Справа № 141/60/20
Суддя: Климчук С. В.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 141/60/20
Провадження № 2-а/141/13/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Климчука С.В.,

при секретарі судового засіданні Маліцькому В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 21.01.2020 року звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 184969 від 12.11.2019 року.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 12.11.2019 року інспектором СРПП № 4 Оратівського ВП Гайсинського ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Присяжнюком Д.І. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 184969 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 12.11.2019 року о 19 год. 31 хв. в смт. Оратів по вул. Парковій водій транспортного засобу при зміні напрямку руху не ввімкнула покажчик повороту відповідного напрямку руху, без посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушила п. 9.2 б, п. 2.1 а, п. 2.1. б , 2.4 а ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 126 КУпАП, ч.2 ст. 122 КУпАП

Позивач вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а тому оскаржувана постанова є протиправною, незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Свою вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 не визнала, вказавши, що 12.11.2019 року вона взагалі не здійснювала керування транспортним засобом, так як транспортний засіб було припарковано по вул. Паркова іншою особою. Вона знаходилась біля автомобіля, для того щоб залишити у ньому документи, коли до неї підійшли працівники поліції та повідомили, що відносно неї буде складено постанову за порушення правил дорожнього руху. Однак, постанову у момент її винесення 12.11.2019 року працівники поліції їй не вручили, вказану постанову було отримано 14.01.2020 року у приміщенні Оратівського ВП Гайсинського ГУНП у Вінницькій області як додаток до відповіді на адвокатський запит, який було сформовано та надіслано у відділ поліції 15.12.2019 року. Також зазначає, що у оскаржуваній постанові містяться виправлення та закреслення, відтак така постанова вважається зіпсованою та не може призводити до жодних правових наслідків.

Таким чином, враховуючи, що вона транспортним засобом не керувала, а тому відповідно правил дорожнього руху не порушувала та відсутні будь-які підстави притягнення її до адміністративної відповідальності, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 20.04.2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 141/60/20 та призначено до розгляду на 30.04.2021 року.

У зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача, судове засідання, призначене на 30.04.2021 року, відкладено на 19.05.2021 року .

Відповідач - Головне управління Національної поліції у Вінницькій області ухвалу суду від 20.04.2021 року отримав 07.05.2021 року, однак у встановлений ухвалою строк відзив на позовну заяву не подав. Також відповідачем не було направлено на адресу суду заяв або заперечень проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд, розглянувши матеріали адміністративного позову, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 184969 ОСОБА_1 12.11.2019 року о 19 год. 31 хв. в смт. Оратів по вул. Парковій при зміні напрямку руху не ввімкнула покажчик повороту відповідного напрямку руху, без посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушила п. 9.2 б, п. 2.1 а, п. 2.1. б , 2.4 а ПДР України.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП і ч.2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 184969 від 12.11.2019 р. складена інспектором СРПП № 4 Оратівського ВП Гайсинського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Присяжнюком Д.І., який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.2 ст. 122, ч.4 ст. 126 КУПАП.

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд керується наступним.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Статтею 35 Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі, якщо водій порушив ПДР.

Також, згідно з п. 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до частини першої ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Також частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Як вбачається з п. 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.1 б ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 а ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

З п. 9.2 б ПДР України вбачається, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Крім того, згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Зокрема, при розгляді справи судом встановлено, що постановою Погребищенського районного суду Вінницької області у справі № 141/955/19 від 06 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

З вказаної постанови суду вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №204027 від 12.11.2019, складеного інспектором СРПП №4 Оратівського ВП старшим лейтенантом поліції Присяжнюком Д.І., 12.11.2019 о 19 год 31 хв. в смт. Оратові по вулиці Парковій ОСОБА_1 керувала автомобілем Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При цьому, постановою Вінницького апеляційного суду від 03.04.2020 року вказану постанову Погребищенського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2020 року залишено без змін, постанова набрала законної сили 03.04.2020 року.

Отже, аналізуючи події та обставини, викладені позивачем у даному адміністративному позові, суд приходить до висновку, що вони повністю співпадають із обставинами та подіями, які відбувалися 12.11.2019 року за участі позивача ОСОБА_1 , та в свою чергу, викладені у постанові Погребищенського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2020 року.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, у постанові Погребищенського районного суду Вінницької області від 06.02.2020 року встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом - автомобілем Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 12.11.2019 о 19 год 31 хв в смт Оратові по вулиці Парковій, яка в свою чергу, у відповідності до ст.72-74 КАС України, є належним та допустимим доказом, що має значення для правильного вирішення справи, а тому посилання позивача на той факт, що 12.11.2019 року вона взагалі не здійснювала керування транспортним засобом, суд оцінює критично та до уваги не приймає.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положення ст. 7 КАС України передбачає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Разом з цим, позивачем не надано інших жодних доказів в підтвердження та обгрунтування вимог, викладених у заявленому адміністративному позові.

При цьому, посилання позивача на те, що вона не здійснювала керування транспортним засобом, повністю спростовано обставинами, встановленими у постанові Погребищенського районного суду Вінницької області від 06.02.2020 року, яка 03.04.2020 року набрала законної сили згідно постанови Вінницького апеляційного суду від 03.04.2020 року. Також посилання позивача на виправлення у графі розміру штрафу оскаржуваної постанови, суд до уваги не приймає, оскільки вказане виправлення не змінює по своїй суті змісту постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова серії ДПО18 № 184969 від 12.11.2019 року винесена відповідно до діючого законодавства України уповноваженою на те особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, а обставини для її скасування, вказані позивачем, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду на підставі досліджених і наявних у матеріалах справи доказів, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 122, 126, 251, 256, 268, 280, 283-284, 287, 288, 293, 294 КУпАП та ст.ст. 2, 4, 8, 9, 11, 72-78, 159-163, 241-244, 246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 286, 292, 295, 370 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ДПО18 № 184969 від 12.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Повний текст рішення суду оформлено та виготовлено 24.05.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його винесення.

Суддя С.В. Климчук