Справа № 120/1978/21-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 травня 2021 р. Справа № 120/1978/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код. ЄДРПОУ - 13322403, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100) про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення відповідача за №12 від 17.12.2020 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Тому, з метою призначення пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 16.03.2021 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

02.04.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж Позивача становить 28 років 4 місяці 22 дні. При цьому, до стажу зараховано також періоди отримання допомоги по безробіттю.

Проте, Головне управління рішенням №12 від 17.12.2020 відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

10.12.2020 позивач звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області з заявою про проведення перерахунку пенсійного забезпечення шляхом призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Спірним рішенням №12 від 17.12.2020 позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу для призначення пенсії.

Відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 30.03.1984 року по 21.08.1992 року, з 22.08.1992 року по 25.05.1995 року та з 01.11.2004 року по 31.12.2004 року у зв`язку з невідповідністю професії за якою працювала позивач та чинними на період роботи Списками, а також за відсутності документального підтвердження проведення атестації робочих місць.

Позивач не погоджується з даною відмовою, оскільки нею було подано наказ по підприємству про результати атестації робочих місць №99а/11 від 17.09.2001 року, що підтверджує роботу в шкідливих умовах праці.

Вказаний стаж дає право на отримання пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зокрема, жінки - при досягненні віку 52 роки 6 місяців, при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Так як, страховий стаж позивача складає більше 28 років, що підтверджується відповідачем з яких більше 10 років пільгового стажу та досягла віку понад 52 роки 6 місяців, то позивач вважає, що наявні підстави для призначення пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 № 1788-XII.

Статтею 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Згідно пункту 2. 2 статті 114 Закону №1058 пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2.

До досягнення віку, визначеним вище, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 53 років - якщо вони народилися з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого пунктом 2.2 статті 114 Закону №1058, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу з 01 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону №1058: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Так, спір виник у зв`язку із не зарахуванням позивачу пільгового періоду з 30.03.1984 року по 21.08.1992 року, з 22.08.1992 року по 25.05.1995 року та з 01.11.2004 року по 31.12.2004 року у зв`язку з невідповідністю професії за якою працювала позивач та чинними на період роботи Списками, а також за відсутності документального підтвердження проведення атестації робочих місць.

Відповідно до наказу по підприємству про результати атестації робочих місць №99а/11 від 17.09.2001 року "Про результати проведення робочих місць по умовам праці" зазначено, що в цілях виконання Закону України "Про пенсійне забезпечення", керуючись встановленим порядком проведення атестації робочих місць за умови праці, згідно Постанови КМУ від 01.09.1992 №422 та Методичних рекомендацій була проведена атестація, яка розглянула і встановила два робочих місця в ЦО СПП Вінницької дирекції ВАТ "Укртелеком" зі шкідливими умовами, наказано робоче місце №1 - телефоністів довідкової служби та робоче місце №2 телефоністів міжміського телефонно-документального зв`язку віднести до списку №2. Старшому інспектору з кадрів зробити запис про віднесення до списку №2 у трудові книжки працівників відповідних професій, посад.

Крім того, відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів, виданій ОСОБА_1 , зазначено про те, що дана особа працювала повний робочий день на підприємствах зв`язку, правонаступником яких є Вінницька філія ПАТ "Укртелеком" і за період з 30.03.1984 по 25.05.1995 виконувала роботу телефоніста міжміської телефонної станції за посадою телефоніста міжміської телефонної станції, що передбачена Списком 2 розділ ХХХІ підрозділ "Зв`язок" постанови Ради Міністрів від 22.08.1956 №1173; Списком 2 розділ ХХІХ підрозділ "Зв`язок" код КП 093 постанови Кабінету Міністрів від 26.01.1991 №10; Списком 2 розділ ХХІХ підрозділ "Зв`язок" постанови КМУ від 11.03.1994 №162.

За період 01.11.2004 року по 31.12.2004 року працювала за посадою та виконувала роботу телефоніста міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, що передбачена Списком 2 розділ ХХІХ підрозділ "Зв`язок", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003.

Відповідно до довідки вказано, що за період з 30.03.1984 року по 21.08.1992 року, з 22.08.1992 року по 25.05.1995 року та з 01.11.2004 року по 31.12.2004 року працювала повний робочий день, інших робіт не виконувала, у відпустках без збереження заробітної плати не перебувала; атестація проводилась вперше в 1993 році, наказ "Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці" від 09.12.1993 №138, наказ "Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці" від 17.09.2001 №99а/п, наказ про затвердження Переліку робіт з шкідливими умовами праці про результати атестації робочих місць від 02.10.2001 №271. При перейменуванні підприємства, умови праці робочих місць за результатами проведених атестацій не змінилися, проведені атестації вважати дійсними.

Підстава для видачі: книги наказів з особового складу за 1984-1995, 2004, особова картка П-2.

У спірному випадку відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії (а.с. 23), вказані реквізити наказів "Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці", та підстава їх видачі.

Сама по собі відсутність у позивача самих наказів про результати проведення атестації робочих місць, не є підставою стверджувати, що така атестація не проводилась, а в силу ч. 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Отже даною довідкою підтверджено атестацію робочих місць, що спростовує доводи відповідача про відсутність документального підтвердження проведення атестації робочих місць.

Більш того, за висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 19.02.2020р. по справі № 520/15025/16-а, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Щодо доводів відповідача, що посада позивачки не відповідає чинним у вказані періоди Спискам, то суд також із цим не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).

Пунктом 1 цього Порядку визначено, що він регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону № 1788-XII.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 затверджено списки виробництв, цехів, професій, робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Вказаною постановою визначено, що до Списку №2 віднесено професію: Телефоністи міжміських телефонних станцій, переговорних пунктів с цілодобовою дією і міських телефонних станцій з кількістю від 300 номерів і більше.

Аналогічна за змістом посада вказана у розділі ХХХІ підрозділ "Зв`язок" постанови Ради Міністрів від 22.08.1956 №1173; Списком 2 розділ ХХІХ підрозділ "Зв`язок" код КП 093 постанови Кабінету Міністрів від 26.01.1991 №10; Списком 2 розділ ХХІХ підрозділ "Зв`язок" постанови КМУ від 11.03.1994 №162, а саме Телефоністи міжміських телефонних станцій, переговорних пунктів з цілодобовою дією і міських телефонних станцій з кількістю від 300 номерів і більше.

Посада телефоніста міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією передбачена розділом ХХІХ підрозділ "Зв`язок", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, що передбачена Списком 2.

Всі вказані вище відомості відображені у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії позивача (а.с. 23).

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять належні та достатні докази, що підтверджують наявність у позивача права на зарахування до її пільгового стажу за списком № 2 спірний період роботи з 30.03.1984 року по 21.08.1992 року, з 22.08.1992 року по 25.05.1995 року та з 01.11.2004 року по 31.12.2004 року.

З приводу виправлень у трудовій книжці, то суд погоджується з доводами позивача, що вона не має нести тягар відповідальності, чи зазнавати негативних наслідків, через порушення порядку/інструкції заповнення трудової книжки, та не засвідчені належним чином виправлення, не можуть бути самостійною підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи згідно із записами у трудовій книжці, які врешті, виконані у відповідності до вимог Інструкції.

Верховний Суд у своїх постановах від 28.02.2018 року у справі №428/7863/17, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року у справі №423/1881/17, від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для підрахунку стажу при призначенні пенсії.

Разом з тим, записи у трудовій книжці позивача, їх співставлення між собою, не містять протиріч, та у своїй сукупності, підтверджують факт роботи позивача у спірні періоди.

Так, зі змісту трудової книжки позивача та копії довідки про підтвердження наявного трудового стажу №10/34-226 від 18.09.2020 року з 30.03.1984 року по 25.05.1995 року та з 01.11.2004 року по 31.12.2004 року позивач працювала на посаді телефоніста міжміських телефонних станцій та виконувала роботи по наданню послуг міжміського телефонного зв`язку.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що спірне рішення №12 від 17.12.2020, яким позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу для призначення пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити та виплачувати пенсію позивачу за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 10.12.2020, то суд керується наступним.

Аналіз положень статті 114 Закону № 1058-IV дає підстави для висновку, що жінки, які народилися з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року, мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 в період з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року після досягнення 52 років 6 місяців і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з яких не менше 10 років на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.

Як видно з матеріалів справи і не заперечується відповідачем, позивачка досягла встановленого законом віку та має достатній страховий стаж. Так, відповідно до матеріалів справи, зокрема, наданих документів до пенсійного фонду та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача становить 28 років 4 місяці 22 дні.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії (а.с. 23), форма, зміст, якої відповідачем не заперечується, установлено, що позивач має стаж роботи на підприємстві "Укртелеком" 11 років 03 місяці 26 днів, де працювала за посадою, яка відноситься до Списку 2, а відтак має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Щодо періоду, з якого необхідно призначити пенсію позивачу, то в силу ст. 45 Закону 1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із обставин, встановлених судом у цій справі, а також враховуючи те, що відповідачем не було доведено правомірності свого рішення у правовідносинах, з приводу яких подано позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 908,00 грн, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №12 від 17.12.2020 про відмову у призначені пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 10.12.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ); Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код. ЄДРПОУ - 13322403, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна