Справа № 460/1042/20
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 травня 2021 року

м. Київ

справа № 460/1042/20

адміністративне провадження № К/9901/16019/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду 26 січня 2021 року у справі №460/1042/20 за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Західного регіону, 16 регіональної ВЛК про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Військово-лікарської комісії Західного регіону, 16 регіональної ВЛК, в якому просила:

а) визнати протиправними дії Військово-лікарської комісії Західного регіону, 16 регіональної ВЛК щодо прийняття рішення у невнесенні змін в рішення ВЛК за заявою по встановленню причинного зв`язку смерті у колишнього військовослужбовця старшого прапорщика ОСОБА_2 від 21 вересня 2016 року Протокол № 865;

б) зобов`язати Військово-лікарську комісію Західного регіону, 16 регіональну ВЛК прийняти рішення по встановленню причинного зв`язку смерті у колишнього військовослужбовця старшого прапорщика ОСОБА_2 відповідно до пункту 3 частини третьої статті 24 Закону України ,,Про військовий обов`язок та військову службу" та п. 21.9 наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 ,,Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" (зареєстрований у МЮ України 17.11.08 р. за № 1109/15800).

Рішенням від 29 травня 2020 року Рівненський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково.

Визнав протиправним і скасував рішення 16 Регіональної військово-лікарської комісії, викладене у формі листа від 29.01.2020 №94, яким відмовлено у зміні формулювання в протоколі засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону від 21.11.2016 №865 по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, що захворювання і причина смерті ОСОБА_2 , Захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН замість ,,Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН.

Зобов`язав Військово-лікарську комісію Західного регіону, 16 регіональної ВЛК (вул. Стрийська, 73А, м. Львів, Львівська область, 79031, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.12.2019 щодо перегляду питання по встановленню причинного зв`язку смерті колишнього військовослужбовця старшого прапорщика ОСОБА_2 з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин наданих судом у рішенні.

В інших вимогах - відмовив.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 26 січня 2021 року було скасовано рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року у справі №460/1042/20 та ухвалено постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України, в редакції яка діє з 08 лютого 2020 року, підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

При цьому, варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Касаційна скарга скаржником була подана з підстав неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповного з`ясування обставин справи.

Подана касаційна скарга містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішенням суду апеляційної інстанції з підстав неправильного застосування норм матеріального права, а також цитування підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України без вказання конкретної підстави, за якою подано вказану касаційну скаргу.

Так, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а також зазначити, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів, та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Суд зазначає, що інші аргументи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі та неповного з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції, що виключає можливість їхнього перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, межі якого визначені статтею 341 КАС України.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги з огляду на відсутність в ній конкретних підстав касаційного оскарження судового рішення, та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду 26 січня 2021 року у справі №460/1042/20 за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Західного регіону, 16 регіональної ВЛК про визнання дій протиправними - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич