Справа № 160/6242/21
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2021 року Справа № 160/6242/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-
20.04.2021 року (направлено засобами поштового зв`язку 20.04.2021 року) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа - ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову від 12.03.2021 року Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ВП № 64046412 про накладання штрафу на боржника - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро на користь держави в розмірі 5 100 грн., яку винесено старшим державним виконавцем Тичинський Дмитром Євгеновичем.
Означені позові вимоги вмотивовані тим, що спірна постанова про накладення штрафу від 12.03.2021 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки державний виконавець Тичинський Д.Є. не звертався до позивача із вимогою щодо надання інформації про повне та фактичне виконання судового рішення. З метою невідкладного виконання заочного рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 183/4848/19 від 20.03.2020 року і вжиття належних та достатніх заходів щодо приватизації квартири позивач направив рекомендований лист № 525/4727 від 07.12.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , зазначивши перелік документів, який необхідно надати для проведення процедури приватизації. Оскільки ОСОБА_1 не звертається до позивача, не надає необхідний перелік документів, щодо приватизації квартири, своєю бездіяльністю перешкоджає проведенню виконавчих дій та виконанню рішення суду.
19.05.2021 року засобами електронного зв`язку на електронну адресу суду Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №64046412 з примусового виконання виконавчого листа №183/4848/19 від 19.08.2020 року виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про зобов`язання Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро, як орган приватизації, прийняти всіх належних та достатніх заходів щодо приватизації квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та згідно процедури, передбаченої «Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого Наказом МЖКГ № 396 від 16.12.2009 року. Стягувачем за вказаним документом є ОСОБА_1 11.01.2021 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлена сторона виконавчого провадження в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до норм зазначеної статті боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Вказаною постановою боржнику наданий строк десять робочих днів для виконання вказаного рішення. Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставкою кур`єром, крім постанов по відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. За закінченням вказаного терміну рішення суду боржником не виконано. Будь-яких заяв, пояснень та документів щодо наявності поважних причин або інших обставин невиконання рішення суду державному виконавцю не надано. Слід зазначити, що вказаним судовим рішенням обов`язок прийняття всіх належних та достатніх заходів щодо приватизації квартири покладений лише на боржника - Квартирно-експлуатаційний відділ у м. Дніпро. Будь-яких вимог, щодо вчинення стягувачем дій, спрямованих на виконання судового рішення судом не встановлено. Відтак, постанова про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду винесена з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».
20.05.2021 року від третьої особи - ОСОБА_1 до суду надійшло пояснення щодо позову. В обґрунтування своє позиції, ОСОБА_1 зазначила, що остання звернулась до начальника КЕВ м. Дніпро з заявою № 2450 від 08.09.2020 року про добровільне виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 183/4848/19, провадження 2/183/1047/20. На протязі трьох місяців ОСОБА_1 ніякої відповіді не отримувала. В кінці грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до Соборного відділу державної виконавчої служби ГГУЮ в Дніпропетровській області про примусове виконання рішення суду. 11.01.2021 року було відкрите виконавче провадження за № 64046412. 12.03.2021 року державним виконавцем Соборного ВДВС Тичинським Д.Є. було накладено штраф на суму 5100 грн. 08.04.2021 державним виконавцем було винесено постанову про накладання штрафу. 12.04.2021 року державним виконавцем Соборного ВДВС Тичинським Д.Є. винесено відповідь від начальника КЕВ м. Дніпро за № 525/4727 від 07.12.2020 року в якій ОСОБА_1 запропановано заново зібрати пакет документів. Отже, ця відповідь є знущанням над її правами а також знущанням над рішенням суду.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2021 року зазначена вище справа розподілена та 21.04.2021 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.
У встановлений ухвалою суду від 26.04.2021 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року прийнято до свого провадження означену позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копії від Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро): 1) копію виконавчого провадження №64046412 з примусового виконання виконавчого листа №183/4848/19 від 19.08.2020 року виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про зобов`язання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро, як орган приватизації, прийняти всіх належних та достатніх заходів щодо приватизації квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та згідно процедури, передбаченої «Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого Наказом МЖКГ № 396 від 16.12.2009 року на користь ОСОБА_1 ; 2) докази отримання Квартирно-експлуатаційним відділом м. Дніпро до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) копії постанови від 12.03.2021 року по ВП № 64046412 про накладання штрафу на користь держави в розмірі 5 100 грн.; від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро: 1) копію рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.03.2020 року у справі №183/4848/19; 2) письмові обгрунтовні пояснення стосовно процедури приватизації квартири стосовно ОСОБА_1 . Вказані витребувані письмові докази слід було подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у строк до 20.05.2021 року. Судом попереджено Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро та Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на таке.
08.09.2020 року ОСОБА_1 звернулась на ім`я начальника КЕВ м. Дніпро підполковника Прокудіна В.О. із заявою, в якій просила виконати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.03.2020 року у справі №183/4848/19. До даної заяви ОСОБА_1 було долучено копію рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.03.2020 року у справі №183/4848/19 та копію виконавчого листа, який видано 19.08.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
На дану заяву Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро листом від 07.12.2020 року за №525/4727 запропонував ОСОБА_1 з метою невідкладного виконання заочного рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі №183/4848/19 від 20.03.2020 року і вжиття належних та достатніх заходів щодо приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 надати до КЕВ м. Дніпро наступні документи: перелік документів: заява; копії паспортів (завірених фізичними особами); ідентифікаційні коди (завірені фізичними особами); документи, підтверджуючі родинні відносини; довідки ф. 3, ф.4 за 2020 рік; техпаспорт; копію ордеру (завірений фізичною особою); житлові чеки; пільги; довідки з 1992 року; витяги з Держреєстру речових прав на нерухоме майно за 2020 рік: довідки Ощадбанку за 2020 рік. Тож, КЕВ м. Дніпро також повідомив, що у разі ненадання даних документів буде враховано положення Україну «Про виконавче провадження».
15.12.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №183/4848/19 виданого 19.08.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області в частині зобов`язання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро, як органу приватизації, прийняти всіх належних та достатніх заходів щодо приватизації квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та згідно процедури, передбаченої «Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого Наказом МЖКГ № 396 від 16.12.2009 року. Дана заява зареєстрована Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 05.01.2021 року за №136/1745-31.
11.01.2021 року за вих. №64046412 старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинським Д.Є. направлено постанову про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 та Квартирно-експлуатаційному відділу м. Дніпро.
Слід зазначити, що 11.01.2021 року державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинським Д.Є. ще винесено декілька постанов:
08.04.2021 року за вих. №64046412 старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинським Д.Є. направлено постанову про накладення штрафу ОСОБА_1 та Квартирно-експлуатаційному відділу м. Дніпро.
12.04.2021 року за вих. №64046412/16 старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинським Д.Є. на адресу Соборного ВП ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро.
15.04.2021 року старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинським Д.Є., керуючись вимогами п.11 ч. 1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення. Копію постанови направлено сторонам та органу чи посадовій особі, що видав виконавчий документ. Під час винесення даної постанови державним виконавцем Тичинським Д.Є. встановлено, що у зв`язку із невиконанням боржником рішення, до Соборного ВП ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.
15.04.2021 року за вих. №64046412 старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинським Д.Є. направлено постанову про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_1 та Квартирно-експлуатаційному відділу м. Дніпро.
Вважаючи постанову про накладення штрафу від 12.03.2021 року протиправною та безпідставною, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою.
Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII). Закон № 1404-VIII визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст. 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIIІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України від 02.06.2016 року № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон № 1403-VIII).
Відповідно до Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 ч. 1 статті 3 Закону №1404-VIII).
Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Частиною 1 ст. 13 Закону № 1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами
Як убачається з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
Згідно з вимогами ч. 6 статті 26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Частиною 1 статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Як убачається з ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Суд звертає увагу, що чинним законодавством передбачено накладення на боржника штрафу виключно у разі невиконання рішення без поважних причин.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі-приватизація) це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сарай і т. ін.)державного житлового фонду на користь громадян. Вказаним законом встановлені умови та порядок набуття громадянами право власності на квартири, які перебувають у державному (комунальному) житловому фонді.
Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та з метою приведення у відповідність до законодавства нормативно-правових актів, наказом Міністра з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.1999 р. затверджене «Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», яке встановлює процедуру передачі квартир у приватну власність громадян та зразки документів, які оформлюються згідно цієї процедури, в т.ч. і рішення органу приватизації.
Закон України «Про приватизацію державного житлового Фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затверджене Наказом МЖКГ № 396 від 16.12.2009 року, встановлюють порядок передачі квартир в приватну власність.
Так, зокрема, наймач та члени його сім`ї повинні звернутися до органу приватизації з відповідною заявою, орган приватизації зобов`язаний в місячний термін з дня одержання заяви прийняти рішення про передачу житла у власність, після чого, оформити відповідне свідоцтво.
Зазначена процедура передбачена ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Так, відповідно даної статті, 1. Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. 2. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. 3. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. 4. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). 5. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. 6. Оплата вартості приватизованого житла може провадитись громадянами в розстрочку на 10 років за умови внесення первинного внеску в розмірі не менше 10 відсотків суми, що підлягає виплаті. При цьому громадянин дає органу приватизації письмове зобов`язання про погашення суми вартості, що залишається несплаченою. 7. Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку. 8. Вартість послуг з оформлення документів на право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку оплачується громадянами за розцінками, що встановлюються місцевими органами виконавчої влади. 9. Державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону. У разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад. Нежилі приміщення житлового фонду, які використовуються підприємствами торгівлі, громадського харчування, житлово-комунального та побутового обслуговування населення на умовах оренди, передаються у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських Рад народних депутатів. Порядок передачі житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні підприємств, установ чи організацій, у комунальну власність визначається Кабінетом Міністрів України. 10. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. 11. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. 12. Службові особи та громадяни при порушенні вимог цього Закону несуть дисциплінарну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність згідно з чинним законодавством.
20.03.2020 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/4848/19 зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро, як орган приватизації прийняти всіх належних та достатніх заходів щодо приватизації квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та згідно процедури, передбаченої «Положенням про порядок передачі квартири (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого Наказом МЖКГ № 396 від 16.12.2009 року.
У п. 17-18 Положення приватизації державного житлового фонду вказано, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім 'ї на умовах найму квартиру звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви, та подає зокрема, оформлену заяву на приватизацію квартири, копію документа, що посвідчує особу, технічний паспорт на квартиру, довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання житлової площі; документ, що підтверджує невиконання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. Прийняті документи реєструються органом приватизації в окремому журналі.
Так, пунктом 18 вказаного положення передбачено, що для проведення процедури приватизації громадянином до органу приватизації подається відповідний перелік документів, в тому числі оформлена заява на приватизацію.
Дослідивши наявні матеріли справи, судом встановлено наступне.
Так, ОСОБА_1 , не зверталась до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро з відповідним переліком документів, про передачу в приватну власність квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
З метою невідкладного виконання заочного рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 183/4848/19 від 20.03.2020 року і вжиття належних та достатніх заходів щодо приватизації квартири позивач направив рекомендований лист № 525/4727 від 07.12.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , зазначивши перелік документів, який необхідно надати для проведення процедури приватизації.
Натомість, як зазначила ОСОБА_1 у своїх поясненнях, які подані до суду 20.05.2021 року, 07.12.2020 року надійшов лист, в якому в якій ОСОБА_1 запропановано заново зібрати пакет документів. Отже, ця відповідь є знущанням над її правами а також знущанням над рішенням суду.
Як вже зазначено вище, 08.09.2020 року ОСОБА_1 звернулась на ім`я начальника КЕВ м. Дніпро підполковника Прокудіна В.О. із заявою, в якій просила виконати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.03.2020 року у справі №183/4848/19. До даної заяви ОСОБА_1 було долучено копію рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.03.2020 року у справі №183/4848/19 та копію виконавчого листа, який видано 19.08.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
Отже, судом встановлено, що позивачем вжито заходів щодо виконання судового рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.03.2020 року у справі №183/4848/19. Разом з тим, невиконання судового рішення було обумовлено поважними причинами, у тому числі й поведінкою самого стягувача та не поданням відповідного переліку документів. Разом з тим, органом ДВС не подавалося до суду звернень щодо роз`яснення судового рішення стосовно вказаного документа. Ці обставини на думку суду виключають вину позивача у невиконання вказаного судового рішення без поважних з причин з урахуванням того, що судом взято до уваги інформацію про вжиті ним заходи.
При цьому, суть принципу пропорційності полягає в тому, що при прийнятті рішень цей суб`єкт владних повноважень має діяти з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дії).
Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийняті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси особи. Метою дотримання цього принципу, досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб`єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи. Принцип пропорційності, зокрема, передбачає, що:
1) здійснення повноважень, як правило, не має спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідали б цілям, яких заплановано досягти;
2) якщо рішення або дія можуть обмежити права, свободи чи інтереси осіб, то такі обмеження лають бути виправдані необхідністю досягнення важливіших цілей;
3) несприятливі наслідки для прав, свобод та інтересів особи внаслідок рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути значно меншими від тієї шкоди, яка могла б настати за відсутності такого рішення чи дії;
4) для досягнення суспільно-корисних цілей необхідно обирати найменш «шкідливі» засоби.»
Отже, принцип пропорційності має на меті досягнення балансу між публічним інтересом та індивідуальним інтересом особи, а також між цілями та засобами їх досягнення.
На підставі викладеного, зважаючи на те, що позивачем вжито всіх залежних від нього заходів з метою належного виконання вимог рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.03.2020 року у справі №183/4848/19, накладення штрафу згідно з статтями 63, 75 Закону № 1404-VIII за невиконання боржником судового рішення без поважних причин, зважаючи на добросовісність дій позивача, порушує принцип пропорційності, що свідчить про протиправність спірної постанови про накладення на боржника штрафу.
Суд звертає увагу, що повна інформація про вжиті позивачем заходи на виконання судового рішення була відома органу ДВС і наявна у матеріалах виконавчого провадження.
Суд зазначає, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин суд визнає, що відповідач, приймаючи постанову про накладення штрафу, діяв всупереч вимогам чинного законодавства України, отже не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України та порушив права позивача.
Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 2270 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №675 від 15.04.2021 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 2270 грн. підлягає стягненню з Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 139, 241-242, 244-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову від 12.03.2021 року Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ВП № 64046412 про накладання штрафу на боржника - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро на користь держави в розмірі 5 100 грн., яку винесено старшим державним виконавцем Тичинський Дмитром Євгеновичем.
Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, набирає законної сили у строк та порядок визначений ст. 272 КАС України.

Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, оскаржується у строк та порядок встановлений ч. 6 ст. 287 КАС України.

Суддя С. В. Прудник