Справа № 159/2293/21
Суддя: Лесик В. О.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/2293/21
Провадження № 2-а/159/56/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - Лесика В.О.,

за участі секретаря - Посполітак Г.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Безкровного І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, інспектора відділу організації несення служби в м.Ковель УПП у Волинській області Теребейчика Романа Васильовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

19.04.2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області, інспектора відділу організації несення служби в м. Ковелі УПП у Волинській області Теребейчика Романа Васильовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтуваня заявлених вимог позивач зазначив, що 08.04.2021 року інспектором роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області лейтенантом поліції Теребейчиком Р.В. було винесено постанову серії ГАА №471648 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП у виді штрафу в сумі 255 гривень.

Вважає, вказану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

05.04.2021 року він звернувся у відділення «Ощадбанку», що знаходиться в місті Ковелі по вул.Незалежності, 132 з вимогою (проханням) негайно видати йому на руки власні кошти з його особового рахунку за власним паспортом, оскільки вони були необхідні для придбання ліків та продуктів харчування. Контролер - касир відділення банку відмовила йому видати кошти, при цьому не пояснила причину. Тоді в розмову втрутився, як йому зараз відомо, ОСОБА_3 - керуючий відділенням і відразу почав голосно погрожувати викликати працівників поліції, однак не пояснив причин такого рішення.

В процесі розмови, він вимагав прийняти від нього заяву про видачу коштів, зареєструвати її і відповідно прийняти законне рішення, однак в задоволенні такої вимоги йому було відмовлено.

З часом, у відділення «Ощадбанку», прибули працівники поліції, які відразу почали вимагати вдягнути якусь маску, нічого при цьому не пояснюючи. Просив роз`яснити, на якій правовій основі він повинен одягати маску, однак відповіді не отримав. Пояснення поліцейських зводились на його думку до всіляких припущень, слухів, наборів різних слів, що не стосувались законності та завдань працівників поліції.

Не заперечує про те, що поліцейські вимагали одягнути на обличчя маску, якої в нього на той час не було і якою він не користується. Вказані представники поліції, своїми діями всіляко провокували його на протиправні дії, а тому він змушений був звертатись на лінію «102». Разом з тим, просив поліцейських вказати, яким законом встановлений порядок, процедуру вдягання маски, її носіння та користування, виготовлення, призначення, тобто маски, яку вимагали від нього вдягнути останні.

Позивач також зазначив, що 05.04.2021 року, йому було вручено повідомлення про запрошення до підрозділу поліції для прийняття рішення по справі на 08.04.2021 року. В цей день, він, прибувши до підрозділу поліції разом із своїм захисником, отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення та відповідну постанову про притягнення його до відповідальності, незважаючи на те, що він заявляв клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення її розгляду.

Зазначає також, що відмітка в протоколі про відсутність клопотань не відповідає дійсності.

Не заперечував, що його захисник надав йому ксерокопії документів, а саме: пояснення ОСОБА_3 , повідомлення про запрошення до підрозділу поліції, рапорти Зотової А.С. , Теребейчика Р.В. , а також постанову та протокол про адміністративне правопорушення. Відеозапис з фіксуванням адміністративного правопорушення від 05.04.2021 року не надавався.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, просив постанову у справі про адміністративне правопорушення скасувати та стягнути на його користь витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог законодавства у відповідності до ч.2 ст.44 -3 КУпАП.

Позовна заява надійшла до суду 19.04.2021 року.

Ухвалою судді від 20.04.2021 року було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін і одночасно визначено строк відповідачам для подання відзиву на позов.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, приєднавши до відзиву диски з відеозаписами з місця вчинення правопорушення та розгляду справи.

Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши надані письмові докази та відеозапис в їх сукупності, приходить до однозначного висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.2 ст.44-3 КупАП підлягає адміністративній відповідальності особа, яка перебуває в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, в тому числі виготовлених самостійно, у виді штрафу від 10 до 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Як встановлено в судовому засіданні і цього не оспорює позивач, він 05.04.2021 року перебував в приміщенні «Ощадбанку», що знаходиться в місті Ковелі по вул.Незалежності, 132, тобто перебував в громадському місці (будівлі) без вдягнутої захисної маски чи респіратора.

Вказана обставина підтверджена письмовими поясненнями свідка - керуючого відділенням банку ОСОБА_3 , який вказав, що 05.04.2021 року, близько 17 год. 15 хв., до приміщення зайшов ОСОБА_1 , без засобів індивідуального захисту на обличчі і на прохання одягнути цей засіб відмовився, а тому він змушений був викликати працівників поліції.

Працівники поліції, а саме Роман Теребейчик та Аліна Зотова в своїх рапортах на ім`я начальника ВОНС м. Ковель УПП у Волонській області, підтвердили твердження свідка, крім того зазначили, що і на їх зауваження та попередження ОСОБА_1 , одягнути засіб індивідуального захисту на обличчя, не реагував.

Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події слідує, що дійсно ОСОБА_1 перебував в приміщенні відділення банку без захисної маски на обличчі.

Отже, аналіз наведених фактичних даних, дає підстави суду стверджувати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КупАП. Стягнення накладено в межах санкції статті за якою ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності, є спів мірним зі скоєним, а тому зменшенню не підлягає.

Покликання позивача на ті обставини, що поліцейський не роз`яснив йому чому він, як здорова людина зобов`язана вдягати маску захисту в громадських будівлях, не є підставою, вважати його дії правомірними.

Щодо процедури складання протоколу та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та постанову, суд приходить до висновку, що вони відповідають вимогам законодавства і зокрема ст.ст. 254-256, 283-285 КУпАП, тобто встановленій законодавством формі, змісту, складені уповноваженими на те службовими особами в межах їх компетенції та встановлених фактичних обставинах по справі з участю особи, яка притягнута до відповідальності та його захисника.

Покликання позивача, на розбіжності в зазначені часу скоєння правопорушення в різних документах та поясненнях свідка ОСОБА_3 не є суттєвими і не тягнуть за собою недопустимість доказів. Не відповідає дійсності і твердження позивача, що поліцейськими не було надано для ознайомлення відеозапис, оскільки саме з нього встановлено, що поліцейський пропонував захиснику з ним ознайомитись.

Крім того, суд зазначає, що відеозапис з місця події є неєдиним доказом скоєння правопорушення ОСОБА_1 , а перебування його в приміщенні відділення банку, тобто в громадській будівлі без засобів індивідуального захисту не оспорює останній, що підтверджено і іншими доказами.

З наведених вище підстав суд приходить до однозначного висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 9 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що в якості поліцейського превентивного заходу, дозволено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису в не автоматичному режимі.

Таким чином, положення вказаного закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Сумнівів в об`єктивності поданих суду доказів з цих підстав не виникає.

Згідно з статтею 252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивачем не надано суду доказів на спростування вказаних обставин при винесенні постанови відповідачем.

Відтак, суд приходить до висновку, що вина позивача у порушенні ним ч.2 ст.44-3 КУпАП є доведеною.

Відповідно вимог ч.1 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, вказаною нормою процесуального закону передбачені повноваження суду щодо залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі ст. ст. 9, 72, 77, 229, 242-246, 250, 286 КАС України, ст.ст. ч.2 ст. 44-3, 251, 258, 268, 280 КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію» суд,

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, інспектора відділу організації несення служби в м.Ковель УПП у Волинській області Теребейчика Романа Васильовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 21 травня 2021 року.

Головуючий: В.О.Лесик