Справа № 460/6911/20
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2021 року м. Рівне №460/6911/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. за участю секретаря судового засідання Харитонюк В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Мельничук М.С.,

відповідача: представник Дем`янюк С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю" Ділайс ЛТД"
доПоліської митниці Держмитслужби
про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ділайс ЛТД» (надалі по тексту - ТОВ «Ділайс ЛТД», позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Поліської митниці Держмитслужби (надалі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було оформлено та подано до Поліської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA204130/2020/002833 на митне оформлення в режимі імпорту товару легкового автомобіля марки MERCEDES-BENZ, моделі G 500, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , загальна кількість місць включаючи місце водія 5, призначений для використання по дорогах загального користування, тип двигуна бензиновий, робочий об`єм циліндрів 3982 см3, потужність 310 kW, колісна формула 4х4, бувший у використанні, модельний рік виготовлення 2018, вартістю 61100,00 Євро, що згідно курсу валюти, зазначеній в графі 23 декларації становить 1759166,76 грн. Однак, Поліська митниця Держмитслужби не погодилась із вище зазначеною митною вартістю. 12.03.2021 року видано картку відмови №UA204000/2020/00082 в прийнятті митної декларації №UA204130/2020/002833 та винесено рішення від 12.03.2021 №UA204000/2021/000069/2 про коригування митної вартості товарів. В результаті коригування митна вартість зазначеного товару легкового автомобіля збільшилась та склала 84400,00 Євро. Позивач вказує, що таке рішення контролюючого органу є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки подані до митного оформлення документи у повній мірі підтверджували числові значення митної вартості товару, а підстав для витребування додаткових документів не існувало. Просив задовольнити позов повністю.

Ухвалою суду від 05.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 05.11.2020 о 10:00 год.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що за митною декларацією від 11.03.2020 №UA204130/2020/002833 позивачем подано до митного оформлення легковий автомобіль марки MERCEDES- моделі G 500, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення 2018. Митну вартість товару визначено декларантом за основним методом на рівні 1759166,76 грн. (за курсом НБУ на дату подання 61100 євро). При проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що колісний транспортний засіб (далі - КТЗ) ввезений на підставі зовнішньоекономічного контракту від 20.01.2020 №20/01/20-WDS (далі - Контракт), укладеного між продавцем - компанією "Winforta OU" (Endla 4 Kesklinna Linnaosa10142, Естонія) та покупцем - ТОВ "ДІЛАЙС ЛТД" (54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108, офіс 605, Україна). До митного оформлення надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 17.07.2018 № НОМЕР_2 , власником транспортного засобу згідно якого є BAUMANN (RYSCHAWYSTRABE 15, 89233, NEU-ULM), а покупцем ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), що вказує на інших учасників зовнішньоекономічної угоди з купівлі-продажу транспортного засобу, ніж заявлені в поданій МД та інвойсі від 06.03.2020 № 200306.1-WIN/DIL. Крім того, згідно графи 15 поданої МД країною відправлення є Польща. Країною реєстрації транспортного засобу згідно свідоцтва про його реєстрацію від 17.07.2018 № НОМЕР_2 є Німеччина. При цьому, країною з якою укладено угоду з купівлі-продажу транспортного засобу є Естонія. Відповідно до пункту 3.1 зовнішньоекономічного Контракту замовник здійснює оплату Товару, обумовленої Сторонами, протягом 180 календарних днів з моменту поставки. В разі досягнення домовленостей між Сторонами, можлива попередня оплата вартості Товару протягом 10 календарних днів з моменту формування відповідного інвойсу-проформи. При цьому, інвойс-проформа, передбачений Контрактом, до митного оформлення не поданий. Також, у поданому до митного оформлення на партію товару інвойсі від 06.03.2020 № 200306.1-WIN/DIL зазначено, що ціна включає спеціальну знижку без продажу за декілька придбань автомобілів. Однак суми знижок в інвойсі не відображено. Також будь-яким із поданих документів, у тому числі Контрактом, не передбачено знижок на поставлені товари.

Ухвалою суду, постановленою 21.01.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав повністю з підстав наведених у позовній заяві, просив суд його задовольнити, представник відповідача адміністративний позов заперечив, просив в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, дослідивши докази, суд вважає, що в позові слід відмовити з огляду на наступне.

11.03.2021 року ТОВ «Ділайс ЛТД» подано до митного органу митну декларацію №UA204130/2020/002833 щодо митного оформлення товару - легковий автомобіль марки Mercedes-Benz, моделі G 500, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , загальна кількість місць включаючи місце водія 5, призначений для використання по дорогах загального користування, тип двигуна бензиновий, робочий об`єм циліндрів 3982 см3, потужність 310 kW, колісна формула 4х4, бувший у використанні, модельний рік виготовлення 2018, вартістю 61100,00 Євро, що згідно курсу валюти становить 1759166,76 грн.

На підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості декларантом позивача надано наступні документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме:

Інвойс №200306.1-WIN/DIL від 06.03.2020 року;

Автотранспортну накладну від 10.03.2020 року;

Сертифікат EUR.1 №PL/MF/AR 0270191 від 10.03.2020 року;

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 17.07.2018 № НОМЕР_2 ;

Висновок про якісні характеристики товарів;

Зовнішньоекономічний контракт №20/01/20-WDS від 20.01.2020 року;

Копія митної декларації країни відправлення.

З метою підтвердження інформації щодо заявленої митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, митницею направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи: висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування відпускної ціни товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); інвойс-проформу, передбачений Контрактом. У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Судом встановлено, що на електронне повідомлення митниці декларантом додатково витребувані документи не надавалися. Також, директором ТОВ «Ділайс ЛТД» надіслано лист, у якому викладено власні аргументи стосовно вимог митного органу про надання додаткових документів та зазначено про те, що ним подано вичерпний перелік документів та ініційовано перед митним органом прийняття рішення без врахування термінів передбачених ч. 3 ст. 53 МКУ.

Зважаючи на факт ненадання декларантом документів згідно переліку, надісланого митним органом, та наявності у митниці достатніх підстав вважати, що декларантом надано неточні та неповні відомості щодо числових значень складових митної вартості транспортного засобу, і як результат таких консультацій, 12.03.2020 року Поліською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваного транспортного засобу від 12.03.2020 №UA204000/2020/000069/2.

Згідно рішення про коригування митної вартості товарів від 12.03.2020 №UA204000/2020/000069/2 (далі Рішення №UA204000/2020/000069/2), позивачу скориговано митну вартість товарів:

Легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ моделі G 500, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , загальна кількість місць включаючи місце водія 5, призначений для використання по дорогах загального користування, тип двигуна бензиновий, робочий об`єм циліндрів 3982 см3, потужність 310 kW, колісна формула 4х4, бувший у використанні, модельний рік виготовлення 2018, на рівні 84400,00 Євро.

У графі 33 Рішення №UA204000/2020/000069/2 зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, оскільки:

при проведенні контролю правильності визначення митної вартості товару, відповідно до статті 54 МКУ, необхідно зазначити, що подані декларантом до митного оформлення товарів документи містять неточності:

- транспортний засіб ввезений на підставі зовнішньоекономічного контракту від 20.01.2020 №20/01/20-WDS (далі - Контракт), укладеного між продавцем - компанією "Winforta OU" (Endla 4 Kesklinna Linnaosa10142, Естонія) та покупцем - ТОВ "ДІЛАЙС ЛТД" (54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108, офіс 605, Україна).Натомість до митного оформлення надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 17.07.2018 № НОМЕР_2 , власником транспортного засобу згідно якого є BAUMANN (RYSCHAWYSTRABE 15, 89233, NEU-ULM), а покупцем ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), що вказує на інших учасників зовнішньоекономічної угоди з купівлі-продажу транспортного засобу, ніж заявлені в поданій МД та інвойсі від 06.03.2020 № 200306.1-WIN/DIL.

- відповідно до пункту 3.1 зовнішньоекономічного Контракту замовник здійснює оплату Товару, обумовленої Сторонами, протягом 180 календарних днів з моменту поставки. В разі досягнення домовленостей між Сторонами, можлива попередня оплата вартості Товару протягом 10 календарних днів з моменту формування відповідного інвойсу-проформи. При цьому, інвойс-проформа, передбачений Контрактом, до митного оформлення не поданий.

- у поданому до митного оформлення на партію товару інвойсі від 06.03.2020 № 200306.1-WIN/DIL зазначено, що ціна включає спеціальну знижку без продажу за декілька придбань автомобілів. Однак суми знижок в інвойсі не відображено. Також будь-яким із поданих документів, у тому числі Контрактом, не передбачено знижок на поставлені товари.

- згідно графи 15 поданої МД країною відправлення є Польща. Країною реєстрації транспортного засобу згідно свідоцтва про його реєстрацію від 17.07.2018 № НОМЕР_2 є Німеччина. При цьому, країною, з якою укладено угоду з купівлі-продажу транспортного засобу, є Естонія.

- у наданому додатково листі від 12.03.2020 директором ТзОВ «ДІЛАЙС ЛТД» зазначено, що твердження митного органу щодо наявних розбіжностей в поданих декларантом документах стосовно невідповідностей осіб, яка є продавцем транспортного засобу, та на яку такий транспортний засіб зареєстровано згідно реєстраційних документів, є неправомірними. Також даним листом на твердження митного органу щодо наявності різних країн (реєстрації, відправлення та продажу) стосовно зовнішньоекономічної операції стверджено, що естонська компанія «Winforta OU» має підрозділ (філію) на території Республіки Польща, та виходячи з цього має право здійснювати всі митні процедури, у тому числі і відправку на експорт з території Республіки Польща. Однак, митним органом вказано дані факти як неточність в документах, що вказує на ще одного учасника зовнішньоекономічної операції, та завдяки якій митним органом витребувано додаткові документи, зокрема договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається. Разом з тим, наявність відправника, відмінного від продавця, вказує на невірно заявлені відомості до графи 2 поданої МД. Оскільки, на підставі пункту 2 Розділу 2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2020 №651, якщо відповідно до умов зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), нерезидент - сторона зовнішньоекономічного договору (контракту) не є відправником, у графі зазначаються відомості про відправника і вчиняється запис: "Див. доп.", а в доповненні наводяться відомості про нерезидента - сторону зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту). Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований транспортний засіб.

Декларантом не надано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч.5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнитись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що кореспондується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 року.

Митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості товару:

- вартість оцінюваного КТЗ згідно електронного довідника www.schwackenet.de за його технічними характеристиками та фактичним пробігом становить 84400 EUR, що значно перевищує заявлену вартість товару.

- цінова інформація відкритих джерел Інтернет ресурсу (сайт https://www.mobile.de) згідно якого вартість, того ж року виготовлення, за такими ж технічними характеристиками КТЗ, що й оцінюваний, за мінімальним рівнем вартості становить 87800 EUR.

Заявлена декларантом митна вартість товару може бути визначена митницею за умови надання додаткових документів: висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування відпускної ціни товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); інвойс-проформу, передбачений Контрактом.

За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митну вартість товару скориговано із застосуванням шостого резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Вартість транспортного засобу визначено на підставі положень наказу ДМСУ від 13.10.2006 №885 "Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів", наказу ДФСУ від 11.09.2015 №689 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України", наказу МФУ від 31.07.2015 №684 "Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю", за рівнем митної вартості 84400 EUR/шт., відповідно до вартості КТЗ в 84400 EUR згідно електронного довідника SuperSCHWACKE, з розрахунку 84400 EUR/шт. (рівень вартості по довіднику SuperSCHWACKE)*28,7916 (курс валюти) = 2430011,04 грн.

При цьому, для визначення митної вартості оцінюваного товару використано актуальну на дату оцінки КТЗ та найменшу із альтернативних вартість, що наявна у митниці Держмитслужби.

Числове значення вартості транспортного засобу із урахуванням курсу валют, встановленого НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення, становить 2 430 011,04 грн., або у валюті рахунку, за яким подано митну декларацію, - 84400,00 Євро.

Сума додатково нарахованих митних платежів відповідно до рішення митниці становить 180045,47 грн. (за курсом НБУ на день випуску товару у вільний обіг).

Не погоджуючись з вказаним вище рішенням відповідача щодо коригування митної вартості позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 1 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 (далі МК України), законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Положеннями статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню (пункт 2 частини другої статті 52 МК України).

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій статті 53 МК України наведено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини шостої цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Тобто, стаття 53 МК України містить опис двох підстав, за яких митний орган може зобов`язати декларанта надати додаткові документи:

у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

У першому випадку вимагається надання документів згідно переліку: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу(частина друга статті 54 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для коригування митної вартості митним органом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з частиною першою статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини другої статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною третьою статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста статті 57 МК України).

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За приписами частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 55 МК України).

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларантові. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Водночас, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 07 травня 2020 у справі № 826/10527/17, у постанові від 09 червня 2020 року у справі № 1.380.2019.002044.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені МК України (стаття 53) заборонено, проте надання документів, які підтверджують митну вартість товарів, що визначені частиною другою статті 53 МК України, є обов`язком декларанта. До таких документів які підтверджують митну вартість товарів відносять зокрема такі документи як рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), банківські платіжні документи, або інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що стосуються оцінюваного товару та які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

У ході розгляду справи на підставі поданих сторонами документів судом встановлено, що подані декларантом позивача ТОВ «Ділайс ЛТД» документи щодо митного оформлення товару легкового автомобіля марки MERCEDES-BENZ моделі G 500, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , загальна кількість місць включаючи місце водія 5, призначений для використання по дорогах загального користування, тип двигуна бензиновий, робочий об`єм циліндрів 3982 см3, потужність 310 kW, колісна формула 4х4, бувший у використанні, модельний рік виготовлення 2018 містили виявлені митним органом розбіжності та неточності, які позивачем не спростовано в повному обсязі в ході розгляду справи.

Зокрема, судом встановлено, що колісний транспортний засіб ввезений на підставі зовнішньоекономічного контракту від 20.01.2020 №20/01/20-WDS, укладеного між продавцем - компанією "Winforta OU" (Endla 4 Kesklinna Linnaosa10142, Естонія) та покупцем - ТОВ "ДІЛАЙС ЛТД" (54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108, офіс 605, Україна). До митного оформлення надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 17.07.2018 № НОМЕР_2 , власником транспортного засобу згідно якого є BAUMANN (RYSCHAWYSTRABE 15, 89233, NEU-ULM), а покупцем ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), що вказує на інших учасників зовнішньоекономічної угоди з купівлі-продажу транспортного засобу, ніж заявлені в поданій МД та інвойсі від 06.03.2020 № 200306.1-WIN/DIL.

Згідно графи 15 поданої митної декларації країною відправлення є Польща. Країною реєстрації транспортного засобу згідно свідоцтва про його реєстрацію від 17.07.2018 № НОМЕР_2 є Німеччина. При цьому, відповідно до Контракту країною, з якою укладено угоду з купівлі-продажу транспортного засобу, є Естонія.

Таким чином, суд погоджується з митним органом, що наявні сумніви стосовно фактичного місця придбання транспортного засобу, що в свою чергу створює сумніви стосовно достовірності відомостей про фактичну ціну покупки транспортного засобу.

Відповідно до пункту 3.1 зовнішньоекономічного Контракту замовник здійснює оплату Товару, обумовленої Сторонами, протягом 180 календарних днів з моменту поставки. В разі досягнення домовленостей між Сторонами, можлива попередня оплата вартості Товару протягом 10 календарних днів з моменту формування відповідного інвойсу-проформи. При цьому, інвойс-проформа, передбачений Контрактом, до митного оформлення не поданий.

Також, у поданому до митного оформлення на партію товару інвойсі від 06.03.2020 № 200306.1-WIN/DIL зазначено, що ціна включає спеціальну знижку без продажу за декілька придбань автомобілів. Однак суми знижок в інвойсі не відображено. Також будь-яким із поданих документів, у тому числі Контрактом, не передбачено знижок на поставлені товари.

Окрім того, судом встановлено, що згідно цінової інформації щодо вартості оцінюваного КТЗ згідно електронного довідника SuperSCHWACKE за яким вартість КТЗ за наявними технічними характеристиками, роком виготовлення, дати реєстрації транспортного засобу та фактичного пробігу, тощо, становить 84400 EUR.

Також, судом встановлено, що позивачем не надано на вимогу митного органу додаткових документів, а саме:

висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією;

банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування відпускної ціни товару;

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

інвойс-проформу, передбачений Контрактом.

Як з`ясовано судом, виникнення сумніву у повноті та достовірності відомостей про митну вартість товару відповідач обґрунтував тим, що надані до митної декларації документи щодо заявленої ціни товару містили неточності та розбіжності та порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів. Зазначено, що недоліки у поданих документах свідчать про заявлення декларантом до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований автомобіль.

Відтак, вказані обставини свідчать про наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, які стали підставою для витребування додаткових документів.

Таким чином митний орган мав повне право витребувати у позивача додаткові документи.

Оскільки ж декларантом позивача жодних інших документів подано не було, митний орган законно і обґрунтовано визначив митну вартість товару за резервним методом.

При цьому, слід зазначити, що позивач в ході розгляду справи також не надав жодних належних та достовірних доказів на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару.

Суд при вирішенні даного спору, з огляду на встановлені обставини, дійшов висновку, що дії відповідача вчиненні в порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством, в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано і правомірно.

З огляду на встановлені обставини справи в їх сукупності суд вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів від 12.03.2021 №UA204000/2021/000069/2 в повній мірі відповідають встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, неупередженості, добросовісності, розсудливості, пропорційності та своєчасності, а відтак до скасування не підлягає.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Додатково суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб`єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій, є, зокрема, критерій законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. У спорах про оскарження акта індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, який стосується прав та обов`язків особи, суд при вирішенні справи має надати повну та об`єктивну правову оцінку такому акту.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах і спосіб наданих повноважень та відповідно до приписів матеріального права, а відтак правомірність винесення оскаржуваного рішення не спростована у ході судового розгляду.

Оцінюючи наявні в справі докази та аналізуючи встановлені фактичні обставини суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в ході судового розгляду довів правомірність виданих ним рішень.

З урахуванням наведеного вище, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю" Ділайс ЛТД" до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення від 12.03.2020 №UA204000/2020/000069/2 про коригування митної вартості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 21 травня 2021 року

Суддя Д.Є. Махаринець