Справа № 826/4775/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року м. Київ № 826/4775/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація»

до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради

(Київської міської державної адміністрації)

про визнання протиправною та скасування вимоги від 07.03.2018 №001813-18,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Українська автомобільна корпорація» (далі - позивач/ПАТ «Українська автомобільна корпорація») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі -відповідач), в якому просить суд (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) визнати протиправною та скасувати вимогу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 07.03.2018 №001813-18, складену головним спеціалістом Скотською О.І.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до всіх нормативно-правових актів, дозвіл видається строком на п`ять років та не може бути обмежений до затвердження схеми розміщення рекламних носіїв на території міста, а строк дії дозволу може бути обмежений лише на підставі заяви на отримання/продовження дозволу, написаної в даному випадку самим позивачем. Представник позивача стверджує, що дозвіл діє до затвердження схеми розміщення рекламних носіїв на території міста, однак не вказано на території якого міста.

На думку позивача, розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26 грудня 2017 року №1689 є регуляторним актом, а відтак повинно офіційно оприлюднюватись у спосіб, передбачений законодавством.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.03.2018 відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі та запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав правомірності прийнятого рішення, оскільки позивач всупереч нормам права розміщує засіб зовнішньої реклами, який спрямований на формування та підтримання обізнаності споживачів реклами та їх інтерес щодо товару, який реалізується позивачем відповідно до його господарської діяльності.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій останній вказує, що наявність у дозволі будь-якого застереження про обмеження строку його дії, про яке не зазначено в заяві на отримання/продовження дозволу безпосередньо самим заявником, не відповідає положенням постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067, а отже таке застереження є нікчемним та не породжує жодних обов`язків для сторін.

В подальшому, представником позивач подано додаткові пояснення, в яких додатково наголошено на обгрунтованності позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська автомобільна корпорація» на підставі заяви №14637 від 04 травня 2006 року отримало дозвіл №12799-06 на розміщення об`єкта зовнішньої реклами - щит, що стоїть окремо (суцільний щит), розміри 6.000*3.000 загальною площею 36.000 кв.м., кількість площин 2, зовнішнє підсвічування, що розташований за адресою: Голосіївський район, Столичне шоссе, /23км+600м праворуч.

З наявного в матеріалах справи дозволу вбачається, що останній продовжено з 01 лютого 2016 року по 31 січня 2021 року.

Також вказано, що даний дозвіл дійсний при наявності узгоджувальної частини, до затвердження схем розміщення рекламних носіїв на території міста.

На звороті зазначеного дозволу вказано, що Публічне акціонерне товариство «Українська автомобільна корпорація» зобов`язується, зокрема, дотримуватись вимог Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22 вересня 2011 року №37/6253 та інших нормативно-правових актів, які регулюють діяльність у сфері зовнішньої реклами.

В подальшому, 05 березня 2018 року за результатами обстеження Голосіївського району міста Києва провідним фахівцем Комунального підприємства «Київреклама» складено акт обстеження, яким виявлено порушення Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067 (із змінами та доповненнями), Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року №1051/1051 (із змінами та доповненнями), Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253 (із змінами і доповненнями), Правил розміщення рекламних засобів у місті Києві, затверджених рішенням Київської міської ради від 20 квітня 2017 року №223/2445, Порядку розміщення вивісок у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20 квітня 2017 року №224/2446, а саме - розміщення спеціальної тимчасової/стаціонарної конструкції (щита, що стоїть окремо) після закінчення терміну дії дозволу або скасування (п.17.2 «В»), тобто самовільно встановлений.

Управлінням з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 07 березня 2018 року видано вимогу №001813-18, якою на підставі пункту 3 розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 серпня 2016 року №787 та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26 грудня 2017 року №1689 зобов`язано здійснити демонтаж конструкції - щита, розміщеного на підставі дозволу №12799-06 від 13 лютого 2006 року.

Незгода позивача із вказаною вимогою зумовила його звернення з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Порядок розміщення реклами в місті Києві, затверджений рішенням Київської міської ради №37/6253 від 22 вересня 2011 року (далі по тексту - Порядок №37/6253), розроблено відповідно до законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про столицю України - місто-герой Київ", "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", "Про рекламу", "Про автомобільні дороги", "Про прискорений перегляд регуляторних актів, прийнятих органами та посадовими особами місцевого самоврядування", Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067 (із змінами і доповненнями) (далі по тексту - Типові правила), та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до вимог пункту 1.3 Порядку №37/6253 дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу реклами на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який дає право на розміщення зовнішньої реклами; самовільно встановлений рекламний засіб - рекламний засіб, що розміщується без наявності виданого у встановленому порядку дозволу; після прийняття виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) розпорядження про відмову у продовженні терміну дії дозволу або його скасування. Не вважається самовільно встановленим рекламний засіб протягом часу розгляду заяви розповсюджувача реклами про продовження строку дії дозволу до моменту прийняття виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) відповідного рішення за такою заявою; самовільно встановлена спеціальна конструкція - спеціальна конструкція, що розміщується на майні або території підприємств комунальної власності або на внутрішній поверхні кабін ліфтів будинків комунальної власності та використовується для розміщення реклами без наявності Дозволу на розміщення реклами. Не вважається самовільно встановленою спеціальна конструкція, що розміщується протягом часу розгляду заяви розповсюджувача реклами про продовження строку дії Дозволу на розміщення реклами.

Відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №37/6253 дозвільний орган, зокрема, розробляє в межах компетенції нормативно-правові акти, спрямовані на регулювання діяльності у сфері реклами, вносить пропозиції щодо зміни та/або доповнення до цього Порядку; здійснює контроль за дотриманням вимог цього Порядку щодо розміщення зовнішньої реклами, вимагає усунення виявлених порушень.

Згідно пункту 5.5 розділу ІІ Порядку №37/6253 дозвіл надається на п`ять років, якщо менший строк не зазначений у заяві.

Пунктом 6.5 розділу ІІ Порядку №37/6253 передбачено, що виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням РЗ.

У відповідності до вимог пункту 16.1 розділу ІІ Порядку №37/6253 дозвіл скасовується на підставі відповідного розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до закінчення строку його дії: за письмовою заявою розповсюджувача реклами; у разі невикористання місця розташування рекламного засобу безперервно протягом шести місяців; у разі якщо дозвіл не переоформлено у встановленому порядку. Перелік підстав для скасування дозволу є вичерпним.

Згідно пункту 16.4 розділу ІІ Порядку №37/6253 протягом трьох днів з моменту отримання рішення про скасування дозволу розповсюджувач реклами зобов`язаний демонтувати РЗ, дозвіл на розміщення якого було скасовано.

Відповідно до вимог пункту 17 розділу ІІ Порядку №37/6253 демонтаж у цьому Порядку означає комплекс заходів, які передбачають відокремлення РЗ разом з основою від місця їх розташування та транспортування на спеціально відведені території для подальшого зберігання. При цьому демонтаж та подальше зберігання РЗ не передбачає переходу права власності на них до територіальної громади міста Києва.

Демонтаж РЗ є засобом протидії порушенню прав територіальної громади міста Києва щодо надання у тимчасове користування місць (для розміщення РЗ) або усунення порушень договірних зобов`язань розповсюджувачами реклами за договорами про надання у тимчасове користування місць (власниками та/або законними користувачами РЗ), а також засобом усунення порушень в інших випадках.

Пунктом 17.2 розділу ІІ Порядку №37/6253 визначено, що демонтаж РЗ здійснюється відповідно до цього Порядку у таких випадках, зокрема, у разі виявлення самовільно встановлених РЗ.

Вимогами 17.4 розділу ІІ Порядку №37/6253 встановлено, що у вказаних у пункті 17.2 цього Порядку випадках (крім випадку, коли власника РЗ неможливо встановити) демонтаж РЗ має бути проведений власниками (законними користувачами) РЗ самостійно за- власний рахунок в термін, вказаний у вимозі дозвільного органу про усунення порушень вимог порядку розміщення зовнішньої реклами. Вимога направляється у письмовій формі поштою з повідомленням про вручення або вручається представнику розповсюджувача реклами особисто під підпис. У випадках, передбачених підпунктами а), б), г), д), ж), з) пункту 17.2 цього Порядку до вимоги додається акт, в якому зафіксовані виявлені порушення, за підписом представників дозвільного органу.

Відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами регулюють Типові правила розміщення зовнішньої реклами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067 (далі по тексту - Правила №2067).

Пунктами 23, 24 Правил №2067 передбачено, що дозвіл надається строком на п`ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві. Виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу.

Підставою для направлення ПАТ "Українська автомобільна корпорація" вимоги від від 07.03.2018 №001813-18 слугувало те, що після закінчення дії дозволу позивач не демонтував рекламний засіб.

Позивач вважає, що дозвіл №12799-06 на розміщення об`єкта зовнішньої реклами є чинним до 31 січня 2021 року, а встановлені Київською міською радою обмеження щодо терміну його дії є нікчемними.

Такий висновок ПАТ "Українська автомобільна корпорація" обґрунтовує тим, що термін дії дозволу на розміщення реклами не може бути меншим ніж п`ять років згідно з пунктом 23 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067 та пункту 5.5 Порядку.

Вказані норми права передбачають, що дозвіл надається на п`ять років, якщо менший строк не зазначений у заяві.

Разом з тим, в даному випадку мала місце не видача дозволу №12799-06 на розміщення об`єкта зовнішньої реклами, а продовження строку його дії.

Порядок продовження строку дії дозволу визначений у розділі 9 Порядку. Відповідно до абз. 1 пункту 9.1 Порядку строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається державним адміністратором за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2005 №1176 "Про затвердження форми заяви на одержання суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою документів дозвільного характеру" (із змінами і доповненнями), не пізніше, ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу разом із оригіналом зареєстрованого дозволу.

Згідно з пунктом 9.2 Порядку дозвільний орган протягом п`яти робочих днів з дати одержання заяви державного адміністратора про продовження строку дії дозволу розглядає її та надає пропозиції з проектом відповідного розпорядження до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) для прийняття рішення.

Продовження строку дії дозволу допускається за умови відповідності місця розташування та типу РЗ схемі розміщення рекламоносіїв, що входить до складу відповідного паспорта вулиці, затвердженого в установленому порядку.

Вимог до терміну, на який може бути продовження дію дозволу, розділ 9 Порядку не встановлює.

Поширення позивачем вимог пункту 5.5 Порядку на випадки продовження дії дозволу, а не видачі його вперше, суд вважає необґрунтованими.

Крім того, відповідно до абз. 2 пункту 9.2. Порядку продовження строку дії дозволу допускається за умови відповідності місця розташування та типу РЗ схемі розміщення рекламоносіїв, що входить до складу відповідного паспорта вулиці, затвердженого в установленому порядку.

Рішенням Київської міської ради від 26 січня 2012 №20/7357 було затверджено Концепцію розвитку зовнішньої реклами в місті Києві. Згідно з пунктом 1.6 вказаної Концепції, її реалізація включає, зокрема, такий стратегічний напрямок, як впровадження схем розміщення рекламоносіїв на території міста з урахуванням експлуатаційних вимог до розміщення останніх.

Положеннями пункту 3 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 31 серпня 2016 року № 787, яким позивачу продовжено термін дії дозволу, установлено, що дозволи, строк дії яких продовжено згідно з додатком до цього розпорядження, є дійсними до закінчення строку їх дії, а в разі затвердження схем розміщення рекламоносіїв на території міста та експлуатаційних вимог до їх розміщення, а також змін у загальноміських вимогах (підходах) щодо розташування зовнішньої реклами, які зумовлюють неможливість розташування відповідних рекламних засобів, - до затвердження таких схем чи настання таких змін у загальноміських вимогах (підходах).

Таким чином, обов`язковою умовою продовження дії дозволу на час видачі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 31 серпня 2016 року №787 була відповідність місця розташування та типу РЗ схемі розміщення рекламоносіїв, що входить до складу відповідного паспорта вулиці. Концепцією розвитку зовнішньої реклами в місті Києві передбачено перехід до впровадження саме схем розміщення рекламоносіїв на території міста. З огляду на вказані обставини суд вважає обґрунтованим встановлення обмеження строку дії дозволу № 12799-06 - до затвердження схеми розміщення рекламних носіїв.

Крім того, ПАТ "Українська автомобільна корпорація" не оскаржувало розпорядження Київської міської державної адміністрації від 31 серпня 2016 року №787 в частині обмеження терміну дії дозволу № 12799-06.

Вимоги позивача ґрунтуються також на тому, що в дозволі не вказано до затвердження схем розміщення рекламних носіїв на території якого саме міста він продовжує діяти.

Надаючи правову оцінку вказаному доводу позивача, суд враховує, що рекламний засіб ПАТ "Українська автомобільна корпорація" розміщений на території міста Києва, розпорядження від 31 серпня 2016 року №787 про продовження терміну дії дозволу №12799-06 видав орган, повноваження якого поширюються виключно на м. Київ, вказане розпорядження видане, у тому числі відповідно до Концепції розвитку зовнішньої реклами в місті Києві, яка передбачає впровадження схем розміщення рекламоносіїв на території міста. Наведені обставини у своїй сукупності вказують на відсутність обґрунтованих сумнівів у тому, що дозвіл №12799-06 діє до затвердження схем розміщення рекламних носіїв на території саме міста Києва, а не будь якого іншого міста.

Приватне акціонерне товариство "Українська автомобільна корпорація" вказує також на те, що розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26 грудня 2017 року №1679 є регуляторним актом, а тому підлягало оприлюдненню у встановленому законом порядку.

Проте, правомірність прийняття вказаного розпорядження не є предметом дослідження в межах даного позову.

Натомість позивач не надав доказів скасування розпорядження від 26 грудня 2017 року №1679 з підстав порушення вимог щодо його оприлюднення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в тексті постанови від 18 липня 2019 року по справі №826/4757/18, за позовом позивача до відповідача.

Зважаючи, що у задоволенні позову сторони відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, - судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація" відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.