Справа № 160/13160/19
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдомнабуд" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
На думку фіскальної служби, реалізовані ПрАТ «Металургійний комбінат «АЗОВ- СТАЛЬ» роботи з капітального ремонту приміщень АСУ ТП є нереальними .
З огляду на законодавчо встановлений принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Податкове законодавство не передбачає солідарної відповідальності, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ст.61 Конституції), тому підприємство не може нести відповідальності за можливі протиправні дії інших юридичних осіб. Відповідно до ст.16 ПКУ, навіть за умови порушення попередніми виконавцями в ланцюгу постачання послуг податкового законодавства, дані обставини несуть негативні наслідки тільки для таких підрядників і не впливають на право платника податків на податковий кредит.
Ухвалою суду від 28.12.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідачем надано відзив на позовну заяву в обгрунтування якого зазначив, що перевірка проведена правомірно, виявлені порушення податкового законодавства встановлені вірно, з урахуванням усіх обставин, тому вважає оспорюване податкове повідомлення-рішення від 02.12.2019 прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим, підстави для задоволення позову відсутні.
Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.
В ході проведення перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Швидко-Опт" за період з 01.11.2018 по 31.12.2018 встановлено, що на підставі договору субпідряду від 01.11.2018р. №13/18 Субпідрядник (ТОВ "ШВИДКО-ОПТ", м. Миколаїв) в особі директора Захаріна Сергія Володимировича, зобов`язується за завданням Підрядчика (ТОВ «УКРДОМНАБУД», м. Кам`янське), в особі директора Астахова Євгена Юрійовича виконувати будівельно-монтажні роботи на ПрАТ "Металургійний комбінат «Азовсталь», (Замовник), а Підрядчик бере на себе зобов`язання прийняти та оплатити роботи на об`єкті Підрядчика.
Договір укладений на підставі договору №2018/48ск від 15.11.2017 укладеного між ТОВ "УКРДОМНАБУД" та ПрАТ "Металургійний комбінат «АЗОВСТАЛЬ».
Станом на 31.12.2018 між суб`єктами господарювання заборгованість (рахунок 631) відсутня.
Декларація з ПДВ за листопад 2018 подана з позитивним значенням 5844 грн.
Декларація з ПДВ за грудень 2018 подана з позитивним значенням 7775 грн.
З січня 2019 підприємство не звітує.
Згідно проведеного аналізу інформаційних базах контролюючих органів (ІС «Податковий блок»; Архів електронної звітності (ЄРПН); підсистема 2.19 АС «Аудит» та ін.), ТОВ "Швидко-Опт" не є орендодавцем обладнання, та по ланцюгу придбання придбав послуги у наступних підприємств, а саме: ТОВ «АБУД», ТОВ «АЗАЗ», ТОВ «ВОКАН», ТОВ «АМХАР», ТОВ «АФАР», ТОВ «БАУЧИН», ТОВ «КЕДАН», ТОВ «ЗАМФАР».
В ході проведення перевірки матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів, звітів, первинних бухгалтерських документів та інших документів встановлено, що в результаті аналізу ланцюгу постачання товарно-матеріальних цінностей та виконаних робіт, отриманих ТОВ «УКРДОМНАБУД» від вищенаведених постачальників, згідно наявних баз даних ГУ ДПС у Дніпропетровській області не встановлено подальшого ланцюга постачання від виробника, тобто не можливо дослідити походження виконаних робіт та послуг.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг.
Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату гіговарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Суд не погоджується з висновками податкового органу, щодо нереальності господарських операцій, оскільки, порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підста вою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента.
Разом з цим, податкове законодавство України регламентує отримання інформації на предмет підтвердження реальності господарських операцій між контрагентами. Така інформація може бути отримана в ході зустрічної звірки або документальної перевірки контрагентів платника податків, а не аналізом інформаційних баз, що було зроблено податковим органом.
Є безпідставними посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагента платника, як критерій оцінки реальності господарських операцій.
При цьому, послуга могла придбаватись у неплатника ПДВ, або виконавець податкову накладну не зареєстрував, або в її реєстрації ДФС України відмовила, чи призупинила, і т.д. Щоб з`ясувати зазначене контролюючий орган зустрічних перевірок не проводив, а висновки зробив лише за наявними зареєстрованими податковими накладними.
У межах перевірки відповідачем не досліджено можливість залучення постачальниками позивача матеріально-технічних, майнових, трудових та виробничих ресурсів шляхом укладення цивільно- правових угод або іншій не забороненій законом формі у період поставок ТМЦ і тому не доведено безтоварність угод поставки з позивачем.
Взагалі, якщо замовник і виконавець документально оформили нереальну господарську опе рацію, тобто, фіктивний правочин - такий, що вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися ним, то, згідно ст.234 ЦК України, недійсним фіктивний правочин визнається судом, а не фіскальною службою.
У листопаді 2018 р. працівники позивача і основні засоби були задіяні на виконанні робіт на об`єктах замовників ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», ПАТ «Дніпровський коксохі мічний завод», ПРАТ «Маріупольський МК імені Ілліча» та ТОВ «ЦЕНТЕРРЕЗЕРВУАРСЕРВІС».
Відомості про обсяги і види виконаних робіт містяться в Оборотно-сальдовій відомості по рахунку 361 за листопад 2018р. Яка була предметом розгляду під час проведення перевірки.
Верховний Суд у постанові від 27.03.2018 у справі №816/809/17 зазначає, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків усіх господарських операцій, проведених позивачем та його контрагентами. Під час проведення господарських операцій платник податків може бути й необізна ним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них то вари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо пору шення податкового законодавства.
Згідно із ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В ході розгляду адміністративної справи, судом встановлено, що відповідач діяв у порушення ч.2 ст.2 КАС України, і тому податкове повідомлення рішення підлягає скасуванню.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2968грн.74коп., що підтверджується платіжним дорученнм №6315 від 23.12.2019 року, підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 КАС України, суд,
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдомнабуд" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова