Справа № 705/3597/17
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 705/3597/17 Суддя (судді) першої інстанції: Піньковський Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

Суддів Земляної Г.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі Марчук О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уманського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Уманського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому просив суд:

- визнати дії в.о. начальника Уманського МВ ГТУЮ в Черкаській області Тицькун С.В. щодо складання постанови від 18 серпня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1700,00 грн. за порушення ст. 188-13 КУпАП, незаконними;

- визнати постанову від 18 серпня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позову зазначено, що розгляд адміністративних матеріалів та винесена постанова були протиправними, оскільки постанова не відображає дійсних обставин справи, не вказано суть порушення, винесена з грубим порушенням чинного законодавства, зокрема, статей 283 та 285 КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Так, після закінчення розгляду справи постанова йому не була оголошена та вручена, натомість була надіслана на його адресу в порушення встановлених законом строків, чим, на його думку, його було обмежено в можливості оскарження цієї постанови. У тексті постанови невірно зазначено його місце проживання, зазначений його ідентифікаційний код, при тому, що такого коду він не має.

Крім того, в оскаржуваній постанові вказано, що ним внесені завідомо неправдиві відомості в Декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи, однак не вказано які саме відомості являються неправдивими. Наполягає, що відомості у декларацію ним були внесені вірно, із зазначенням актуальної інформації станом на час подачі такої декларації. Доходів позивач ніяких на той час не отримував, оскільки його діяльність була призупинена в червні 2017 року, банківські рахунки дійсно існували, але на них не було власних коштів, оскільки на усі наявні у позивача рахунки було накладено арешт згідно рішення виконавчої служби. Разом з цим, декларація передбачає зазначення саме вкладів чи інших активів у банках, а тому сам лише факт наявності арештованих рахунків не дає підстав вважати їх вкладами чи активами.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 квітня 2021 року даний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову в.о. начальника Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області Тицькун Сніжани Валеріївни від 18 серпня 2017 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.188-13 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1700 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Така позиція суду обґрунтована тим, що в оскаржуваній постанові відсутній опис обставин, встановлених під час розгляду адмінсправи, у постанові не зазначені докази, на підставі яких зроблено висновок про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, тому постанова від 18 серпня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, а отже вона є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Скаргу обґрунтовано тим, що постановлене рішення в.о.начальника Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області Тицькун С.В. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 1700 грн. винесено на підставі статей 244-21, 284 КУпАП. Вимоги до винесення даної постанови, порядок заповнення, внесення відповідних відомостей при винесенні постанови та сам текст постанови містить в повній мірі та відповідає вимогам, які суд не побачив і не виявив у винесеній постанові і прийняв цей хибний факт за основу у прийнятті рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю.

З урахуванням ч.2 статті 12 КАС України, а також беручи до уваги, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін суд дійшов висновку щодо наявності підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18 серпня 2017 року в.о. начальника Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ в Черкаській області Тицькун С.В. винесено постанову, якою притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за порушення ст. 188-13 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн. Підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності державний виконавець зазначив те, що в декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи, подану державному виконавцю, внесено завідомо неправдиві відомості.

Не погоджуючись з такою постановою відповідача щодо притягнення його до відповідальності, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

За статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ч.5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (далі - Закон №1404) виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч. 1 статті 76 Закону №1404 встановлено, що за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Статтею 188-13 КУпАП передбачено, що невиконання законних вимог державного виконавця, приватного виконавця щодо усунення порушень законодавства про виконавче провадження, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання недостовірних відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання на вимогу державного виконавця, приватного виконавця декларації про доходи та майно, що подається відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», чи зазначення у такій декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну відомостей, які зазначаються у декларації, неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також неявка без поважних причин за викликом державного виконавця, приватного виконавця тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розділом XIV «Відповідальність у виконавчому провадженні» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція), передбачено, що протокол державного виконавця про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про адміністративне правопорушення державного виконавця розглядається начальником органу державної виконавчої служби у п`ятнадцятиденний строк з дня його одержання в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності зазначеної особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло письмове повідомлення про відкладення розгляду справи.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення підписується начальником органу державної виконавчої служби, скріплюється печаткою та має відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 4 Закону.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається під підпис або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення особі, стосовно якої винесено постанову, про що робиться відповідна відмітка у справі.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях відповідача не вбачається порушень встановленої процедури щодо строків та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки порядок, визначений Інструкцією, був ним дотриманий.

