Справа № 240/10656/20
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10656/20

Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк Микола Миколайович

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

21 травня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась в суд з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 7 квітня 2020 року №235/02 18 щодо відмови в перерахунку пенсії на підставі довідки від 2 березня 2020 року № 18-246 вих. 20, виданої прокуратурою Житомирської області у зв`язку із змінами розміру заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівникам прокуратури; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок і виплату мені пенсії за вислугу років відповідно до норм ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ у редакції, чинній на час призначення мені пенсії, у розмірі 90 % від розміру місячної заробітної плати, зазначеної в довідці № 18-246 вих. 20 від 2 березня 2020 року, виданій прокуратурою Житомирської області, починаючи з 1 квітня 2020 року, без обмеження максимальним розміром, встановленим Законом України Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, оформлену листом від 07.04.2020 № 235/02.18, в перерахунку ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника на підставі довідки прокуратури Житомирської області від 02.03.2020 №18-246 вих.-20; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Житомирської області від 02.03.2020 №18-246 вих.-20 без обмежень максимального розміру з 01.04.2020 та провести виплати з урахуванням раніше сплачених коштів. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його, подавши апеляційну скаргу у якій, з посиланням на порушення судом при прийнятті судового рішення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач є пенсіонером органів прокуратури, перебуває на обліку у ГУПФ України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 90% від місячного заробітку працюючого на посаді прокурора згідно Закону України "Про прокуратуру".

01.04.2020 позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, до якої додала довідку Прокуратури Житомирської області від 02.03.2020 № 18-246вих.-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

Відповідач листом від 07.04.2020 №235/02.18 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивачу про відмову у перерахунку пенсії, зазначивши, що постановою Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці прокурорів" від 11.12.2019 №1155, яка набрала чинності з 01.01.2020 затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур; при цьому, пунктом 7 Постанови №1155 встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України "Про прокуратуру"; підстав для врахування заробітної плати, станом на 06.09.2017, яка визначена в довідці про заробітну плату від 02.03.2020 № 18-246 вих-20 Прокуратурою Житомирської області для проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону немає.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Зокрема, суд зауважив, що у зв`язку з прийняттям рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 у справі № 7-р(ІІ)2019, позивач отримав право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Так, прокуратурою Житомирської області, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 видано позивачу довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 02.03.2020 №18-246 вих-20, що є підставою для перерахунку пенсії. Вказана довідка була долучена позивачем до заяви про перерахунок пенсії, проте, відповідачем не було здійснено перерахунку пенсії, що вказує на протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату перерахованої пенсії без обмеження її максимального розміру, суд першої інстанції зазначив, що позивач є пенсіонером і пенсія їй була призначена до 01.01.2016, тому до розміру пенсії останньої не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені абзацом 6 частини 15 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII.

Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, на час призначення позивачу пенсії пенсійне забезпечення працівників прокуратури визначалося статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.09.1991 №1789-XII (Закон №1789-XII).

Відповідно до ч. 14 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказане обмеження виплати пенсії максимальним її розміром встановлено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року та прийнятий з метою визначення заходів подальшого реформування пенсійної системи та збалансування солідарної системи пенсійного страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема й, Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, згідно п. 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом (до 01 жовтня 2011 року).

Верховний Суд у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду 24.06.2020 року прийняв постанову по справі № 580/234/19, в якій судова колегія Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформувала такий правовий висновок:

«Тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01 жовтня 2011 року і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом № 3668-VI, 2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01 жовтня 2011 року, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.

Виокремлення осіб другої вказаної групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.

Такий підхід відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06 вересня 2012 року №5207-VI вважається непрямою дискримінацією - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

З часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI).

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII), який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, внесені зміни до статті 50-1 Закону №1789-XII та ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII), згідно із якими: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Згодом, 15 липня 2015 року набрав чинності Закон №1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема Закон №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15 грудня 2015 року.

Таким чином, на момент проведення перерахунку пенсії позивачу, наведеними положеннями встановлюються тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскаржене рішення суду не в повній мірі відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду скасувати в частині задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років без обмеження її максимальним розміром, ухваливши нове судове рішення про відмову у позові в цій частині.

В решті рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків прийнятого судом рішення, а тому підстави для його скасування чи зміни у цій частині є відсутніми.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року в частині задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову в цій частині,- відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, як така, що розглянута за правилами спрощеного провадження, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.