Справа № 812/1562/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2021 року

Київ

справа №812/1562/17

адміністративне провадження №К/9901/59662/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року (суддя Чиркін С.М.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2018 року (судді: Шишов О.О. (головуючий), Гайдар А.В., Сіваченко І.В.) у справі №812/1562/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Максімет» до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 09.09.2016 № .

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Максімет» (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.09.2016 № .

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення контролюючим органом прийнято безпідставно з огляду на те, що господарські операції позивача з контрагентами мали реальний характер, що підтверджується належно оформленими первинними документами, натомість висновки контролюючого органу про відсутність реальних правових наслідків за господарськими операціями з контрагентами є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2018 року, позов Товариства задоволено, оскаржуване податкове повідомлення - рішення визнано протиправним та скасовано.

4. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того що позивач правомірно сформував податковий кредит з податку на додану вартість (ПДВ) за господарськими операціями з контрагентами з огляду на реальність здійснення таких операцій, натомість висновки контролюючого органу ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені належними доказами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року, постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2018 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства в повному обсязі.

6. Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження відповідно до ст. 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фактичною підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з приводу правомірності якого виник спір у цій справі, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 26.08.2016 № 1311/12-14-14-01/35079231, оформленого за результатами проведеної позапланової невиїзної документальної перевірки Товариства з питань дотримання податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з: ПАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія», ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит», ТОВ «Євроінтерторг» () за липень 2014 року, ПП КФ «Укрмельмаш» () за серпень 2014 року, ТОВ «Булар» () за жовтень 2014 року, ТОВ «Опт Метал Трейд» () за листопад 2014 року,ТОВ «Асон Плюс» () за грудень 2014 року, ТОВ «Тарсан ЛТД» () за грудень 2014 року, січень, лютий, березень 2015 року, ТОВ «Блюбері Продакшн» () за травень, червень 2015 року, ТОВ «Фокс-Трейд ЛТД» () за липень 2015 року, ТОВ «Стимоіл-Компані» () за серпень 2015 року, ТОВ «АТ-Пеликан» () за вересень 2015 року, ТОВ «Бігнікс» () за жовтень 2015 року, ТОВ «Конструктив Компані» (код ЄДРПОУ 398720ф) за листопад 2015 року, ТОВ «Ділайн-Трейд» () за березень 2016 року, ТОВ «Геліада ЛТД» (3) за квітень 2016 року та подальшої реалізації ТМЦ (робіт, послуг), під час якої було виявлено порушення позивачем вимог пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у загальній сумі 1249942 грн.

Висновки фахівців контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства вмотивовано, зокрема, тим, що господарські операції з контрагентами ПАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія», ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит», ТОВ «Євроінтерторг», ПП КФ «Укрмельмаш», ТОВ «Булар», ТОВ «Опт Метал Трейд», ТОВ «Асон Плюс», ТОВ «Тарсан ЛТД», ТОВ «Блюбері продакшин», ТОВ «Бігнікс», ТОВ «Конструктив компані», ТОВ «Ділайн - Трейд», ТОВ «Геліада ЛТД», ТОВ «Фокс - Трейд ЛТД», ТОВ «Стимоіл - Компані», ТОВ «АТ - Пеликан» не спричинили настання реальних правових наслідків, з огляду на те, що частина первинних документів, наданих позивачем має дефекти, в частині неспівпадіння міста складання з містом вчинення операції, фактичної відсутності у суб`єктів господарювання необхідних ресурсів, відсутності належних доказів зокрема сертифікатів якості та транспортних документів, підписів уповноважених осіб в первинних документах. В частково наданих товарно-транспортних накладних не зазначено відомості щодо товару. Крім того, у відношенні посадових осіб ТОВ «Стимоіл Компані», ТОВ «АТ - Пеликан» та ТОВ «Фокс - Трейд ЛТД» наявний вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.05.2016 у справі № 428/1898/16-к яким встановлена фіктивна діяльність вказаних підприємств.

На підставі акту перевірки та вказаних висновків, контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 09.09.2016 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ за податковими зобов`язаннями у розмірі 1249942,00 грн та штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 312485,5 грн.

Судами встановлено, що позивач мав господарські взаємовідносини з ПАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія», ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит», ТОВ «Євроінтерторг», ПП КФ «Укрмельмаш», ТОВ «Булар», ТОВ «Опт Метал Трейд», ТОВ «Асон Плюс», ТОВ «Тарсан ЛТД», ТОВ «Блюбері продакшин», ТОВ «Бігнікс», ТОВ «Конструктив компані», ТОВ «Ділайн - Трейд», ТОВ «Геліада ЛТД», ТОВ «Фокс - Трейд ЛТД», ТОВ «Стимоіл - Компані», ТОВ «АТ - Пеликан» на підставі договорів купівлі - продажу, про надання послуг, про надання послуг з експлуатації будівельних машин та механізмів.

В підтвердження реальності господарських операцій з вказаними контрагентами позивачем було надано копії документів, зокрема, договори, видаткові накладні, податкові накладні, специфікації, акти виконаних робіт, акти здачі - прийняття робіт (надання послуг), протоколи узгодження договірної ціни, калькуляції, рахунки - фактури, банківські виписки, товарно - транспортні накладні.

Судами також встановлено, що вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.05.2016 у справі № 428/1898/16-к директорів ТОВ «Фокс-Трейд ЛТД», ТОВ «Стимоіл - Компані», та ТОВ «АТ-Пеликан» гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво).

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального права, вказує на їх порушення та порушення норм процесуального права, що полягає у неврахуванні всіх обставин, що мають значення для справи, зазначає, що висновки судів не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, суди помилково дійшли висновку про реальність здійснення господарських операцій з контрагентами, оскільки, не врахували, що надані первинні документи містять недоліки в заповненні, контрагенти не мають трудових та матеріальних ресурсів для проведення господарської діяльності, відносно посадових осіб трьох підприємств - контрагентів наявний вирок за ст. 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво).

9. Товариством відзив на касаційну скаргу контролюючого органу надано не було.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

10.2. Пункт 198.1 статті 198.

До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

10.3. Пункт 198.3 статті 198.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

10.4. Пункт 198.6 статті 198.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

11. Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:

11.1. Стаття 1.

11.1.1. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

11.1.2. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

11.2. Частина 1 статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

11.3. Частина 2 статті 9.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

12. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88.

12.1. Пункт 2.4.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

12.2. Пункт 2.15.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

14. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентами на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

15. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту.

16. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

За відсутності факту придбання відповідні суми не можуть брати участь в формуванні податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

17. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути самостійною підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

18. При вирішенні адміністративних спорів суди повинні враховувати, що відповідно до вимог частини другої ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору), обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що платником податків неправомірно сформовано дані податкового обліку, такий платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

19. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

20. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

21. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам у їх сукупності з дотриманням норм статей 73-78, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття рішень) та іншим обставинам, що спростовують позицію контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо формування податкового кредиту по господарським операціям з контрагентами ПАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія», ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит», ТОВ «Євроінтерторг», ПП КФ «Укрмельмаш», ТОВ «Булар», ТОВ «Опт Метал Трейд», ТОВ «Асон Плюс», ТОВ «Тарсан ЛТД», ТОВ «Блюбері продакшин», ТОВ «Бігнікс», ТОВ «Конструктив компані», ТОВ «Ділайн - Трейд», ТОВ «Геліада ЛТД».

Так, судами досліджено первинні документи, які згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, є підставою для податкового обліку та які містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення.

Доводи контролюючого органу про нереальність проведених позивачем господарських операцій з вказаними контрагентами судами першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано не взято до уваги, оскільки такі висновки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Інформація, що наявна в інформаційних базах даних ДФС (не подано звітність, відсутність за місцезнаходженням, відсутність трудових ресурсів, технічних умов для провадження господарської діяльності), на яку посилається контролюючий орган, як на підставу нереальності господарських операцій не заслуговує на увагу, оскільки доказів, які б підтверджували вказані посилання контролюючим органом не надано, крім того, будь - яка податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання чи надана іншими контролюючими органами носить інформативний характер. Посилання контролюючого органу на таку інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, фактично будь - які первинні документи платника податків не використовуються та не аналізуються, а отже така інформація не відповідає критерію юридичної значимості, та не є допустимим та достовірним доказом в розумінні процесуального Закону.

Крім того, така інформація сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Колегія суддів зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України також не було доведено та надано допустимих та достовірних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані під час прийняття рішення, та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними.

Колегія суддів зазначає, посилання контролюючого органу на недоліки в заповненні товарно - транспортних накладних, як на підставу для невизнання реальності господарських операцій, суди обґрунтовано відхилили, оскільки не зазначення в товарно - транспортних накладних певної інформації не може свідчити про відсутність самого факту перевезення придбаних позивачем ТМЦ. Також безпідставними є і доводи контролюючого органу в частині неспівпадіння місця складання з місцем вчинення операції, що зазначені в документах, оскільки законодавство не містить вимог відносно того, що місце складення документу має відповідати місцю вчинення самої господарської операції.

