Справа № 620/1408/21
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року Чернігів Справа № 620/1408/21

Чернігівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Валентина» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Валентина» (далі ПП «Валентина») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі ГУ ДПС у Чернігівській області) про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.10.2020 №/79, яким застосовано штраф у сумі 7140,00 грн.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що він не погоджується із нарахованою сумою штрафних санкцій, тому повідомлення-рішення від 30.10.2020 підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 22.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачам для подання відзиву на позов або заяви про визнання адміністративного позову 15 - денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому останній не визнає позовних вимог і просить відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що 02.10.2020 контролюючим органом складено акт № 21/25-01-04-12-18/21393699 камеральної перевірки ПП «Валентина» з питань неподання Звіту про суми податкових пільг. На підставі зазначеного акту прийняте податкове повідомлення-рішення від 30.10.2020 № /79 на суму штрафної санкції 7140,00 грн. Перевіркою встановлено неподання ПП «Валентина» Звіту про суми податкових пільг за звітні податкові періоди: 2017 рік; І квартал 2018; І півріччя 2018; три квартали 2018; 2018 рік; І півріччя 2019; три квартали 2019. У відповідності до підпункту «в» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України ставка податку 7% застосовується для лікарських засобів та медичних виробів, зареєстрованих у відповідному порядку. Суми податку та збору, не сплачені суб`єктом господарювання до бюджету, у зв`язку з отриманням податкових пільг, обліковується в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене вважає, що позов є необґрунтованим та безпідставним.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПП «Валентина» зареєстроване в якості юридичної особи 03.04.1995 року, перебуває на обліку як платник податків, основний вид економічної діяльності: 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах (а.с.20).

ГУ ДПС у Чернігівській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 41.1 статті 41, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, статті 102 та статті 114, в порядку статті 76 Податкового кодексу України проведена камеральна перевірка своєчасності подання Звіту про суми податкових пільг за 2017 рік; І квартал 2018; І півріччя 2018; три квартали 2018; 2018 рік; І півріччя 2019; три квартали 2019, з податку на додану вартість.

02.10.2020 за результатами перевірки складено Акт камеральної перевірки про неподання Звіту про суми податкових пільг № 21/25-01-04-12-18/21393699.

30.10.2020 ГУ ДПС у Чернігівській області на підставі акта перевірки від 02.10.2020 № 21/25-01-04-12-18/21393699 винесено податкове повідомлення-рішення №/79, яким до ПП «Валентина» застосовано штраф у сумі 7140,00 грн (а.с.6).

Перевіркою встановлено неподання ПП «Валентина» Звіту про суми податкових пільг за звітні податкові періоди: 2017 рік; І квартал 2018; І півріччя 2018; три квартали 2018; 2018 рік; І півріччя 2019; три квартали 2019, що є порушенням підпункту 16.1.6 пункту 16.1 статті 16, пункту 30.6 статті 30 Податкового кодексу України.

За результатами адміністративного оскарження рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 26.01.2021 року № 1943/6/99-00-06-03-01-06 вказане рішення залишене без змін (а.с.7-10).

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі ПК України).

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Між тим підпунктом 16.1.6 вказаної статті передбачено обов`язок платника податків подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб`єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку).

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до пункту 1 Порядку обліку сум податків та зборів, не сплачених суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 1233 від 27.12.2010 (далі - Порядок №1233) цей Порядок є обов`язковим для виконання суб`єктами господарювання, які відповідно до Податкового кодексу України не сплачують податки та збори до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг.

Згідно пункту 30.6 статті 30 ПК України суми податку та збору, не сплачені суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, обліковуються таким суб`єктом - платником податків. Облік зазначених коштів ведеться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 2 Порядку №1233 суб`єкт господарювання, що не сплачує податки та збори у зв`язку з отриманням податкових пільг, веде облік сум таких пільг та складає звіт про суми податкових пільг (далі - звіт) за формою згідно з додатком.

Пунктом 3 Порядку №1233 передбачено, що звіт подається суб`єктом господарювання за три, шість, дев`ять і дванадцять календарних місяців за місцем його реєстрації протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового періоду. У разі коли суб`єкт господарювання пільгами не користується, звіт не подається.

Відповідно до пункту 8 Порядку №1233 податкові пільги визначаються за операціями з постачання товарів та/або послуг, що є об`єктами обкладення податком на додану вартість і відповідно до Податкового кодексу України та міжнародних договорів України, ратифікованих Верховною Радою України, звільнені від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою.

Отже суб`єкти господарювання, які користуються пільгами і не сплачують до бюджету суми податків/зборів, повинні вести облік податкових пільг. Такий облік ведуть відповідно до Порядку №1233. Крім того на суб`єкт господарювання покладений обов`язок звітувати про це перед контролюючими органами, подаючи звіт про суми податкових пільг. Форму Звіту наведено в додатку до Порядку № 1233. На підставі такої звітності податкові органи, у свою чергу, ведуть облік-контроль податкових пільг.

При цьому Порядком № 1233 визначено, що звіт про суми податкових пільг подається суб`єктом господарювання за операціями з постачання товарів та/або послуг, що є об`єктами обкладення податком на додану вартість та які звільнені від оподаткування, або оподатковуються за нульовою ставкою.

За визначенням, наведеним у пункті 30.1 статті 30 ПК України, податковою пільгою є передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Так приписами пунктів 30.2, 30.5 статті 30 ПК України передбачено, що підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Податкові пільги, порядок та підстави їх надання встановлюються з урахуванням вимог законодавства України про захист економічної конкуренції виключно цим Кодексом, рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, прийнятими відповідно до цього Кодексу.

Пункт 30.9 статті 30 ПК України визначає, що податкова пільга надається шляхом: а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору; б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору; в) встановлення зниженої ставки податку та збору; г) звільнення від сплати податку та збору.

Отже будь-які підстави для зменшення об`єкту оподаткування податком є пільгою.

Відповідно до пункту 193.1 статті 193 ПК України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах: а) 20 відсотків; б) 0 відсотків; в) 7 відсотків по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Валентина» було подано податкові декларації з податку на додану вартість за звітні періоди 2017 - жовтень 2019 року, в яких задекларовано в рядку 1.2 «Операції, що оподатковуються за ставкою 7%», а саме:

обсяг постачання (колонка А) за 2017 рік складає 3175127 грн, сума ПДВ (колонка Б) 222260 грн;

обсяг постачання (колонка А) за 2018 рік складає 4016676 грн, сума ПДВ (колонка Б) 281167260 грн;

обсяг постачання (колонка А) за 9 місяців 2019 року складає 3362848 грн, сума ПДВ (колонка Б) 235399 грн.

Отже позивач, в даному випадку, повинен подавати Звіт про суми податкових пільг за три, шість, дев`ять і дванадцять календарних місяців наростаючим підсумком до кінця звітного року.

Проте згідно розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) до податкового повідомлення-рішення від 30.10.2020 №/79 ПП «Валентина» в порушення підпункту 16.1.6 пункту 16.1. статті 16, пункту 30.6 статті 30 ПК України та Порядку №1233 не подано звіт про суми податкових пільг за 2017 рік, І квартал 2018, І півріччя 2018, три місяці 2018, 2018 рік, І півріччя 2019, три місяці 2019 (а.с.5).

Позивачем факт неподання такого звіту не заперечується.

Крім того відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України у редакції до 01.01.2017 передбачалось, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Після 01.01.2017 зазначена правова норма викладена у новій редакції, а саме: «Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.»

Отже, звіт про суми податкових пільг починаючи з 2017 року у відповідності до пункту 46.1 статті 46 ПК України набув статусу податкової декларації, а згідно пункту 3 Порядку №1233 звіт про суми податкових пільг подається суб`єктом господарювання за три, шість, дев`ять і дванадцять календарних місяців за місцем його реєстрації протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового періоду.

Згідно з пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

З матеріалів справи вбачається, що за звітні періоди 9 місяців 2017 року та І квартал 2019 року відповідачем, також, було складено акти від 30.03.2018 №475/25-01-12-05-22/21393699 та від 10.12.2019 №646/25-01-52-04-18/21393699 щодо неподання Звітів про суми податкових пільг за відповідні періоди, якими було встановлено порушення підпункту 16.1.6 пункту 16.1 статті 16 ПК України (а.с.34-37).

14.01.2020 ГУ ДПС у Чернігівській області на підставі акта перевірки від 10.12.2019 №646/25-01-52-04-18/21393699 винесено податкове повідомлення-рішення №/49, яким до ПП «Валентина» застосовано штраф у сумі 170,00 грн (а.с.38-49).

Таким чином спірним податковим повідомленням-рішенням правомірно на позивача накладено штраф у розмірі 7140,00 грн, тобто у розмірі, який передбачений чинним законодавством за вчинення повторного порушення за кожне таке неподання.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що Порядок №1233 не включає податкову пільгу по ПДВ у розмірі 7%, оскільки будь-які підстави для зменшення об`єкту оподаткування податком є пільгою.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно із частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що у задоволенні позову ПП «Валентина» необхідно відмовити.

Враховуючи відмову у задоволенні позову відсутні підстави для розподілу судових витрат згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Валентина» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватне підприємство «Валентина» (вул. Миру, 48, смт Варва, Варвинський район, Чернігівська область, 17600, код ЄДРПОУ - 21393699).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 43143966).

Суддя В.В. Падій