Справа № 320/4779/20
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року справа №320/4779/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області по перерахунку належної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 без врахування його бажання отримувати пенсію в розмірі, обчисленому з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня поточного року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області нараховувати та виплачувати належну ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня поточного року, по формулі: П=80%х5хЗп (мін), де П-розмір пенсії, Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, без обмеження розміру пенсії по інвалідності.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, особою з інвалідністю другої групи, має статус інваліда війни та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796).

Позивач наголосив на тому, що він брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від АТП-11163.

Позивач зазначив, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про здійснення перерахунку та виплати йому пенсії відповідно до частини третьої статті 57 Закону №796, у задоволенні якої було відмовлено, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що положення частини третьої статті 59 Закону №796 поширюються виключно на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Оскільки позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС від АТП-11163, на якому працював водієм, він не відноситься до військовослужбовців, а тому відсутні правові підстави для перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до положень частини третьої статті 59 Закону №796.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач просить суд не приймати до уваги поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області відзив на позовну заяву, який підписаний ОСОБА_2, оскільки додані до відзиву наказ про призначення на посаду ОСОБА_2 , посадова інструкція та положення про юридичне управління не є документами, які підтверджують повноваження ОСОБА_2 як представника відповідного органу.

Згідно з частиною першою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною третьою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина четверта статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд зауважує, що підпунктом 11 пункту 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Отже, суб`єкт владних повноважень має право на звернення до адміністративного суду в порядку самопредставництва або через представника, яким може бути виключно адвокат.

При цьому, самопредставництво органу державної влади/суб`єкта владних повноважень, згідно з положеннями статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). Повноваження адвоката як представника, згідно зі статтею 59 КАС України, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відзив на позовну заяву від імені Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області підписаний Борисенко Катериною.

До відзиву на позовну заяву в якості доказів, які підтверджують повноваження Борисенко Катерини представляти в суді інтереси Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в порядку самопредставництва суб`єкта владних повноважень додано наказ Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про призначення ОСОБА_2 на посаду головного спеціаліста - юрисконсульта відділу представництва інтересів в судах та інших органах №2 юридичного управління, посадову інструкцію головного спеціаліста - юрисконсульта відділу представництва інтересів в судах та інших органах №2 юридичного управління, затверджену начальником Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Фахутдіновим В. 18.03.2019, та Положення про юридичне управління Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, затверджене начальником Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Фахутдіновим В. 18.03.2019 за №188.

Отже, додані до відзиву на позовну заяву документи підтверджують, що Борисенко К. уповноважена діяти від імені Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в порядку самопредставництва суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про здійснення розгляду справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Сквирським РВ ГУМВС України в Київській області 28.11.2000 (т.1, а.с.6-7).

08.02.2007 Київською обласною державною адміністрацією видано позивачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 1) серії НОМЕР_2 та вкладку до посвідчення № НОМЕР_3 (т.1, а.с.8).

Судом встановлено, що позивачу з 12.01.2007 довічно встановлено другу групу інвалідності, причина інвалідності: захворювання, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (т.1, а.с.9).

Відповідно до трудової книжки позивач у період з 16.05.1978 по 15.06.1993 працював на Київському автотранспортному підприємстві 11133 (т.1, а.с.60-64).

Згідно з довідкою ПАТ "АТП-2240" від 23.07.2019 №5/ч ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах, що передбачені постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 1987 №1497-878 та постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 06.06.1986 №665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СПСП від 22.08.1986 №1175, з 17.09.1986 по 30.09.1986 (т.1, а.с.15).

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером по інвалідності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою, у якій просив: здійснити перерахунок належної йому пенсії по інвалідності відповідно до його бажання отримувати пенсію в розмірі, обчисленому з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня поточного року; у відношенні розміру застосувати положення статті 55 Закону №796 відносно якого розмір належної позивачу пенсії в усіх випадках не може бути меншим, ніж вісім мінімальних пенсій.

У заяві позивач зазначив, що територіальний орган Пенсійного фонду України безпідставно не здійснює обрахунок його пенсії по інвалідності відповідно до статті 57 Закону №796 в редакції, яка була чинна до 05.10.2006, в розмірі, обчисленому з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановлено на момент розрахунку (т.1, а.с.12-13).

Сквирський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області листом від 03.03.2020 №814-1658/Г-02/8-1000/20 повідомив позивачу, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону №796.

Відповідач зазначив, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" статтю 59 Закону №796 було викладено в новій редакції, згідно якої "особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року".

На реалізацію вказаної норми Закону постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851 було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, зокрема, доповнено її пунктом 9-1, який з урахуванням змін внесеної постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543, передбачає, що за бажанням військовослужбовців, зокрема, військовозобов`язаних, призваних на військові збору, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і наслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Відповідач зазначив, що оскільки ОСОБА_1 приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження військової служби, підстави для врахування зазначених вище законодавчих документів при обчисленні пенсії відсутні (т.1, а.с.14).

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок соціального захисту потерпілого населення визначає Закон №796.

Частиною п`ятою статті 57 Закону №796 визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, а також в евакуації населення на добровільній безплатній основі і стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджено відповідними документами, пенсія по інвалідності за їх бажанням обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Частиною першою статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1.9 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління

Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві

юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів)

Згідно з пунктами 4.1-4.2 розділу ІV Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

В аналогічному порядку після визначення Пенсійним фондом України розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Як зазначено вище, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок його пенсії по інвалідності в розмірі, обчисленому з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня поточного року.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просив здійснити перерахунок його пенсії відповідно до статті 57 Закону №796 в редакції, яка була чинна до 05.10.2006.

Так, відповідно до частини третьої статті 57 Закону №796 (в редакції у редакції Закону України від 05.10.2006 №231-V) особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у1986 році, а також в евакуації населення на добровільній безплатній основі і стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджено відповідними документами, пенсія по інвалідності за їх бажанням обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Проте, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області за результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 листом від 03.03.2020 №814-1658/Г-02/8-1000/20 відмовило позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії відповідно до статті 59 Закону №796.

Згідно з частиною третьою статті 59 Закону військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 25 квітня 2019 року № 1-р (ІІ)/2019 у справі №3-14/2019 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової служби", яке міститься у положеннях ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ зі змінами, за якими визнання розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Отже, матеріли справи свідчать про те, що Головне управління Пенсійного фонду України розглянуло заяву позивача на предмет наявності (відсутності) підстав для здійснення перерахунку пенсії відповідно до статті 59 Закону №796.

Проте, суд звертає увагу на те, що подана позивачем заява не стосувалась перерахунку пенсії саме за вказаною нормою Закону №796.

Так, у своїй заяві позивач просив здійснити йому перерахунок пенсії виключно відповідно до положень статті 57 Закону №796.

Однак, зі змісту листа від 03.03.2020 №814-1658/Г-02/8-1000/20 слідує, що контролюючий орган не здійснив розгляд заяви позивача на предмет наявності підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача відповідно до статті 57 Закону №796.

Вказане свідчить про те, що відповідач не дослідив належним чином заяву позивача та не розглянув її по суті, вирішивши питання (здійснення перерахунку пенсії за статтею 59 Закону №796), за яким позивач взагалі не звертався до органу Пенсійного фонду України.

Частинами першою-другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення розгляду заяви ОСОБА_1 на предмет наявності підстав для здійснення перерахунку його пенсій відповідно до статті 57 Закону №796, як про це просив позивач.

У позовній заяві позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області по перерахунку належної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 без врахування його бажання отримувати пенсію в розмірі обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня поточного року.

Проте, як встановлено судом, відповідачем не було відмовлено позивачу у перерахунку його пенсії відповідно до статті 57 Закону №796, оскільки ГУ ПФУ у Київській області взагалі не досліджувало заяву позивача по суті на предмет наявності чи відсутності підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача за вказаною нормою.

Частиною другою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки матеріали справи свідчать, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не здійснило належний розгляд заяви позивача, суд з метою ефективного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, які полягають у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 від 17.02.2020 про здійснення перерахунку пенсії по інвалідності на підставі положення статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом четвертим частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи, що відповідач не розглянув заяву позивача про перерахунок пенсії по суті, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 17.02.2020 про здійснення перерахунку пенсії на підставі положення статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та прийняти відповідне рішення за результатом такого розгляду.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, які полягають у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 від 17.02.2020 про здійснення перерахунку пенсії по інвалідності на підставі положення статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 17.02.2020 про здійснення перерахунку пенсії на підставі положень статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та прийняти відповідне рішення за результатом такого розгляду.

4. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.