Щодо посилань контролюючого органу на надання позивачем сертифікатів якості на товар, то суди обґрунтовано не взяли такі до уваги, оскільки сертифікати якості не є документами бухгалтерського чи податкового обліку, а є лише документом, що посвідчує якість товару, а не факт проведення господарської операції, тому відсутність таких сертифікатів сама по собі не може свідчити про відсутність господарської операції.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що позивач має та надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності з встановленими обставинами справи свідчать про факт вчинення господарських операцій з контрагентами, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

22. Проте колегія суддів не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій в частині правомірності формування податкового кредиту по господарським операціям з контрагентами ТОВ «Фокс-Трейд ЛТД», ТОВ «Стимоіл - Компані», та ТОВ «АТ-Пеликан», оскільки як вбачається з акту перевірки підставою для відсутності реальних правових наслідків за господарськими операціями з вказаними контрагентами контролюючим органом вказано, зокрема, наявність вироку Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.05.2016 у справі №428/1898/16-к за ч.1, ч. 2ст. 205 Кримінального кодексу України.

Суди першої та апеляційної інстанції при вирішенні справи в зазначеній частині відхилили посилання контролюючого органу на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.05.2016 у справі №428/1898/16-к, як на підставу нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «Фокс-Трейд ЛТД», ТОВ «Стимоіл - Компані», та ТОВ «АТ-Пеликан» з посиланням на те, що вказаний вирок стосується посадових осіб трьох підприємств контрагентів позивача, проте вказаним вироком не встановлювалась вина посадових осіб саме позивача, зміст вироку від 10.05.2016 не містить інформації про певні господарські операції контрагентів, зокрема і з позивачем, та встановлену матеріальну шкоду безпосередньо у взаємовідносинах між посадовими особами контрагентів та посадовими особами позивача, крім того в межах зазначеної кримінальної справи не встановлювались обставини ухиляння від сплати податків (стаття 212 Кримінального кодексу України).

Проте, колегія суддів вважає такий висновок безпідставним з огляду на те, що вищезазначеним вироком, який набрав законної сили, встановлено об`єктивну сторону складу злочину ст. 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво), а саме, ОСОБА_4 , як організатор злочину, у співучасті з ОСОБА_2 , як пособником, з виконавцями ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , в період квітня-листопад 2015 року встановив контроль над суб`єктами підприємницької діяльності (юридичними особами) TOB «Фокс-Трейд ЛТД», TOB «Стимоіл- Компані», TOB «AT-Пеликан», а саме: отримав у володіння установчі, реєстраційні документи, доступ до банківського рахунку та печатку підприємства, що дало можливість в подальшому, використовувати даний суб`єкт підприємницької діяльності для прикриття незаконної діяльності, яка полягала у наданні послуг суб`єктам підприємницької діяльності реального сектору господарювання з мінімізації податкових зобов`язань шляхом переведення безготівкових коштів у готівку за рахунок здійснення безтоварних фінансово-господарських операцій; завищення валових витрат та формування штучного податкового кредиту з ПДВ без фактичного здійснення господарських операцій з продажу (придбання) товарів, виконання робіт, надання послуг. Внаслідок протиправної діяльності з використанням підконтрольних суб`єктів господарювання сформовано штучний податковий кредит контрагентам-покупцям та відповідно зменшено їх податкові зобов`язання у вигляді несплати податку на додану вартість, зокрема і суб`єктам господарювання TOB «Компанія «Максімет».

Таким чином вказаним вироком встановлено фіктивне підприємництво господарюючих суб`єктів: TOB «Фокс-Трейд ЛТД», TOB «Стимоіл- Компані», TOB «AT-Пеликан».

Статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на віднесення до податкового кредиту сум витрачених на придбання товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг) можуть створювати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг), що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини у вироці Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.05.2016 у справі №428/1898/16-к щодо фіктивності TOB «Фокс-Трейд ЛТД», TOB «Стимоіл- Компані», TOB «AT-Пеликан» колегія суддів вважає, що господарські операції вказаних підприємств з позивачем не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку. Документальне оформлення господарських операцій, які фактично не відбулись, не дає права позивачу формувати дані податкового обліку на підставі таких документів, які також не дають права і на отримання податкової вигоди у вигляді податкового кредиту.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №826/17813/18, від 12 березня 2021 року у справі №814/1325/17, від 08 квітня 2021 року у справі №826/14873/18.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про правомірність прийняття контролюючим органом податкового повідомлення - рішення від 09.09.2016 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковими зобов`язаннями у розмірі 305356,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 76339,00 грн.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

23. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, приходить до висновку, що доводи, викладені у касаційні скарзі, дають підстави для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до неправильного вирішення справи та скасування податкового повідомлення - рішення в частині (по господарським правовідносинам з TOB «Фокс-Трейд ЛТД», TOB «Стимоіл- Компані», TOB «AT-Пеликан»), які були прийняті контролюючим органом у відповідності до вимог законодавства, а тому касаційна скарга Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2018 року підлягає частковому задоволенню.

24. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

25. Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина перша статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України). Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у справі №812/1562/17 щодо задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Максімет» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 09.09.2016 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковими зобов`язаннями у розмірі 305356,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 76339,00 грн - скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Максімет».

В решті рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у справі №812/1562/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду