Справа № 120/3437/21-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 травня 2021 р. Справа № 120/3437/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі інформаційної довідки про грошового забезпечення № 40/05/32-4399/93-186 від 11.12.2020, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України МВС України, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Ухвалою суду від 21.03.2021 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

07.05.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 25011/21), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення мотивує тим, що Управління при виплаті пенсії заявнику керується діючим законодавством, а підстав для перерахунку пенсії немає, принаймні у зв`язку із відсутністю довідки про складові грошового забезпечення для перерахунку.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши надані сторонами докази суд встановив, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України МВС України, та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, де отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII.

З посиланням на п. 1 постанови КМУ №103 від 21.02.2018 ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснило перерахунок пенсії заявника з 01.01.2018 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, яку було надано уповноваженим органом за відповідною посадою.

При цьому, обчислення розміру грошового забезпечення діючого публічного службовця здійснювалось пенсійним органом за постановою КМУ №704 від 30.08.2017, а не за постановою КМУ №988 від 11.11.2015.

11.12.2020 Військовою частиною НОМЕР_1 на ім`я заявника було складено листа "Про надання інформації щодо грошового забезпечення", де у якості складових грошового забезпечення зазначені: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років; надбавка за особливості проходження служби; надбавка за службу в умовах режимних обмежень; надбавка за кваліфікацію; премія.

Бажаючи домогтись перерахунку власної пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

При цьому, докази звернення в матеріалах справи відсутні, проте наявна відповідь Управління на вказане звернення, а тому суд сприймає обставину звернення як доведене.

Так, 13.01.2021 відповідачем було складено лист про відмову у перерахунку пенсії, мотивований тим, що підстави для перерахунку пенсії відсутні, і довідки за установленою формою про складові грошового забезпечення до Управління не надходило.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Право громадян на соціальний захист проголошено ст.46 Конституції України, а п.6 ч.1 ст.92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України і з 01.01.2004 таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом - Закон №2262-ХІІ) запроваджено дві окремі, самостійні і незалежні одна від одної процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії особи, а саме: 1) за ст.43 згаданого закону у випадку призначення пенсії вперше та 2) за ст.63 згаданого закону у випадку збільшення розміру вже призначеної пенсії за подією збільшення розміру оплати праці працівника на аналогічній (прирівняній) посаді.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Розв`язуючи спір, суд бере до уваги, що положеннями ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавець делегував КМУ повноваження по визначенню умов та порядку (тобто механізму) перерахунку пенсій.

Початково такий механізм було передбачено постановою КМУ від 13.02.2008 за №45, якою і було затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45).

Зміни до цього механізму були внесені постановою КМУ від 21.02.2018 за №103.

Пункти 1 і 2 постанови КМУ від 21.02.2018 №103 визначали у якості бази перерахунку пенсії колишнього військовослужбовця виключно оклад за посадою, оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18 (залишеним у силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019) були визнані нечинними п.п. 1 і 2 постанови КМУ від 21.02.2018 за №103.

Таким чином, п.п. 1 і 2 постанови КМУ від 21.02.2018 за №103 як частини нормативно-правового акту відповідно до ст. 255 та ч.2 ст.265 КАС України утратили чинність з 05.03.2019р.

До вказаної дати ці норми права правомірно застосовувались владними суб`єктами - учасниками спірних правовідносин.

З 01.01.2008 умови грошового забезпечення військовослужбовців та деяких інших осіб (тобто структура та складові елементи грошового забезпечення) були деталізовані приписами постанови КМУ від 07.11.2007 №1294 (далі - Постанова КМУ №1294).

30.08.2017 КМУ з цього ж самого питання було прийнято постанову №704, котра у початковій редакції п.10 набирала чинності з 01.01.2018 (далі - Постанова КМУ №704).

Відповідно до п.10 постанови КМУ від 30.08.2017 за №704 у редакції постанови КМУ від 27.12.2017 за №1052 дата набрання чинності припадала на 01.01.2019.

Згідно з п.3 Змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених п.6 постанови КМУ від 21.02.2018 за №103 п.10 постанови КМУ від 30.08.2017 за №704 був викладений у новій редакції, яка передбачала набрання чинності з 01.03.2018.

Отже, до 28.02.2018 умови грошового забезпечення військовослужбовців були унормовані приписами постанови КМУ від 07.11.2007 за №1294, а з 01.03.2018 почали регламентуватись приписами постанови КМУ від 30.08.2017 за №704.

Відтак, до настання календарної дати - 01.03.2018 жоден із діючих військовослужбовців не отримував грошового забезпечення за правилами постанови КМУ від 30.08.2017 за №704.

Тому посилання заявника на календарну дату - 01.01.2019 у контексті обставин даного спору слід визнати безпідставним.

Також суд зазначає, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду з приводу застосування положень ст.63 вказаного закону у контексті складання нової (оновленої) довідки про грошове забезпечення для перерахунку розміру раніше призначеної пенсії міститься у постанові від 24.06.2020 по зразковій справі №160/8324/19 і полягає у тому, що на реалізацію ст.63 Закону № 2262-XII Кабінетом Міністрів України було видано постанову від 13.02.2008 за №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 за № 393» (далі - Порядок №45), а внесені до Порядку №45 зміни згідно з постановою КМУ від 21.02.2018 за №103 втратили чинність з 05.03.2019 і тому з 05.03.2019 втратили чинність обмеження у включенні до бази обчислення грошового забезпечення діючого військовослужбовця інших платежів з винагороди за службу окрім окладу за посадою, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років.

У названому судовому акті міститься правовий висновок Великої Палати Верховного Суду про те, що довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Вирішуючи спір, суд зазначає, що одночасно із приписами Порядку №45 механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ (крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей) деталізований також і нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (затверджений постановою правління ПФУ від 31.01.2007 за №3-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402; далі - Порядок №3-1).

Так, відповідно до п.23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з п.24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст.63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №5, повідомляють орган ПФУ, але приводом до вчинення адміністративним органом управлінського волевиявлення стосовно обчислення розміру пенсії громадянина є виключно письмова довідка установленого формуляру про грошове забезпечення публічного військовослужбовця за тією ж самою (аналогічною чи прирівняною) військовою штатною посадою.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі №21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а.

01.03.2018 набрала чинності постанова КМУ №704 від 30.08.2017 (далі - постанова КМУ №704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зокрема, постановою КМУ №704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови № 704); надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови № 704).

При цьому, п.п. 2 п. 5 постанови КМУ №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Таким чином, з 05.03.2019р. - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.

Разом з цим, суд змушений повторити, що до моменту отримання належної довідки про складові грошового забезпечення у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Матеріали справи не містять відомостей про отримання заявником довідки про складові грошового забезпечення станом на 05.03.2019, а також про надходження такої довідки до ГУПФУ у Вінницькій області.

Окрім того, матеріали справи не містять відомостей про отримання заявником довідки про складові грошового забезпечення станом на 01.01.2019, а також про надходження такої довідки до ГУПФУ у Вінницькій області.

Тому у пенсійного органу не виникало правових підстав для перерахунку заявнику пенсії за матеріалами неналежного звернення.

Наявний в матеріалах справи лист Військової частини НОМЕР_1 про надання інформації щодо складових грошового забезпечення не є довідкою про складові грошового забезпечення у розумінні положень Порядку №45.

Викладене зумовлює залишення позову без задоволення.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд зважає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019 по справі №826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18) обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах забезпечив дотримання ч.2 ст. 19 Конституції України в частині перерахунку пенсії заявника.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )

Повний текст рішення виготовлено та підписано: 21.05.2021

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна