Справа № 200/11895/20-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 р. Справа№200/11895/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С.,

при секретарі судового засідання Кононенко І.В.,

за участю:

позивача особисто,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльність, яка полягає у неподанні у п`ятнадцятиденний строк, з дня реєстрації всіх документів, розпорядникові бюджетних коштів висновку та документів до нього щодо призначення і виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей; про зобов`язання подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги та документи до нього для вирішення питання про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів,які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві,затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є дружиною померлого колишнього військовослужбовця, якому було встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Витягом з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії захворювання ОСОБА_2 , яке призвело до смерті - ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Отримавши посвідчення члена сім`ї загиблого, позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги, додавши відповідний пакет документів, проте відповідач всупереч п. 13 Порядку №975 від 25 грудня 2013 року, не склав відповідний висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги та разом із наданими документами не направив до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, а лише склав лист-роз`яснення про відсутність підстав для направлення документів. Позивач вважає, що суб`єкт владних повноважень ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків, наслідком якого є порушення права на соціальний захист та позбавлення права на розгляд питання Департаментом фінансів Міністерства оборони України про призначення і виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Стосовно посилань відповідача на те, що смерть військовослужбовця настала понад рік після звільнення з військової служби, позивач вказала, що такі доводи, відповідно до п. 16 Порядку №975 розглядаються судом лише після прийняття рішення розпорядником бюджетних коштів - Департаментом фінансів Міністерства оборони України про відмову в призначенні такої допомоги, за умови оскарження такого рішення в судовому порядку.

Відповідач позов не визнав, 17 березня 2021 року подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. В обґрунтування зазначив, що відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби. Оскільки ОСОБА_2 звільнений з військової служби у жовтні 2016 року, а смерть настала у серпні 2020 року, тобто понад рік після звільнення з військової служби, ураховуючи окреме доручення начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 4 грудня 2020 року, яким визначено не подавати документи, за якими не має підстав для призначення одноразової грошової допомоги, позивачу повідомлено про відсутність підстав для направлення документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Відповідач вказав, що діяв в межах визначених чинним законодавством та порадниками вищого командування.

25 березня 2021 року до суду, засобами поштового зв`язку, надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказав, що окреме доручення начальника Генерального штабу Збройних Сил України, на яке посилається відповідач, є лише внутрішнім документом Генерального штабу Збройних Сил України, при цьому Постанова КМУ №975 від 25 грудня 2013 року має вищу юридичну силу відносно цього доручення.

Ухвалою судді Давиденко Т.В. від 22 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із поданням позову без дотримання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання ухвали суду позивач усунув виявлені недоліки позовної заяви.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Давиденко Т.В., 16 лютого 2021 року адміністративну справу передано до відділу документообігу та архівної роботи Донецького окружного адміністративного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

В результаті повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено суддю Дмитрієва В.С. для розгляду адміністративної справи №200/11895/20-а.

Ухвалою від 19 лютого 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справ (у письмовому провадженні) та витребувано у відповідача докази у справі.

Ухвалою суду від 18 березня 2021 року вирішено повторно витребувати у відповідача докази у справі, адміністративну справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання на 20 квітня 2021 року.

Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 травня 2021 року.

Усною ухвалою суду від 18 травня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення представника та витребування додаткових документів для підтвердження повноважень представника відповідача.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, з підстав викладених у позові, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, докази належного повідомлення про розгляд справи наявні в матеріалах справи.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, вислухавши пояснення позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

6 березня 1981року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого Палацом одруження м. Макіївка Донецької області.

ОСОБА_2 з 1 липня 2015 року по 21 жовтня 2016 року проходив військову службу в лавах Збройних Сил України за мобілізацією, в період з 1 липня 2015 року по 25 березня 2016 року та з 19 червня 2016 року по 21 жовтня 2016 року приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, приймав участь у бойових діях у складі діючої армії, що підтверджується довідкою Покровсько-Ясинуватського об`єднаного міського військового комісаріату від 16 серпня 2019 року №7197.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 21 жовтня 2016 року №286, був звільнений по демобілізації з 21 жовтня 2016 року.

Відповідно до довідки від 25 січня 2016 року №3/24 та посвідчення серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 - учасник бойових дій.

З 15 серпня 2019 року ОСОБА_2 було встановлено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААБ №054593 від 15 серпня 2019 року та копією посвідчення серії НОМЕР_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_5 виданого 3 серпня 2020 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків).

Відповідно до витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії №422 від 2 жовтня 2020 року, захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 , яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 - ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

6 жовтня 2020 року позивач отримала посвідчення члена сім`ї загиблого серії НОМЕР_6 , та звернулась із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю чоловіка. До заяви було надано документи згідно із Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року.

Листом тво військового комісара Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №09/01/02 від 6 листопада 2020 року позивачці фактично відмовлено у направленні документів на комісію до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, у зв`язку з відсутністю підстав, а саме: у зв`язку з тим, що смерть особи настала понад рік після звільнення з військової служби.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, щодо не направлення документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ).

Положеннями статті 40 Закону №2232-ХІІ встановлено, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Підпунктом1 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до пункту 1 статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІ) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Відповідно до пункту 1 статті 16-3 Закону № 2011-ХІ одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Пунктом 6статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Пунктом 9 цієї статті встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року N 975 (далі - Порядок N 975).

Відповідно до пункту 4 Порядку N 975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

При цьому, пунктом 12 Порядку №975 визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Згідно з пунктом 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до п. 1 розділу II Положення про Комісію Міністерства оборони України з питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі відповідно - Положення, Комісія), затвердженого наказом Міністерства оборони України № 564 від 26 жовтня 2016 року і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2016 року за № 1497/29627, основними завданням Комісії є вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Як зазначено у п. 2 Положення, Комісія зобов`язана приймати до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Пунктом 4 цього Положення передбачені підстави відмови в призначенні одноразової грошової допомоги.

З огляду на викладене, вирішення питання щодо призначення або відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця чинним законодавством України віднесено виключно до компетенції Комісії.

Відповідач повинен лише подати у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги (висновок про наявність або відсутність у позивача підстав для призначення і виплати одноразової грошової допомоги).

Відповідачем не було подано висновок стосовно можливості призначення і виплати позивачу одноразової грошової допомоги до Міністерства оборони України, а, отже, будь-яке рішення з даного питання Міністерством оборони України не приймалося.

Суд зазначає, що передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується Міністерством оборони України, є звернення до уповноваженого органу, в даному випадку територіального центу комплектування та соціальної підтримки, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги).

Разом з цим, у спірних правовідносинах відповідач діяв протиправно, оскільки повинен був здійснити дії щодо підготовки поданих позивачем документів, включаючи складання відповідного висновку, з подальшою передачею їх до Міністерства оборони України для вирішення питання про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Стосовно тверджень відповідача щодо відсутності права отримання одноразової допомоги, оскільки смерть настала понад рік після звільнення з військової служби, суд зазначає, що такі доводи можуть бути розглянуті судом лише після прийняття відповідного рішення, передбаченого Порядком №975 (за умови оскарження особою такого рішення в судовому порядку).

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020року у справі № 456/2215/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Посилання відповідача в обґрунтування не подання документів до Міністерства оборони України окремим дорученням начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 4 грудня 2020 року, яким визначено не подавати документи, за якими не має підстав для призначення одноразової допомоги є безпідставними, оскільки пріоритетними для застосування у спірних правовідносин є саме вимоги Закону № 2011-ХІ та Порядку № 975.

Ураховуючи, що рішення про виплату одноразової грошової допомоги приймається Міністерством оборони України, то відповідач фактично відмовляючи позивачу у складанні висновку щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги та направленні його на розгляд до Міністерства оборони України, допустив порушення процедури розгляду звернення позивача та діяв поза межами наданих йому повноважень.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті вимог законодавства, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем - суб`єктом владних повноважень правомірності своїх рішень. З огляду на зазначене, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо неподання у п`ятнадцятиденний строк, з дня реєстрації всіх документів, розпорядникові бюджетних коштів висновку та документів до нього для вирішення питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Громової, 67, ) подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги та документи до нього для вирішення питання про призначення ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) одноразової грошової допомоги.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 18 травня 2021 року, у повному обсязі рішення виготовлене 24 травня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Дмитрієв