Справа № 161/5689/21
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/5689/21
Провадження № 2-а/161/156/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Пушкарчук В.П.

при секретарі - Фурман Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

26.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 23.03.2021 року інспектором УПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Воробйом С.С. було винесено відносно нього постанову серії ЕАН № 3958757, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п. 15.10 «а» ПДР України. Вважає, що оскаржувана постанова винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з`ясування усіх обставин справи та за відсутності беззаперечних доказів, які підтверджують в його діях наявність складу інкримінованого правопорушення. Враховуючи наведене, просить суд скасувати постанову серії ЕАН № 3958757 від 23.03.2021 року, а провадження у справі відносно нього за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

20.04.2021 року представником відповідача було подано відзив на вищевказану позовну заяву. В обгрунтвання своїх заперечень щодо позову зазначає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП беззаперечно підтверджується відеозаписами із нагрудного відео реєстратора інспектора поліції. Внаслідок виявлення працівниками поліції правопорушення, відносно позивача, у повній відповідності вимогам процесуального законодавства, було проведено розгляд справи та винесено оскаржувану постанову. Вважає, що доводи позовної заяви є жодним чином необгрунтованими, безпідставними та такими, які спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Від представника відповідача до початку судового засідання надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, а у задоволенні позову відмовити.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Судом встановлено, що 23.03.2021 року поліцейським роти № 3 батальйону № 1 УПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Воробйом С.С. було винесено відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕАН № 3958757, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Як вбачається з вищевказаної постанови, 23.03.2021 року о 10:14, в м. Луцьку по пр-ту Соборності, 25-А, ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , на тротуарі біля пандуса, не залишивши місця для пішоходів 2 метри, чим порушив п. 15.10 «в» ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 15.10 «в» ПДР України стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абз. 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

На підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, стороною відповідача було надано відеозапис із нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського.

Дослідивши в ході розгляду даної справи вищевказаний відеозапис судом достовірно встановлено, що 23.03.2021 року о 10:14, в м. Луцьку по пр-ту Соборності, 25-А, ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , на тротуарі біля пандуса, не залишивши місця для пішоходів 2 метри.

Зазначене свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, даний відеозапис достовірно підтверджує проведення поліцейським роти № 3 батальйону № 1 УПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Воробйом С.С. розгляду справи та винесення відносно постанови постанови серії ЕАН № 3958757 від 23.03.2021 року із повним дотримання вимог процесуального законодавства України.

Частинами 1, 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На переконання суду, невизнання своєї вини ОСОБА_1 та подання даного позову спрямоване на уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене, оскільки заявлені вимоги жодним чином необґрунтовані, а відтак є безпідставними.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На переконання суду, постанова серії ЕАН № 3958757 від 23.03.2021 року була винесеною відносно ОСОБА_1 із повною відповідністю норм матеріального права та дотриманням вимог процесуального права, а тому оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень підлягає залишенню без змін, а позовна заява без задоволення.

У зв`язку з відмовою у позові суд вважає за необхідне понесені ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору залишити за ним.

На підставі ст.ст. 122, 251, 252, 278-280 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук