Справа № 460/2990/20
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/2990/20 пров. № А/857/6010/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» про відвід суддів Хобор Романи Богданівни та Сеника Романа Петровича у справі за апеляційними скаргами Ради адвокатів Рівненської області та Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року у справі № 460/2990/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Недержавна некомерційна професійна організація «Національна асоціація адвокатів України», про визнання відмови незаконною, зобов`язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа № 460/2990/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Недержавна некомерційна професійна організація «Національна асоціація адвокатів України», про визнання відмови незаконною, зобов`язання до вчинення дій.

14 травня 2021 року Недержавною некомерційною професійною організацією «Національна асоціація адвокатів України» подано до суду заяву про відвід суддів Хобор Р. Б. та Сеника Р. П. з мотивів наявності сумнівів у їх неупередженості та об`єктивності, у зв`язку тим, що вказані судді брали участь у розгляді іншої справи № 460/354/19 за позовом ОСОБА_1 до З`їзду адвокатів України в особі головуючого Місяця Андрія Петровича та в особі секретаря Якуби Галини Миколаївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Вища кваліфікаційна комісія суддів України, ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень З`їзду адвокатів України від 15.02.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та рішення З`їзду адвокатів України від 15.02.2019 про обрання ОСОБА_2 на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, у якій висловили свою правову позицію щодо правовідносин, які виникли між позивачем та Недержавною некомерційною професійною організацією «Національна асоціація адвокатів України», зокрема, але не виключно в частині правомірності видачі адвокату ОСОБА_3 свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, що є предметом доказування у даній справі. Також заявник звернув увагу на ту обставину, що головуюча суддя Хобор Р. Б. має посвідчення адвоката, що ставить під сумнів об`єктивність судді.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року визнано необґрунтованою заяву Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» про відвід суддів Хобор Р. Б. та Сеника Р. П. у даній справі.

Згідно з частиною восьмою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України вирішення питання про відвід здійснюється в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_4 про відвід судді, то вирішуючи дане питання апеляційний суд виходить з наступного.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 7 цього Закону встановлено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (стаття 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (частина перша статті 14) гарантують право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду.

Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

При цьому, частиною четвертою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Слід зазначити, що наведені у заяві про відвід мотиви, за яких, на думку заявника, судді Хобор Р. Б. та Сеник Р. П. підлягають відводу, не можуть слугувати підставою для відведення суддів, оскільки такі мотиви свідчать фактично про незгоду з процесуальними діями (рішеннями) суддів у іншій справі за участю позивача та З`їзду адвокатів України.

Що стосується наявності у судді Хобор Р. Б. свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, то слід зазначити, що таке право зупинено та жодних правовідносин з учасниками справи з цього приводу у неї не виникало.

Отже, у заяві відсутні будь-які обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів при розгляді цієї справи.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність доведення заявником обґрунтованих сумнівів у неупередженості та об`єктивності суддів при розгляді даної справи, що вказує на відсутність підстав для задоволення заяви про відвід. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів, судом не встановлено і заявником не зазначено.

Враховуючи викладене, в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» про відвід суддів Хобор Романи Богданівни та Сеника Романа Петровича у справі № 460/2990/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич