Справа № 460/4520/20
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/4520/20 пров. № А/857/6025/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля В.М.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі №460/4520/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТЛЮКС» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів (головуючий суддя першої інстанції Жукаовська Л.А., час ухвалення - 15.12 год., місце ухвалення - м. Рівне, дата складання повного тексту 13.01.2021р.),-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІТЛЮКС» (надалі по тексту ТОВ «ВІТЛЮКС») звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що товариство подало до Поліської митниці митну декларацію від 28.05.2020 №UA204120/2020/039638 щодо митного оформлення товару рукавиць захисних для всіх професій, трикотажних, мають часткове покриття у вигляді крапок на основі полівінілхлориду в асортименті на загальну суму 19688,76 доларів США та надано усі належні документи для застосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною контакту. Проте, митним органом декларанта зобов`язано надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості, з таких причин: наявність оформлень аналогічних товарів в базі ЄАІС Держмитслужби згідно іншої МД за більшим рівнем митної вартості, а також розбіжності у долучених для митного оформлення документах. Надалі відповідачем винесене Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2020 №UA204000/2020/000201/2. Позивач вказує, що таке рішення контролюючого органу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки подані до митного оформлення документи у повній мірі підтверджували числові значення митної вартості товару, а підстав для витребування додаткових документів не існувало. Просив задовольнити позов повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA204120/2020/000201/2 від 04.06.2020. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТЛЮКС» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Поліської митниці Держмитслужби судовий збір у сумі 21020,00грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що із рішенням суду першої інстанції не погоджується та просить його скасувати, оскільки судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, рішення прийнято з порушенням норм матеріального права.

Апелянт покликається на те, що при проведенні у порядку статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення митної вартості товару встановлено неточності у документах: в графі 44 МД за кодом документа « 0380» зазначений документ від 02.03.2020 №03/03/20. Разом з цим декларантом до митного оформлення надано інвойс від 17.01.2020 №TSW19-V03; специфікація від 17.01.2020 №б/н до контракту від 02.03.2020 №03/03/20 не підписана покупцем; специфікація від 17.01.2020 №б/н до контракту від 02.03.2020 №03/03/20 складена раніше аніж підписаний зовнішньоекономічний контракт від 02.03.2020 №03/03/20; наданий інвойс від 17.01.2020 містить посилання на укладений пізніше контракт 02.03.2020 №03/03/20; згідно коносаменту від 21.01.2020 №YMLUM240150839 товар відправлено раніше аніж підписаний зовнішньоекономічний контракт від 02.03.2020 №03/03/20; сторінка зовнішньоекономічного контракту від 02.03.2020 №03/03/20 не містить печатки та підпису продавця; відповідно до пп.5.3 пункту 5 зовнішньоекономічного контракту від 02.03.2020 №03/03/20 оплата за товар здійснюється протягом 30 днів від дати інвойсу 17.01.2020. Декларантом до митного оформлення не надано банківський платіжний документ, що стосується заявленого до митного оформлення товарів. Також митниця володіє інформацією щодо оформлень аналогічних товарів за більшим рівнем митної вартості ніж заявлений позивачем.

Щодо висновку експерта, то апелянт вказує на те, що експерт так і не навів на підставі якого незалежного джерела цінової інформації він визначав ринкову вартість товару.

Вважає, що суд не спростував жодної розбіжності та невідповідності у поданих документах, щодо інвойсу, умов поставки (складових митної вартості), ринкової вартості товару, а обмежився виключно констатацією щодо вартості товару у інвойсі від 20.03.2020 №2019TR972-2 не надаючи ні квитанцію про попередню оплату товару, ні документів про понесені витрати на транспортування, ні інвойс від 02.04.2020 №2019TR972-2.

З урахуванням того, що декларантом позивача не надані витребувані документи, вважає, що митним органом обґрунтовано скоригована митна вартість імпортованого товару та прийнято правомірне рішення, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засідання апеляційного розгляду справи представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 КАС України, судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча двічі був повідомлений про дату судового засідання на офіційну електронну адресу.

Частинами другою та третьою статті 129 КАС України визначено, що учасник судового процесу повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду, приєднується секретарем судового засідання до справи і вважається належним повідомленням учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою учаснику судового процесу з моменту надходження до суду підтвердження про отримання тексту повістки.

Якщо протягом дня, наступного за днем надсилання тексту повістки, підтвердження від учасника судового процесу не надійшло, секретар судового засідання складає про це довідку, що приєднується до справи і підтверджує належне повідомлення учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою з моменту складання секретарем судового засідання відповідної довідки.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІТЛЮКС» подано до Поліської митниці митну декларацію від 28.05.2020 №UA204120/2020/039638 щодо митного оформлення товару рукавиць захисних для всіх професій, трикотажних просочених покритих гумою в асортименті на загальну суму 19688,76 доларів США.

До митної декларації надані наступні документи: пакувальний лист від 20.03.2020; інвойс від 20.03.2020, коносамент 22; міжнародна автомобільна накладна (CMR) №5824 від 27.05.2020; сертифікат про походження 20.03.01.2020, специфікація від №2019ТR972-2 від 20.03.2020, зовнішньоекономічний контракт №04/04/20 від 02.03.2020, рахунок ціни калькуляція від 12.03.2020.

З метою підтвердження інформації щодо заявленої митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, митницею направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи: висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для широкого кола осіб; копію декларації країни відправлення; заявку покупця стосовно кількості товару відповідно до п.3.1 контракту.

Відповідно до положень ст.ст. 21, 52, 57 Митного кодексу України, декларанта інформовано, що згідно ПІК ЄАІС «Цінова інформація при визначенні митної вартості» вартість імпортованого товару 0,161 USD/ пара (2,7 дол/кг). (митна декларація від 26.05.2020 №UA500050/2020/205836).

На електронне повідомлення митниці, декларантом надано додаткові документи:

експортну декларацію країни відправлення №00771213; висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 04.06.2020 №9962; заява від 04.06.2020 №7 з проханням прийняти рішення без урахування термінів, передбачених ч.3 ст. 53 Митного кодексу України.

За результатами розгляду поданих декларантом документів митним органом винесене рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2020 №UA204120/2020/000201/2 (далі Рішення № UA204120/2020/000201/2), яким скориговано митну вартість товарів: рукавиці захисні для всіх професій, трикотажні, мають часткове покриття у вигляді крапок на основі полівінілхлориду, в асортименті: 21гр різнокольорові з брендом ВІТЛЮКС, розміром 22,5см, 1080 пар/мішок (чорні 360 пар, голубі 240 пар, червоні 240 пар, сірі 240 пар) 857 мішків, 825560 пар 21 гр різнокольорові рукавиці без бренду ВІТЛЮКС, розміром 22,5см, 1200 пар/мішок (чорні 360 пар, голубі 240 пар, червоні 240 пар, сірі 240 пар) 0 мішків, 12 000 пар (виробник HUAIAN TONGRUN INTERNATIONAL TRADING CO., LTD, CN, торгівельна марка VITLUX) на рівні 0,1610 USD/одиниця

У графі 33 Рішення № UA204120/2020/000201/2 зазначені такі підстави для коригування митної вартості товару: митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з відсутністю у поданих до митного оформлення документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті) за ці товари та не подання декларантом додаткових документів, витребовуваних органом доходів і зборів, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій ст. 53 Митного кодексу України.

Також, до виникнення сумнівів у заявленій митній вартості призвело, те що документи подані декларантом містять розбіжності, зокрема: відповідно до п.3.1 контракту від 12.03.2020 №04/04/20 кількість товару визначається відповідно до письмової заявки покупця, яка відсутня в поданих документах; цінова калькуляція продукту не відображає числового розрахунку ціни товару; наданий прайс-лист на контракт не стосується широкого кола осіб; згідно специфікації від 20.03.2020 №2019TR972-2 до контракту та інвойсу від 20.03.2020 №2019TR972-2 доставка товару здійснюється на комерційних умовах FOB Шанхай. Разом з цим до митного оформлення декларантом заявлені умови поставки FOB Одеса; виходячи з умови поставки відповідно до специфікації від 20.03.2020 №2019TR972-2 до контракту, декларантом не включено до митної вартості товару усіх складових (витрати на транспортування); відповідно до п.2.6 зовнішньоекономічного контракту від 12.03.2020 №04/04/20 продавцем повинна надаватись експортна декларація; інвойс №2019TR972-2 від 20.03.2020 підписаний однією стороною контракту.

За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці прийнятої до застосування інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості, що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статті 58-63 Митного кодексу України, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Вартість товару визначено на основі раніше визнаних органами доходів і зборів митних вартостей по зазначеним вище МД.

При цьому, для визначення митної вартості оцінюваного товару використано актуальну на дату оцінки та найменшу із альтернативних вартість, що заявлена до Митниці Держмитслужби.

Числове значення митної вартості товару становить 150947,16 USD, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті становить 4075603,51 грн.

Відповідачем також сформована Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.05.2020 №UA204120/2020/00719 (далі Картка відмови №UA204120/2020/00719), відповідно до якої повідомлено про відмову у митному оформленні товарів з таких причин: митна вартість товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та у зв`язку із неподанням декларантом усіх додаткових документів, витребуваних органом доходів і зборів, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 Митного кодексу України. Прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2020 №UA204120/2020/000201/2.

Роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідність до рішення про визначення митної вартості товарів від 04.06.2020 №UA204120/2020/000201/2.

Надалі позивач подав до митного органу додаткові документи: Експортну декларацію країни відправлення №00771213; Висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 04.06.2020 №9962; Заяву від 04.06.2020 вих.№7 з проханням прийняти рішення без урахування термінів, передбачених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Також позивачем подана до митного органу митна декларація (форма МД-2) від 05.06.2020 №UA204120/2020/042085 щодо імпортованого товару - «рукавиці захисні для всіх професій, трикотажні, мають часткове покриття у вигляді крапок на основі полівінілхлориду, в асортименті: 21гр різнокольорові з брендом ВІТЛЮКС, розміром 22,5см, 1080 пар/мішок (чорні 360 пар, голубі 240 пар, червоні 240 пар, сірі 240 пар) 857 мішків, 825560 пар 21 гр різнокольорові рукавиці без бренду ВІТЛЮКС, розміром 22,5см, 1200 пар/мішок (чорні 360 пар, голубі 240 пар, червоні 240 пар, сірі 240 пар) 0 мішків, 12 000 пар на загальну вартість 19688,76 доларів США. До неї були додана низка документів, які також долучались до МД від 28.05.2020 №UA204120/2020/039638.

Згідно з висновком експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (Рівненське відділення) за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 04.06.2020 №9962 (а.с.19-24) дійсна (ринкова) вартість рукавиць захисних для всіх професій, трикотажних поліестрові з нанесеними крапками з гуми, підтверджується зовнішньоекономічним контрактом від 02.03.2020 №04/04/20, praice list to contracte №04/04/20 від 12.03.2020, №2019TR972-2 та invoice to contacte №04/04/20 від 12.03.2020 №2019TR972-2 від 20.03.2020, калькуляцією виробника на товар від 12.03.2020 та наданими зразками згаданого вище товару і становить 504504,79 грн.

Також експерт ОСОБА_1 у судовому засіданні суду першої інстанції додатково пояснив, що ціни подібних товарів можуть суттєво різнитися в залежності від обсягів їх партій. Так за велику за обсягом партію рукавиць, яка закуплена позивачем ціна вартості одиниці товару обумовлюється індивідуально і, зазвичай, нижча цін запропонованих виробниками на сайтах, оскільки діють суттєві знижки за придбання товару гуртом.

Не погоджуючись з вказаним вище рішенням відповідача щодо коригування митної вартості позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що позивач надав усі необхідні документи, передбачені МК України, для визначення митної вартості товару за ціною договору, а митниця не довела, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню (пункт 2 частини другої статті 52 МК України).

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно із частиною другою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини шостої цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Таким чином, стаття 53 МК України містить опис двох підстав, за яких митний орган може зобов`язати декларанта надати додаткові документи: у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

У першому випадку вимагається надання документів згідно переліку: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості ( ст. 54 МК України).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу(частина друга статті 54 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Отже, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для коригування митної вартості органом доходів і зборів лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з частиною першою статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини другої статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною третьою статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста статті 57 МК України).

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів ( ч. 1 ст. 58 МК України).

Згідно з частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 55 МК України).

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

Судом встановлено та з матеріалів прави слідує, що між ТОВ «Вітлюкс» (Покупець) та «HUAIAN TONGRUN INTERNATIONAL TRADING CO., LTD», СN (Постачальник) укладений Контракт від 12.03.2020 №04/04/20 на поставку товару рукавиці захисні для всіх професій, трикотажні просочені і покриті гумою в асортименті.

Відповідно до прайс-листу виробника до контракту від 20.03.2020 загальна вартість рукавиць, які постачались позивачу становить 19 688,76 USD, у тому числі: 21 г різнокольорові рукавиці з брендом ВІТЛЮКС, розміром 22,5см, 1080 пар/упаковка (чорні 360 пар, голубі 240 пар, червоні 240 пар, сірі 240 пар) 925560 пар по 0,0210 $ = 19 436,76 $$

21 г різнокольорові рукавиці не бренду ВІТЛЮКС, розміром 22,5см, 1200 пар/упаковка (чорні 360 пар, голубі 240 пар, червоні 240 пар, сірі 240 пар) 12 000 пар по 0,0210$=252$.

Зазначена вартість партії товару у сумі 19 688,76 USD (531600,46 грн по курсу НБУ на дату оформлення) також підтверджується інвойсом від 20.03.2020 №2019TR972-2 до вказаного вище контракту та специфікацією №2019TR972-2 від 20.03.2020.

Суд першої інстанції вірно вказав, що вартість поставленого товару повністю відповідає цінам зазначеним у прайс - листі продавця та інвойсі та специфікації.

При поданні до митного органу митної декларації від 28.05.2020 №UA204120/2020/039638, декларантом заявлено митну вартість товарів згідно ціни поставки по прайс листу виробника і обраний метод її визначення основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) (пункт 1 частини першої статті 57 МК України).

Згідно з висновком експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (Рівненське відділення) за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 04.06.2020 №9962 дійсна (ринкова) вартість рукавиць захисних для всіх професій в асортименті підтверджується зовнішньоекономічним контрактом від 12.03.2020 №04/04/20, praice list to contracte №04/04/20 від 12.03.2020, №2019TR972-2 та invoice to contacte №04/04/20 від 12.03.2020 №2019TR972-2 від 20.03.2020, калькуляцією виробника на товар від 12.03.2020 та наданими зразками згаданого вище товару і становить 504504,79 грн.

Щодо доводів апелянта про те, що вказаний висновок не надався митному органу під час митного оформлення, то такий висновок був отриманий пізніше.

Крім цього, суд першої інстанції вірно вказав, що висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (Рівненське відділення) за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 04.06.2020 №9962 додатково свідчить про помилковість висновків відповідача щодо заниження позивачем митної вартості вказаних товарів.

Відповідач, обґрунтовуючи позицію щодо наявності у митного органу сумнівів у заявленій митній вартості товару, вказує, на такі розбіжності у поданих декларантом документах: відповідно до п.3.1 контракту від 12.03.2020 №04/04/20 кількість товару визначається відповідно до письмової заявки покупця, яка відсутня в поданих документах; цінова калькуляція продукту не відображає числового розрахунку ціни товару; наданий прайс-лист на контракт не стосується широкого кола осіб; згідно специфікації від 20.03.2020 №2019TR972-2 до контракту та інвойсу від 20.03.2020 №2019TR972-2 доставка товару здійснюється на комерційних умовах FOB Шанхай. Разом з цим до митного оформлення декларантом заявлені умови поставки FOB Одеса. виходячи з умови поставки відповідно до специфікації від 20.03.2020 №2019TR972-2 до контракту, декларантом не включено до митної вартості товару усіх складових (витрати на транспортування); відповідно до п.2.6 зовнішньоекономічного контракту від 12.03.2020 №04/04/20 продавцем повинна надаватись експортна декларація; інвойс №2019TR972-2 від 20.03.2020 підписаний однією стороною контракту.

Разом з тим, вичерпний перелік підстав для формування митним органом вимоги про надання декларантом додаткових документів встановлений ч. 3 ст. 53 МК України: у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; у разі якщо документи містять ознаки підробки; у разі якщо документи або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що для витребування у позивача додаткових документів такі розбіжності мають бути саме щодо числових значень митної вартості чи її складових або впливати на її обчислення, а не інші розбіжності, які з цим не пов`язані.

Наведені митним органом недоліки зводяться до формальних помилок, а також відсутності певних реквізитів у поданих документах, які не стосуються цінових та числових характеристик товару. Проте, ці розбіжності жодним чином не спростовують числові значення, які використовуються при обрахунку складових митної вартості товарів заявлених до оформлення.

Щодо доводів апелянта про зазначення неправильної дати, то вказані документи складалися саме постачальником товару, а не покупцем, тому позивач не міг впливати на належне оформлення цих документів і самостійно усунути наявні неточності.

Крім того, будь-яких неточностей і помилок у прайс-листі, інвойсі, специфікації та калькуляції постачальника, які містять відомості щодо ціни товару судом не встановлено.

