Справа № 522/4964/21
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/4964/21
Провадження № 2а/522/193/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.

за участю секретаря Звонецької І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2021 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У поданому позові позивач просить скасувати постанову серії МОТ 8771713 від 19.11.2020 року, винесену інспектором з паркування Кушніренко Василем Васильовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп., за порушення п.п.3.34 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси від 26.03.2021 року позов було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху усунути недоліки даного позову.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2021 року по справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

07.05.2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

13.05.2021 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

18.05.2021 року від відповідача до суду надійшли заперечення.

19.05.2021 року від позивача до суду надійшли пояснення на заперечення.

У судове зсідання призначене на 20.05.2021 року сторони з`явились.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Пунктом 4 ч.1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

19.11.2020 року інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Кушніренко Василем Васильовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил, зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серія М0Т№8771713 стосовно ОСОБА_1 , яка 19.11.2020 року о 13 год. 01 хв. в м, Одеса на проспекті Небесної Сотні, 2а здійснила зупинку, стоянку свого транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим прорушила вимогу п,8,4 ПДР та скоїла правопорушення передбачене ч.І ст. 122КУпАП.

Позивач зазначає, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення відповідачем не доведена належними та достатніми доказами, що виключає наявність складу адміністративного правопорушення.

Позивач під час судового засідання також зазначила, що зазначений знак повинен знаходиться в у іншому місці, чим порушенно «схеми 94 встановлення дорожніх знаків та нанесення суцільної лінії розмітки від бокового виїзду з вул. Інглезі на просп. Небесної Сотні довжиною 50 м уздовж ринку «Успіх» для безперешкодного злиття з основним потоком транспорту по просп.. Небесної Сотні.», але в дійсності його немає.

Відповідачем на підтвердження правомірності винесення постанови МОТ №8771713 надано копії фотографій по фіксації порушення якими підтверджує наявність вини позивача, а саме стоянки автомобілем Citroen C3 державний номер НОМЕР_1 в зоні дії знаку «Зупинка заборонена».

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.2017 року), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (у редакції до 15.12.2017 року).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України, у редакції до 15.12.2017 року).

Тобто, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України (у редакції до 15.12.2017 року) розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Оскільки, частинами 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції) передбачено аналогічні положення, що й в ч. 1, 2 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.2017 року), то вищезазначений висновок Верховного суду з приводу обов`язку доказування в адміністративному судочинстві підлягає застосуванню й до положень частин 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції).

Статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, оспорюючи факт вчинення адміністративного правопорушення в обгрунтування власної правої позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а наведені ним доводи не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи.

Судом при розгляді справи встановлено, що посадова особа відповідача дотрималася порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченого діючим КУпАП.

Також суд критично оцінює доводи позивача щодо розташування знаку в порушення вимог «схеми 94 встановлення дорожніх знаків та нанесення суцільної лінії розмітки від бокового виїзду з вул. Інглезі на просп. Небесної Сотні довжиною 50 м уздовж ринку «Успіх» для безперешкодного злиття з основним потоком транспорту по просп.. Небесної Сотні» так як це не є предметом розгляду даної справи.

У зв`язку з цим, суд враховуючи все вищевикладене вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення законна та обґрунтована і є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП.

Решта доводів та заперечень сторін по суті позовних вимог не спростовуються. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача, а тому відмовляє у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 251, 256, 280 КУпАП ст.ст. 242-246, 286, 293 КАС України, суд На підставі викладеного, керуючись ст.123 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня з дня проголошення судового рішення.

Суддя А.В. Науменко

20.05.21