Зокрема, відповідачем зазначено, а позивачем не спростовано, що під час особистої явки до відділу ДВС 04 серпня 2017 року за викликом державного виконавця боржник ОСОБА_1 відмовився бути присутнім при складання протоколу про адміністративне порушення, відмовився від особистого підпису в протоколі, але попросив щоб протокол про адміністративне правопорушення направили йому поштовим листом.

Боржник ОСОБА_1 18 серпня 2017 року з`явився на виклик в.о.начальника відділу Тицькун С.В. та був особисто присутнім під час розгляду адміністративної справи. Надавши усні пояснення по справі ОСОБА_1 попросив про результати розгляду даної справи та про прийняте рішення повідомити його у письмовому вигляді шляхом направлення постанови на його адресу. 18 серпня 2017 року в.о.начальника відділу Тицькун С.В. було прийнято рішення про накладення адміністративного стягнення на боржника ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 1700 грн., про що було винесено відповідну постанову. Оскільки боржник ОСОБА_1 був присутнім під час розгляду адміністративної справи, але відмовився отримувати свій примірник постанови, то постанова була йому направлена рекомендованим листом з повідомленням 22 серпня 2017 року за вих. №14006-2.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник, або вказаних останнім доводів.

Однак, в оскаржуваній позивачем постанові в.о. начальника Уманського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області лише вказано, що нею встановлено, що боржником ОСОБА_1 внесено завідомо неправдиві відомості в декларацію про доходи боржника, у зв`язку з чим і було прийнято рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Проте, в постанові не зазначено, коли вказана декларація була подана державному виконавцю, в чому саме полягає неправдивість відомостей. Тобто, у постанові фактично відсутній опис обставин, встановлених під час розгляду справи, зокрема, не зазначено дату та місце, спосіб вчинення правопорушення та не відображено суть порушення. Крім того, у постанові не зазначені докази, на підставі яких зроблено висновок про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, а лише формально наведено фабулу порушення, передбачену КУпАП, що суперечить вимогам до обґрунтованості рішення, прийнятого без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття.

В апеляційній скарзі вказано, що у поданій до відділу ДВС декларації боржник ОСОБА_1 надав неправдиві відомості, а саме: 1) не зазначив суму одержаного доходу від підприємницької діяльності; 2) не вказав про інший дохід (орендна плата); 3) не вказав про відкриті рахунки у банках ПАТ «ПУМБ», ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Креді Агріколь Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль»; 4) не зазначив ІНН та серію і номер паспорту.

Натомість, позивач пояснив, що ним не було вчинено адміністративне правопорушення, оскільки він у декларації відобразив інформацію, яка мала місце на момент подачі декларації. Зокрема, відомості у декларацію були внесені позивачем вірно, із зазначенням актуальної інформації станом на час подачі такої декларації, а саме на 04 серпня 2017 року. Доходів позивач ніяких на той час не отримував, оскільки його діяльність була призупинена в червні 2017 року, банківські рахунки дійсно існували, але на них не було власних коштів, оскільки на усі наявні у позивача рахунки було накладено арешт згідно рішення виконавчої служби. Водночас, декларація передбачає зазначення саме вкладів чи інших активів у банках, а тому сам лише факт наявності арештованих рахунків не дає підстав вважати їх вкладами чи активами.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення.

Відтак, судом першої інстанції вірно встановлено, що оскаржувана постанова від 18 серпня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, тому вона є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що висновок суду про правильність подання позовної заяви в порядку цивільного судочинства на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби виключно до суду, який видав виконавчий документ, є неправомірним, так як скаржник фактично оскаржує не виконавчий документ виданий судом загальної юрисдикції, а постанову в.о.начальника про накладення адміністративного стягнення, яка була винесена на момент примусового виконання постанови Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області №54313999 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 43453 грн., критично оцінюється судом, оскільки предметом спору є постанова про накладення адміністративного стягнення, що відноситься до юрисдикції до загального суду як адміністративного, справа розглядалася Уманським міськрайонним судом Черкаської області як адміністративним саме в порядку адміністративного судочинства. Посилання відповідача на Закон України «Про виконавче провадження» є недоцільним.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Отже, правомірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Вказані обставини та наведені у сукупності факти свідчать про відсутність правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Уманського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Повний текст постанови виготовлено 20 травня 2021 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев