Справа № 200/10963/19-а
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року м. Київ № 200/10963/19-а

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевченко Н.М.,

за участі секретаря судового засідання - Поліщук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення,

за участі учасників справи:

представника позивача - Багнича О. А.,

представника відповідача 1 - Захарченка В. Ф.

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду в місті Києві надійшов позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» (позивач, АТ «Укрзалізниця») до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (відповідач 1, Східне МУ ДПС), Державної податкової служби України (відповідач 2, ДПС України), в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-2 від 27.06.2019;

- визнати протиправним та скасувати рішення № від 27.06.2019;

- зобов`язати провести відповідні заходи щодо завантаження звіту до порталу ДФС та відображенню нарахування ЄСВ за грудень 2015 року.

Позовні вимоги вмотивовані перешкоджанням зі сторони контролюючого органу подати виправлений звіт за грудень 2015 року, який попередньо поданий з помилкою. Наявність одночасно недоїмки та переплати з ЄСВ позивач вважає нелогічним.

У відзиві Східне МУ ДПС наголошує на відсутності регламентованої процедури завантаження (виправлення) звіту про нараховані заробітні плати поза межами звітного періоду. При цьому, виникнення недоїмки пояснюється заниженням нарахування ЄСВ за грудень 2015 року.

Відповідач 2 станом на дату ухвалення даного рішення жодної заяви по суті справи не подав.

У судовому засіданні представник АТ «Укрзалізниця» позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник Східного МУ ДПС проти задоволення позову заперечив.

Будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, представник ДПС України в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вивчивши наявні у матеріалах справи документи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Офісом великих платників податків ДФС проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», результати якої оформлені актом від 30.05.2019.

Перевіркою встановлено порушення п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (Закон № 2464), у результаті чого несвоєчасно та не в повному обсязі нараховано та утримано єдиний внесок за грудень 2015 року в сумі 35 054 360,47 грн.

У подальшому контролюючим органом надіслано позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-2 від 27.06.2019 у розмірі 35 054 360,47 грн та рішення про застосування штрафних санкцій № від 27.06.2019 в сумі 17 527 180,24 грн.

Позивач не погодився зі згаданими рішеннями та звернувся з адміністративним позовом до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1- 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовані наступними нормативно-правовими актами в редакціях на час перебігу спірних правовідносин: Податковий кодекс України (ПК України), Закон України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (Закон № 2464), Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена Наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 (Інструкція № 449), Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений Наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016 (Порядок № 422).

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

Облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - учасниками накопичувальної пенсійної системи), - з Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах праці, трудових відносин та зайнятості населення, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом (ч. 1 ст. 5 Закону № 2464).

За змістом ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний, поміж іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску; подавати звітність про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Із матеріалів справи убачається, що 14.01.2016 позивачем подано звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за грудень 2015 року, в якому відображено суму єдиного внеску, що підлягає сплаті - 1 501 713,03 грн.

20.01.2016 позивачем поданий інший звіт, в якому допущено помилки, з огляду на що, контролюючим органом рекомендовано виправити їх та повторно направити.

06.07.2016 вдало завантажено виправлений звіт, про що свідчить відповідна квитанція № 2, проте, за висновком Східного МУ ДПС законодавство не передбачає можливість завантаження звіту поза межами звітного періоду, який завершився 20.01.2016.

Таким чином, станом на 20.01.2016 в ІКПП позивача з ЄСВ обліковується нарахування ЄСВ за грудень 2015 року в розмірі 1 501 713,03 грн та одночасно наявна переплата на суму 37 516 424,94 грн (том 3, а. с. 32- 33).

За змістом викладених в позові пояснень, помилка звіту від 14.01.2016 полягає в тому, що 01.12.2015 створено Регіональну філію «Донецька залізниця ПАТ «Українська залізниця», до якої увійшло 60 структурних підрозділів. Згаданий звіт завантажено лише одним підрозділом, що і вплинуло на розбіжність нарахованого та належного до сплати ЄСВ у розмірі 35 054 360,47 грн.

В ІКПП позивача за 2019 рік, оскаржувана вимога № Ю-2 від 27.06.2019 відображена як нарахування 35 054 360,47 грн при наявній переплаті в розмірі 124 418 124,1 грн станом на 15.07.2019.

Оскільки переплата ЄСВ перевищувала 35 054 360,47 грн, таке нарахування погашене того ж дня, визначена контролюючим органом недоїмка не призвела до виникнення боргу.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (ч. 3 ст. 25 Закону № 2464).

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. (ч. 4 ст. 25 Закону № 2464).

Згідно з п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Рішенням № від 27.06.2019 до позивача застосовано максимальний штраф у розмірі 50 % - 17 527 180,24 грн.

Відповідно до п. 1 Розділу VII Інструкції № 449 за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах: за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску до 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми, а після 01 січня 2015 року - 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Для розрахунку зазначеного штрафу кількість звітних періодів розраховується, починаючи з місяця, на який припадає термін подання звітності за період, за який донараховано (обчислено) суми єдиного внеску, та закінчуючи місяцем, на який припадає отримання таким платником акта перевірки від органу доходів і зборів або в якому він подав звітність, де зазначено такі донараховані суми (пп. 3 п. 2 Розділу VII Інструкції № 449).