Також позивачем подана до митного органу митна декларація (форма МД-2) від 05.06.2020 №UA204120/2020/042085 щодо імпортованого товару і до неї була додана низка документів, які також долучались до МД від 28.05.2020 №UA204120/2020/039638, отже такі розбіжності у поданих декларантом документах не є беззаперечною підставою для витребування у нього додаткових документів, а визначення ціни товару між Постачальником та Покупцем згідно з Контрактом від 12.03.2020 №04/04/20 є виключно питанням господарських відносин учасників правочину.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що наявність у митного органу інформації щодо митної вартості товарів згідно митних оформлень аналогічних товарів по товару згідно МД від 26.05.2020 №UA500050/2020/205836 за рівнем митної вартості 0,16 USD/пара (2,7 дол/кг) не свідчить та не може свідчити про факт навмисного заниження вартості товару, оскільки визначення ціни на кожну окрему партію товару визначається сторонами контракту на власний розсуд, зважаючи на обсяги постачання, котирування цін на сировину, технічних характеристик товару тощо.

Наведені обставини у суді першої інстанції також підтвердив та обґрунтував експерт ОСОБА_1 , який пояснив, що ціна подібних товарів може суттєво різнитися в залежності від обсягів їх партій. Так, за велику партію рукавиць у кількості 937560 пар, яка закуплена позивачем ціна вартості одиниці товару обумовлюється індивідуально і, зазвичай, нижча цін запропонованих виробниками на сайтах у мережі «Інтернет», оскільки діють суттєві знижки за придбання товару гуртом.

Крім цього експерт пояснив суду, що ним використано 2 методичні підходи щодо оцінки майна. Перший - порівняльний був застосований до невеликих партій аналогічного та ідентичного товару (на який посилається апелянт). Другий - витратний застосовано до великої партії товару 937560 пар, різного асортименту. Вартість великих партій обумовлюється індивідуально, і покупцю надаються суттєві знижки. У висновку експертизи вказано, що витратний підхід, передбачає визначення поточної вартості витрат відтворення або заміщення об`єкта оцінки з подальшим коригуванням на суму зносу. Оскільки товар новий, то сума зносу дорівнює нулю. Для дослідження експертом використано калькуляцію виробника, розраховану на одиницю продукції. Висновком експертизи встановлено, що дійсна вартість рукавиць за контрактом від 12.03.2020 № 04/04/20 становить 937560 пар, а її вартість складає 19688,76 дол. США або 504504,79 грн.

Також апелянт зазначає про те, що при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення встановлено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визначеною за ціною договору, оскільки декларантом не надано витребуваних митним органом додаткових документів та митниця володіє інформацією про зазначену вище вартість товарів заявлених позивачем до митного оформлення.

Проте, суд першої інстанції також вірно вказав, що при зверненні до митного органу щодо оформлення партії товару декларантом були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товару. Натомість, відповідачем жодним чином не обґрунтовано наявність сумнівів щодо повноти і достовірності заявлених числових показників митної вартості.

Також позивачем надано усі належні документи щодо транспортування товару, а саме: коносамент від 12.03.2020 №20C32C8A0026/00012, що підтверджує перевезення товару морським транспортом, а також міжнародну автомобільну накладну (CMR) №5824 від 27.05.2020, що свідчить про його доставку з порту до покупця та не заперечується митним органом.

Що стосується доводів апелянта про те, що декларантом позивачем не включено до митної вартості вартість перевезення, то згідно п.2.4 контракту №04/04/20 від 12.03.2020 передбачено, що усі витрати, які повинні оплачуватись в країні продавця, сплачуються Продавцем, відповідно витрати в країні Покупця сплачує Покупець, включаючи мито, митні збори, податки. Підпунктом 2 п.11 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. Серед іншого витрати на транспортування після ввезення.

Судом встановлено, що в пакувальному листі 0271*, інвойсі*, специфікації 4103* та інших документах вказано, що пунктом прибуття товару є порт Одеса.

Отже, з урахуванням наведеного ТзОВ «ВІТЛЮКС» не включало до митної вартості витрати на перевезення товару з порту м. Одеси.

Що стосується доводів апелянта, що ТзОВ «ВІТЛЮКС» при декларуванні не подав транспортні (перевізні) документи, то в графах 44 декларацій UA204120/2020/039638 та UA204120/2020/042085 вказано, що декларантом подано документ за кодом 0705* Коносамент (Bill of Lading). Коносамент товарознавчий документ, цінний папір, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення і передати його одержувачу.

Також апелянт вказує на те, що позивач зобов`язаний включити вартість перевезення до вартості товару на підставі п.2.1 контракту, який передбачає, що товар постачається на умовах FOB (Інкотермс 2000), поставка і передача ризику відбуватиметься на території (підприємстві) Продавця в SHANGHAI.

З цього приводу суд першої інстанції вірно вказав що з 01.11.2011 діє редакція Інкотермс 2010, а Інкотермс в редакції 2000 на даний час в Україні не діють, тому твердження відповідача, що такі Правила Інкотермс 2000 є обов`язковими для позивача та його контрагента є невірними.

Що стосується доводів апелянта про те, що суд першої інстанції помилково вважає надані декларантом документи належними доказами, оскільки наявні у них помилки допущенні продавцем товару не могли бути усунуті покупцем ТзОВ «ВІТЛЮКС», який є декларантом, і на митну вартість товару не впливають, то колегія суддів апеляційного суду з такими доводами відповідача не погоджується з огляду на наступне.

Судом першої інстанції досліджено переклад інвойсу №2019TR972-2, на який посилається відповідач, і який був поданий при декларуванні, в якому вказано, що датою складання документу є 20.03.2020, а також переклади прайс-листа та специфікації до контракту №04/04/20 від 12.03.2020 в яких зазначено що датою складання документу є 20.03.2020. У всіх вищезазначених документах вартість товару 19688,76 доларів США відповідає вартості задекларованій в гр. 22 митої декларації. В жодному із товаросупровідних документів відсутні розбіжності щодо вартості товару 19688,76 доларів США.

Окрім наведеного судом першої інстанції було враховано пункт 4.5.3 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, яким передбачено, що: Контроль співставлення (автоматизоване порівняння) даних, які містяться в ЕК МД (ЕМД), та інших документів, поданих для митного оформлення, зокрема: співставлення реквізитів уповноваженого банку, зазначеного у графі 28 МД, з даними, що містяться в переліку вповноважених банків України в ЄЛІС митних органів України; співставлення курсу валюти України до іноземної валюти, зазначеного у графі 23 МД, з офіційним курсом валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки та відомості про яку зазначено в лівому підрозділі графи 22 МД, на день подання МД до оформлення; перевірка наявності діючих (не скасованих) спеціальних санкцій, застосованих до українського суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності і/або іноземного суб`єкта господарської діяльності згідно зі статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»; співставлення з картками відмови та МД, в оформленні яких відмовлено; співставлення відомостей, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України, з інформацією, що міститься в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів; співставлення відомостей про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати з інформацією, що міститься в електронних гарантійних документах, виданих гарантами та розміщених в ЄАІС митних органів України, та з інформацією про наявність та суму коштів авансових платежів (передоплати), внесених платником податків згідно зі статтею 299 Кодексу на рахунки, відкриті на ім`я митного органу, як попереднє грошове забезпечення сплати майбутніх митних платежів; співставлення з інформацією, що надходить з митних та правоохоронних органів іноземних держав.

Проте, жоден із видів контролю (шляхом співставлення) не наведений у рішенні про коригування митної вартості товарів. Якщо б у митного органу були дійсно обґрунтовані сумніви щодо митного оформлення він би відповідно до абзацу 2 пункту 3.10 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, останній відмовив би в митному оформленні товарів, задекларованих за ЕМД. Неточності на які посилається відповідач, жодним чином не впливають на визначення митної вартості.

Отже, митним органом не наведено обґрунтованих причин для зобов`язання декларанта подати додаткові документи, а наданих декларантом документів було достатньо для визначення митної вартості за основним методом.

Положення статті 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни товару, вказаної у документах, які самі по собі вже підтверджують митну вартість товару.

Така позиція суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2018 у справі №809/1884/16, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Крім того, у постанові від 30.10.2018 у справі №826/25605/15 Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

З урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач надав усі необхідні документи, передбачені МК України, для визначення митної вартості товару за ціною договору, а митниця не довела, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Разом з тим, будь-якого розрахунку для обґрунтування визначеної відповідачем вартості товару в рішенні суб`єкта владних повноважень не наведено, що не дає можливості встановити правильність визначеної ціни.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіривши оскаржене позивачем рішення відповідача, апеляційний суд вважає, що таке не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 04.06.2020 №UA204000/2020/000201/2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі №460/4520/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 17.05.2021р.