Справа № 620/3776/20
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року Чернігів Справа № 620/3776/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також ГУ ПФУ в Чернігівській області, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним дії та рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 13.03.2020 №18-115 відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ ( в редакції, що діяла на час призначення пенсії);

- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 13.03.2020 №18-115 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 60% від розміру місячної заробітної плати її померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 60% від розміру місячної заробітної плати її померлого чоловіка ОСОБА_2 , а спірне рішення від 23.03.2020 №2500-0332-8/9519 є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 14.09.2020 розгляд справи призначення за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

14.09.2020 ухвалою суду провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі № Пз/9901/9/20 (№ 560/2120/20).

23.03.2021 ухвалою суду провадження у справі поновлено.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію по втраті годувальника, а право на перерахунок пенсії за таких обставин Законом України «Про прокуратуру» не передбачено. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій заперечує проти доводів відповідача викладених у відзиві.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію по втраті годувальника з 2012 року відповідно до Закону України «Про прокуратуру», що не заперечується відповідачем.

17.03.2020 позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 13.03.2020 №18-115, на що отримала відповідь від 23.03.2020 №2500-0332-8/9519, де їй відмовлено у проведенні перерахунку, оскільки після 13.12.2019 нормативно-правові акти про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, які працюють на відповідній посаді, не приймались, тому підстави для перерахунку пенсій працівникам прокуратури відсутні.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ. Зокрема, ст. 50-1 цього Закону визначено, що членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім`ї.

Частина 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній до 15 липня 2015 року передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII , яким, зокрема, ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Відтак, повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01 січня 2015 року законодавець делегував Кабінету Міністрів України.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон № 1697-VII, відповідно до пп. 1 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон 1789-ХІІ (крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 46-2, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч. 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів).

Пунктом 19 ст. 86 Закону № 1697-VII передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім`ї. До непрацездатних членів сім`ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Верховний Суд у постанові від 20 грудня 2018 року (справа № 159/3804/16-а), яка є подібною до справи що розглядається, висловив правову позицію, згідно якої отримання пенсії по втраті годувальника не передбачає виникнення права у особи, яка не відноситься до суб`єктів, яким надано право на пенсію за спеціальним Законом (Законом України «Про прокуратуру»), на перерахунок пенсії згідно норм цього Закону та з підстав, що надають право виключно працівникам прокуратури на здійснення перерахунку призначеної пенсії. Розмір пенсії прокурора або його заробітку не підлягає перерахунку після його смерті, якщо право на таку пенсію або заробіток годувальник не мав за життя.

Таким чином, у відповідача були відсутні законні підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії по втраті годувальника, відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вул.П`ятницька, 83-А,м.Чернігів,14005, .

Повний текст рішення виготовлено 20 травня 2021 року.

Суддя І.І. Соломко