Резюмуючи викладене, штрафні санкції можуть накладатись за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в разі донарахування органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (ч. 7 ст. 9 Закону № 2464).

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (ч. 11 ст. 9 Закону № 2464).

Днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону № 2464).

За висновком суду, допущена позивачем помилка під час складання та направлення звіту за грудень 2015 року не свідчить про несплату необхідної суми єдиного соціального внеску у визначений законодавством строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки з ІКПП позивача убачається стабільна наявність переплати, що перевищувала 35 054 360,47 грн.

Подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 805/3665/16-а.

Суд також звертає увагу на спроби позивача виправити допущену помилку, шляхом подання виправлених звітів, проте, в силу неврегульованості такої процедури, виправлений звіт не прийнято, відповідні коригування в ІКПП не здійснені.

Таким чином, виявлена контролюючим органом розбіжність нарахованої та належної до сплати суми ЄСВ за грудень 2015 року дійсно кваліфікується як недоїмка, проте її тривале існування зумовлене неможливістю самостійно коригувати нараховані суми позивачем.

Наведене вище дозволяє дійти наступних висновків.

За відсутності спору щодо розміру недоїмки (35 054 360,47 грн) її списання 15.07.2019 привело розрахунки позивача з бюджетом та ІКПП у відповідність до фактичних обставин.

Підстави для нарахування штрафної санкції відсутні, оскільки несвоєчасне нарахування ЄСВ спричинене виключно недосконалістю процедури виправлення допущених помилок. При цьому, сама по собі помилка у звіті від 14.01.2016 не призвела до негативних наслідків та не може бути визнана порушенням Закону № 2464.

З урахуванням викладеного, нарахування недоїмки вимогою № Ю-2 від 27.06.2019 є правомірним, проте застосування рішенням № від 27.06.2019 штрафних санкцій здійснено без урахування всіх обставин, що мають значення, а за встановленої відсутності дій або бездіяльності, які можливо кваліфікувати як порушення - необґрунтовано, натомість таке рішення слід визнати протиправним та скасувати.

Щодо зобов`язання провести відповідні заходи щодо завантаження звіту до порталу ДФС та відображенню нарахування ЄСВ за грудень 2015 року, слід зазначити наступне.

Підставою для доповнення заявлених вимог згаданою є висновок позивача про те, що в подальшому можливе застосування штрафних санкцій.

Відповідно до п. 1 ч. 4 Розділу V Порядку № 422 працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є:

скарга (заява) платника податків;

рішення про результати розгляду скарги (заяви);

ухвала суду про відкриття провадження;

рішення суду, прийняте по суті.

Залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему органів ДФС з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами: інформація з рішення суду, прийнятого по суті.

Статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) («Скасовується в судовому порядку»/ «Вручено, судовий розгляд»/ «Анульовано»).

У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на «Скасовується в судовому порядку»/ «Вручено, судовий розгляд»/ «Анульовано» при частковому скасуванні (п. 2 ч. 4 Розділу V Порядку № 422).

Таким чином, за наслідком скасування відповідного рішення, яким нараховано борг або грошове зобов`язання, до ІКПП вноситься відповідний статус, тобто, передбачена процедура приведення картки платника у відповідність до ухваленого судом рішення.

Крім того, пунктом 78.1 ст. 78 ПК України визначені підстави для проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, на підставі отриманої податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

За змістом п. 78.2 ст. 78 ПК України контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Отже, оскільки чинними нормативно-правовими актами передбачений порядок безумовного коригування ІКПП у відповідності, зокрема, до судових рішень, ПК України не передбачає право контролюючого органу повторно проводити перевірку з питань своєчасного нарахування та сплати, поміж іншого, ЄСВ, підстави звернення зі згаданою вимогою не містять релевантного обґрунтування необхідності такого зобов`язання, з огляду на що, в цій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Зважаючи на те, що оскаржуваною вимогою, фактично виправлена допущена у звіті за грудень 2015 року помилка, звертаючи увагу на безпідставність застосування штрафної санкції, за встановленої відсутності порушення, передбаченого Законом № 2464, не убачаючи необхідності в додатковому зобов`язанні вносити зміни до ІКПП, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За подання позовної заяви позивачем сплачено 19 210,00 грн судового збору за майнові вимоги ціною в 52 581 540,71 грн. Оскільки задоволенню підлягає вимога про скасування рішення № від 27.06.2019 про застосування штрафу в розмірі 17 527 180,24 грн (1/3 ціни позову), відшкодуванню підлягає судовий збір в розмірі 6403,27 грн (19210,00 грн * 1/3).

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 241- 247, 250, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій № від 27.06.2019.

3. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

4. Стягнути судові витрати зі сплати судового збору на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у розмірі 6403,27 (шість тисяч чотириста три) гривні 27 копійок.

Позивач: Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» (Україна, 03150, місто Київ, вул. Єжи Ґедройця, будинок 5, ).

Відповідач 1: Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр. Олександра Поля, 57, м. Дніпро, 49600, )

Відповідач 2: Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко

Повний текст рішення складено 20.05.2021.