Справа № 160/4558/21
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2021 року Справа № 160/4558/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, -
25 березня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» (далі позивач) із позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі відповідач) з вимогами про:
- визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 25.09.2020 р. № UA110150/2020/000103/1.
В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив наступне. З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів, ТОВ "ПК "ДТЗ", було задекларовано партію отриманого товару за електронною митною декларацією (ЕМД) № UA 110150/2020/015682 від 24.09.2020 р. - електричне устаткування для приєднання до електричних кіл (робоча напруга 220-400В) - частини зварювального обладнання виробництва торговельної марки "Vitals": пристрої для встановлення на кінцях комутацію способом обтискання - затискачі маси пружинні проводів або кабелів, що здійснюють електричну типу "крокодил" (діапазон струму 300-500А): -мод. L 170 300А -1000 шт.; -мод. L 215 300А 1000 шт.; - мод. Profi. Митна вартість зазначеного товару підприємством була визначена відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України. Заявлений загальний рівень митної вартості задекларованого товару був визначений декларантом нарівні 5 760,00 дол. США. Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством було надано митному органу документи, передбачені частинами 2 та 3 ст. 53 МКУ, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації. Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, підприємству було направлено електронне повідомлення №1 від 24.09.2020 р., відповідно до якого виявлені начебто розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи начебто не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Листом № 01-25/09 від 25.09.2020р., ТОВ «ПК «ДТЗ» надало відповідачу додаткові документи.
Таким чином, декларантом були надані усі необхідні документи для ідентифікації та визначення вартісних показників товару та підтвердження розміру ціни, сплаченої за товар, для здійснення митної оцінки товару саме за методом №1.
Додаткові документи були безпідставно запитані у декларанта, оскільки відповідачем не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів.
Твердження щодо ненадання сканованих копій документів, зазначених у ЕМД, є безпідставними, оскільки документи надані в процесі проведення консультації.
Зауваження митниці про відсутність копії митної декларації країни відправлення разом з ЕМД протирічить положенням Митного кодексу.
Копія митної декларації країни відправлення у підприємства відсутня в зв`язку з чим надання її є неможливим.
Доводи митного органу стосовно того, що платіжне доручення від 04.09.2020 №35 на суму оплати 9751 дол. США не містить відміток банку щодо виконання платіжної операції, що унеможливлює підтвердження фактичного перерахування коштів на користь іноземного контрагента, також платіжне доручення від 04.09.2020 №35 на суму оплати 9751 дол.США містить посилання на специфікацію №1 від 06/07/2020 та специфікацію №2 від 08/07/2020 на загальну суму 9780 дол.США, що не кореспондується між собою, банківські платіжні документи, що підтверджують остаточну оплату оцінюваного товару станом на 25.09.2020 декларантом не надано є безпідставними. За платіжним дорученням здійснювалась одночасно оплата партій товару, що поставлялись згідно Специфікації №1 (4111,00 USD) та Специфікації №2 (5640,00 USD), що у сукупності складає загальну суму платежу, зазначену у платіжному дорученні - 9751,00 USD.
Щодо транспортної складової, в позові вказано наступне. Поставка контейнеру зі спірною товарною партією здійснювалась відповідно до укладеного договору міжнародного морського перевезення №1510/912/2019, перевізником за договором виступає компанія Global Container Lines Latvija SIA». Первізником були видані товариству консаменти, які були подані декларантом під час митного оформлення спірних товарних партій. Компанія ICS LTD, є агентом (субпідрядником) оператора змішаного перевезення - «Global Container Lines Latvija» SIA, що є загальноприйнятою світової практикою морських перевезень і не вимагає підтвердження наявності договірних відносин із зазначеними особами. У ТОВ ПК ДТЗ відсутні договірні відносини з компанією ICS LTD.
За відомостями, що містяться у рахунку на оплату фрахту, в сукупності з відомостями, що містяться у документах митного оформлення, можливо було чітко ідентифікувати рахунок на оплату фрахту зі спірною партією товарів.
Акт виконаних робіт було подано митному органу в процесі проведенні консультацій.
Зауваження митного органу щодо неналежності прайс-листа є необґрунтованими, оскільки прайс-лист не є документом, на підставі якого визначається митна вартість.
Декларантом надано всі необхідні документи на підтвердження витрат на транспортування товару. Враховуючи наведене, рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 25.09.2020 р. № UA110150/2020/000103/1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 р. справу № 160/4558/21 прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
19.04.2021 р. на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. Відповідно до гр.44 ЕМД до митного контролю заявлено: Некласифікований комерційний документ №б/н від 02.09.2020 (код 3000); Каталог виробника товару №б/н від 24.09.2020 (код 3012); Пропозиція укласти договір (оферта) №б/н від 23.06.2020 (код 4310); Лист підпр-ва №01-24/09 від 24.09.2020. Проте, скановані копії вказаних документах до митного контролю не надано, що унеможливлює їх опрацювання.
Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано.
Декларантом до митного оформлення надано платіжне доручення №35 від 04.09.2020 на суму оплати 9751 дол.США. В графі призначення платежу вказано: передплата по контракту від 25.06.2020 №GLARY-1-2020, специфікації №1 від 06.07.2020, специфікації №2 від 08.07.2020. Враховуючи вищезазначене, неможливо ідентифікувати яка саме сума була сплачена в рахунок оплати за оцінюваний товар згідно специфікації №2 від 08.07.2020.
Позивачем не надано в достатньому обсязі документів на підтвердження витрат на транспортування товару.
П. 2.4 Договору ТЕО №1510/912/2019 від 15.10.2019 передбачено надання акту виконаних робіт. Вказаний документ до митного оформлення не надавався.
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 25.09.2020 р. № UA110150/2020/000103/1.
19.04.2021 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено про безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.
Відповідно до ч.1 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
25.06.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» та компанією "Jinhua Glarystep Тools Manufacture" Со., Ltd. було укладено контракт GLARY-1-2020.
Відповідно до п. 1.1 Контракту продавець продає, а покупець купує «товар» в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною даного Контракту.
Згідно до умов даного зовнішньоекономічного контракту було здійснено поставку ТОВ «ПК «ДТЗ» партію товарів - електричне устаткування для приєднання до електричних кіл (робоча напруга 220-400В) - частини зварювального обладнання виробництва торговельної марки "Vitals": пристрої для встановлення на кінцях комутацію способом обтискання - затискачі маси пружинні проводів або кабелів, що здійснюють електричну типу "крокодил" (діапазон струму 300-500А): -мод. L 170 300А -1000 шт.; -мод. L 215 300А 1000 шт.; - мод. Profi, які поставлялись на умовах FOB-NINGBO, Китай згідно міжнародних торговельних правил "ІНКОТЕРМС 2010".
З метою митного оформлення товару позивач 24.09.2020 р. подав до Дніпровської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію (ЕМД) № UA 110150/2020/015682.
Митна вартість товару була визначена декларантом за ціною контракту.
Із митною декларацією № UA 110150/2020/015682 для здійснення митного оформлення товару були надані:
- зовнішньоекономічний контракт GLARY-1-2020 від 15.10.2020р.;
- додаток (специфікація) до нього від 08.07.2020р. № 2;
- рахунок - фактура № 20-АМТ02 від 16.07.2020р.;
- пакувальний лист від 16.07.2020р.;
- платіжне доручення в іноземній валюті на оплату товару № 35 від 04.09.2020р.;
- технічні характеристики товару;
- договір перевезення вантажу морським транспортом №510/912/2019 від 15.10.2019р.;
- коносамент MRFB20072567В № 203647531 від 25.07.2020р.;
- заявка на міжнародне морське перевезення № 1/28 від 24.09.2020р.;
- акт виконаних робіт від 02.09.2020р.
24.09.2020 р. від митниці надійшло повідомлення №1, в якому були запитані наступні документи: 1) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) транспортні (перевізні) документи, з урахуванням відомостей про перевантаження оцінюваної партії товару; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) прайс-листи виробника товару; 5) копію митної декларації країни відправлення; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом № 01-25/09 від 25.09.2020 р. ТОВ «ПК «ДТЗ» додатково надало митниці: специфікацію № 1 від 06.07.2020 р.; акт б/н від 02.09.2020 (код 3000); каталог виробника товару №б/н від 24.09.2020 (код 3012); прайс-лист виробника товару № б/н від 15.06.2020; пропозицію укласти договір (оферту) №б/н від 23.06.2020 (код 4310); лист №01-24/09 від 24.09.2020 та повідомило, що інші додаткові документи надаватись не будуть.
25.09.2020 р. Дніпровською митницею Держмитслужби винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA110150/2020/000103/1.
Рішення обґрунтоване наступним.

Відповідно до гр.44 ЕМД до митного контролю заявлено: Некласифікований комерційний документ №б/н від 02.09.2020 (код 3000); Каталог виробника товару №б/н від 24.09.2020 (код 3012); Пропозиція укласти договір (оферта) №б/н від 23.06.2020 (код 4310); Лист підпр-ва №01-24/09 від 24.09.2020. Проте, скановані копії вказаних документів до митного контролю не надано, що унеможливлює їх опрацювання.

Поставка товару заявлена до митного оформлення на підставі зовнішньоекономічного контракту від 25.06.2020 №GLARY-l-2020 між "Jinhua Glarystep Tools Manufacture" Co., Ltd. та TOB «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ», специфікації №2 від 08.07.2020, яка є невід`ємною частиною контракту, інвойсу від 16.07.2020 №20-АМТ02. Відповідно до відомостей, що містяться у наданих до митного оформлення документах, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - NINGBO, згідно Інкотермс 2010. Враховуючи заявлений характер зовнішньоекономічної угоди - контракт з виробником, умови поставки FOB (якими передбачено здійснення митних формальностей у країні відправлення продавцем) та пункт 3.1.1 Контракту від 25.06.2020 №GLARY-1-2020, продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано.

У наданій декларантом Специфікації №2 від 08.07.2020 зазначено умови оплати: 5640 дол.США здійснюється протягом 90 днів від дати підписання специфікації. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 cт.5З МКУ). Декларантом до митного оформлення надано платіжне доручення №35 від 04.09.2020 на суму оплати 9751 дол.США. В графі призначення платежу вказано: передплата по контракту від 25.06.2020 №GLARY-1-2020, специфікації №1 від 06.07.2020, специфікації №2 від 08.07.2020. Враховуючи вищезазначене, неможливо ідентифікувати яка саме сума була сплачена в рахунок оплати за оцінюваний товар згідно специфікації №2 від 08.07.2020 та у відповідності до вимог cт.54 МКУ неможливо здійснити перевірку відомостей щодо ціни, що фактично сплачена. Вказаний банківський документ не містить відміток банку щодо виконання платіжної операції, що унеможливлює підтвердження фактичного перерахування коштів на користь іноземного контрагента.

З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано: Договір ТЕО №1510/912/2019 від 15.10.2019 з Перевізником «Global Container Lines Latvija SIA»; рахунок про надання ТЕО від 02.09.2020 №L32290, Заявку № 1/28 від 08.07.2020. Згідно відомостей ЕМД поставку оцінюваної партії товару здійснено у контейнері TCKU7385060 на морському судні MAERSK KAMPALA (гр.21 ЕМД) за мастер-коносаментом №599127269 від 27.07.2020 та домашнім коносаментом № MRFB20072567B від 25.07.2020. Відповідно до відомостей мастерконосаменту №599127269 від 27.07.2020 відправником є компанія MRF International Forwarding, отримувачем - ICS LTD. Лінійний коносамент (мастерконосамент) - це знеособлений коносамент, що видається судноплавною компанією і покриває перевезення на судах, що курсують по регулярним маршрутам відповідно до встановленого графіку. Проте, у наданому мастерконосаменті №599127269 від 27.07.2020 зазначено конкретного відправника та одержувача, та найменування товару, вагу, контейнери. Документального підтвердження договірних відносин ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ" тa/або «Global Container Lines Latvija SIA» з вищевказаними компаніями до митного контролю та оформлення не надано.

Згідно мастер-коносаменту №599127269 від 27.07.2020 та домашнього коносаменту №MRFB20072567B перевезення контейнеру №TCKU7385060 здійснено на судні MAERSK HALIFAX. Декларантом додатково надано трек-лист переміщення контейнеру №TCKU7385060, відповідно до якого товар було перевантажено з судна MAERSK HALIFAX на судно MAERSK KAMPALA. Транспортні перевізні документи, що підтверджують переміщення товару на судні MAERSK HALIFAX декларантом до митного оформлення не надані. Наявність перевантаження свідчить про наявність додаткових витрат пов 'язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару.

В наданому рахунку про надання ТЕО від 02.09.2020 №L32290 вказано контейнер TCKU7385060, зазначено вартість морського фрахту частини контейнеру, включаючи перевантаження на загальну суму - 120 дол.США. Вказаний рахунок не містить посилань на товаротранспортні/комерційні документи, що можуть бути ідентифіковані з оцінюваною партією товару.

Згідно Заявки №1/28 від 08.07.2020 визначено маршрут перевезення та відповідно маршрут надання послуг Перевізником «Global Container Lines Latvija SIA»: Port NINGBO, China - port Pivdennyi - city Dnipro, Ukraine. При цьому, у рахунку про надання ТЕО від 02.09.2020 №L132290 наявні відомості лише щодо вартості морського перевезення (фрахту) за маршрутом Port NINGBO, China - port Pivdennyi. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості підтверджені документально, визначені кількісно і достовірні (cт.58 МКУ). Відповідно до ч. 2 cт.52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Виявлені невідповідності викликають сумніви у достовірності наданих даних, що унеможливлює перевірку числового значення всіх понесених витрат на транспортування на визначеному у Заявці №1/28 від 08.07.2020 маршруті перевезення.

У рахунку про надання ТЕО від 02.09.2020 №L32290 визначено термін оплати: 15.10.2020. До митного оформлення декларантом платіжні документи не надано.

П.2.4 Договору ТЕО №1510/912/2019 від 15.10.2019 передбачено надання акту виконаних робіт. Вказаний документ до митного оформлення не надавався.

Щодо наданого прайс-листа від 15.06.2020 та комерційної пропозиції від 23.06.2020. Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. На практиці термін «прейскурант» частіше використовується для зазначення цін на перелік послуг. Наданий прайс-лист містить перелік товарів виключно заявлений до митного оформлення за ЕМД від 24.09.2020 №UA110150/2020/015682, а також містить умови поставки тотожні заявленим, за формою та змістом повторюючи надану комерційну пропозицію, що не відповідає вимогам ч. 2 п.2 статті 52 МКУ.

Митна вартість товару скориговано митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2ґ резервним методом.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року).

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної митної політики, становлять митну справу.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частин 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.

Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Згідно статтей 246, 248 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:

1) надавати органу доходів і зборів (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;

2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;

3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;

4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;

5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;

6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;

7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;

3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.

В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.

Декларація митної вартості не подається, у тому числі у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, у разі декларування партій товарів, митна вартість яких не перевищує 5000 євро.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

Згідно до ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно до ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів , які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

25.09.2020 р. Дніпровською митницею Держмитслужби винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA110150/2020/000103/1.

Доводи відповідача щодо ненадання зазначених в гр. 44 ЕМД документів є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ці документи надані митному органу з листом підприємства від 25.09.2020 р. № 01-25/09.

Ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 р. у справі №810/4116/17.

Доводи відповідача стосовно того, що неможливо ідентифікувати яка саме сума була сплачена в рахунок оплати за оцінюваний товар згідно специфікації №2 від 08.07.2020 є необґрунтованими.

Зі змісту платіжного доручення встановлено, що здійснювалась одночасно оплата партій товару, що поставлялись згідно Специфікації №1 (4111,00 USD) та Специфікації №2 (5640,00 USD), що у сукупності складає загальну суму платежу, зазначену у платіжному дорученні - 9751,00 USD.

Щодо транспортної складової суд зазначає наступне.

Твердження відповідача щодо не надання до митного оформлення документального підтвердження договірних відносин ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ" тa/або «Global Container Lines Latvija SIA» з компаніями MRF International Forwarding, ICS LTD та щодо ненадання транспортних документів в зв`язку з перевантаженням товару є не обґрунтованими. Митним органом не доведено наявності договірних відносин позивача із вказаними компаніями. Договором на перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) № 1510/912/2019 від 15.10.2019 р. не встановлено обмежень перевізнику щодо залучення субпідрядників.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 Договору, загальна сума цього Договору складається з сум, що наведені в рахунках (інвойсах) та/або актах виконаних робіт, що виставлені Перевізником Замовнику.

У випадку перевантаження (перевалки) контейнера (контейнерів) на інше судно в проміжном порту, вартість даного перевантаження включається в загальну вартість морського перевезення (фрахту), що зазначена в рахунку (інвойсі) та акті виконаних робіт.

Посилання митного органу на те, що рахунок від 02.09.2020 р. № L32290 не містить посилань на товаротранспортні/комерційні документи, що можуть бути ідентифіковані з оцінюваною партією товару як на підставу для коригування митної вартості не враховуються судом.

У рахунку на оплату послуг з морського перевезення від 02.09.2020 р. №L32290 міститься посилання на договір перевезення вантажу морським транспортом № 1510/912/2019 від 15.10.2019р. та на контейнер TCKU7385060, у якому здійснювалось перевезення спірної партії товарів. Цей же контейнер зазначений у коносаменті MRFB20072567B, акті виконаних робіт від 02.09.2020р., а також у пакувальному листі від 16.07.2020р. В свою чергу пакувальний лист містить посилання на зовнішньоекономічний Контракт GLARY-1-2020 від 25.06.2020р., Специфікацію № 2 від 08.07.2020р., рахунок-фактуру № 20-АМТ02 від 16.07.2020р., на підставі яких здійснювалась поставка спірної партії товару, тобто за відомостями, що містяться у рахунку на оплату фрахту, в сукупності з відомостями, що містяться у зазначених документах, можливо ідентифікувати рахунок на оплату фрахту зі спірною партією товарів.

Доводи митного органу щодо не підтвердженні витрат на транспортування товару, вказаному в заявці № 1/28 від 08.07.2020 р., та щодо ненадання доказів оплати за товар є необґрунтованими.

Декларантом надано необхідні документи для підтвердження вартості витрат на транспортування товару за межами України (договір перевезення вантажу морським транспортом № 1510/912/2019 від 15.10.2019р., рахунок від 02.09.2020 р. №L32290, акт виконаних робіт від 02.09.2020 р.).

Сторонами не заперечується, що строк сплати рахунку спливає 15.10.2020 р.

З наданого рахунку №L32290 вбачається, що на день декларування товару (24.09.2020 р.) термін сплати коштів за фрахт вантажу не сплив. Оплата не здійснювалась, а тому надання банківського платіжного документа на фрахт було не можливим.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.07.2019 р. у справі №1140/3242/18 (провадження №К/9901/15046/19).

Акт виконаних робіт від 02.09.2020 р. був наданий митному органу з листом підприємства від 25.09.2020 р. № 01-25/09.

Стосовно зауважень митного органу до прайс-листа, суд зазначає наступне.

До переліку додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Водночас, положення цієї статті передбачають можливість надання на підтвердження митної вартості товарів не лише прайс-лист виробника, а й інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, до яких, зокрема можна й віднести прайс-лист продавця товару.

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа.

Отже, оскільки прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд. Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 р. у справі №420/2315/19.

Як вбачається з матеріалів справи, єдиною підставою для коригування митної вартості товарів слугувала інформація з електронної бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (далі - ЄАІС) ДФС України щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості.

Однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Крім того, рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, в ньому зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Так, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2019 р. у справі №825/648/17 (провадження №К/9901/16592/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, відповідачем не доведено наявності зазнаних в оскаржуваному рішенні підстав для коригування вартості товару.

Рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 25.09.2020 р. № UA110150/2020/000103/1 не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесено відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, але не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати в розмірі 2 270,00 грн. підлягають стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» з Дніпровської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 244, 245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 25.09.2020 р. № UA110150/2020/000103/1.

Судові витрати в розмірі 2 270,00 грн. стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» з Дніпровської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено у повному обсязі 24.05.2021 р.

Суддя О.С. Рябчук