Справа № 200/889/21-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 р. Справа№200/889/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

при секретарі Зурабашвілі А.О.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Голуба М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

22 січня 2021 року позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області (, місцезнаходження: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Італійська, 59) про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.11.2018 року, відповідно до якого застосовано штраф в сумі 12806,46 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, спірним податковим повідомленням рішенням встановлена несвоєчасність сплати зобов`язань, які визначені контролюючим органом згідно з податковими повідомленнями - рішеннями від 18.05.2016 року № на суму 67960,14 грн. та № на суму 13066,39 грн.

Однак, вказані податкові повідомлення- рішення від 18.05.2016 року оскаржені позивачем у судовому порядку. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року по справі № 200/706/20-а відмовлено у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 ; постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2020 року позов задоволено, визнані недійсними та скасовані податкові повідомлення - рішення від 18.05.2016 року № на суму 67960,14 грн. та № на суму 13066,39 грн.

Відтак, вважає, що відсутні підстави для застосування штрафної санкції за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання у зв`язку зі скасуванням самого зобов`язання.

Крім того, зазначає, що своєчасно сплачувала зобов`язання з ПДВ, однак, податковий орган, керуючись п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України змінював призначення платежу, зараховуючи сплачену суму в рахунок погашення боргу, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 18.05.2016 року.

Відповідач по справі, Головне управління ДПС у Донецькій області, надав 18.03.2021 року до суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що перевіркою встановлено, що позивачем в порушення вимог Податкового кодексу України погашено узгоджену суму податкового зобов`язання по податковим деклараціям з ПДВ за 2016 та 2017 роки та податкового повідомлення-рішення від 18.05.2016 року № із затримкою більше 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

У зв`язку з чим і застосована штрафна (фінансова) санкція на підставі ст.126 Податкового кодексу України в сумі 12806,46 грн.

Крім того, зауважує, що згідно пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Ухвалою суду від 27.01.2021 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з недотриманням вимог п.2 ч.5 ст.160 кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 15.02.2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 03.03.2021 року.

Ухвалою суду від 03.03.2021 року відкладено підготовче засідання на 29.03.2021 року.

Ухвалою суду від 26.03.2021 року задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із застосуванням сервісу «EASYСON».

29.03.2021 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 12.04.2021 року.

Ухвалою суду від 31.03.2021 року задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із застосуванням сервісу «EASYСON».

Ухвалою суду від 12.04.2021 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 28.04.2021 року.

Ухвалою суду від 28.04.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.05.2021 року.

Ухвалою суду від 12.05.2021 року задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із застосуванням сервісу «EASYСON».

Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши докази, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, відзиви на нього, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) є фізичною особою - підприємцем, яка пройшла передбачену законом державну реєстрацію, перебуває на обліку як платник податків та згідно ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, Головне управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Італійська, 59) є суб`єктами владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження та згідно ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України здатні здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідачем по справі проведено камеральну перевірку позивача з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкових декларацій за 2016 - 2017 роки, за результатами якої складено акт від 29.10.2018 року № 5760/05-99-46-10/ НОМЕР_1 (арк.с. 10-11).

Перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України в частині несвоєчасності сплати сум узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість згідно податкових декларацій з ПДВ: від 18.01.2017 року № - сплачено 9804 грн. 24.05.2018 року (479 календарних днів затримки сплати), від 20.09.2016 року № - сплачено 4387 грн. 23.04.2018 року (570 календарних днів затримки сплати), від 19.10.2016 року № - сплачено 15446 грн. 23.04.2018 року (540 календарних днів затримки сплати), від 18.12.2016 року № сплачено 4089 грн. 24.05.2018 року (510 календарних днів затримки сплати), від 16.08.2016 року № - сплачено 2972 грн. 23.04.2018 року (601 календарний день затримки сплати), від 17.03.2017 року № - сплачено 367 грн. 24.05.2018 року (420 календарних днів затримки сплати), сплачено 1284 грн. 18.10.2018 року (567 календарних днів затримки сплати), сплачено 337 грн. 23.06.2018 року (450 календарних днів затримки сплати), від 16.02.2017 року № - сплачено 1764 грн. 24.05.2018 року (449 календарних днів затримки сплати), від 11.11.2016 року № - сплачено 2147,7 грн. 23.04.2018 року (509 календарних днів затримки сплати), сплачено 1715,3 грн. 24.05.2018 року (540 календарних днів затримки сплати), та податкового повідомлення - рішення від 18.05.2016 року № - 103 грн. сплачено 26.03.2018 року (601 календарний день затримки сплати), сплачено 478,45 грн. 23.04.2018 року (629 календарних днів затримки сплати),сплачено 4902,35 грн. 23.04.2018 року (629 календарних днів затримки сплати), сплачено 15,60 грн. 23.04.2018 року (629 календарних днів затримки сплати), сплачено 3668,8 грн. 23.04.2018 року (629 календарних днів затримки сплати), сплачено 601 грн. 26.01.2018 року (542 календарних днів затримки сплати), сплачено 729,1 грн. 23.04.2018 року (629 календарних днів затримки сплати), сплачено 8600 грн. 23.04.2018 року (629 календарних днів затримки сплати), сплачено 621 грн. 23.02.2018 року (540 календарних днів затримки сплати).

На підставі вищевказаного акта камеральної перевірки від 29.10.2018 року контролюючим органом прийнято спірне податкове повідомлення - рішення № від 01.11.2018 року, відповідно до якого згідно статті 126 Податкового кодексу України застосовано штраф в сумі 12806,46 грн. - у розмірі 20 % за затримку на 629, 601, 570, 567, 542, 540, 510, 509, 479, 450, 449, 420 календарних днів сплати грошового зобов`язання з ПДВ в сумі 64032,3 грн.(арк.с.12).

Надаючи оцінку спірному податковому повідомленню рішенню, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.67 Конституції України та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно норм ст.36 цього Кодексу податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

При цьому, «грошове зобов`язання платника податків» в розумінні п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 57.1 ст.57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт є документом, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п.49.1 ст.49 ПК України).

Справляння податку на додану вартість здійснюється відповідно до положень розділу V ПК України.

Згідно з п.202.1 ст.202 ПК України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей: а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця; б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

За приписами п.п.203.1, 203.2. ст.203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно з п.56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.3 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення - рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п.113.3 ст.113 вказаного Кодексу штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених п.126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п.31.1 і п.31.3 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному додатковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

В розумінні п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, набуває статусу податкового боргу.

У силу приписів п.87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Одночасно п.87.9 ст.87 ПК України закріплено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Судом встановлено, що позивачем у податкових деклараціях з податку на додану вартість від 18.01.2017 року № , від 20.09.2016 року № , від 19.10.2016 року №, від 18.12.2016 року №, від 16.08.2016 року № , від 17.03.2017 року №, від 16.02.2017 року №, від 11.11.2016 року № самостійно визначено суму податкових зобов`язань (арк.с. 144-160).

Крім того, податковим повідомленням - рішенням від 18.05.2016 року № контролюючим органом визначено суму штрафу в розмірі 67960,14 грн., яке на момент проведення камеральної перевірки та винесення спірного податкового повідомлення - рішення згідно норм Податкового кодексу України вважалось узгодженим (арк.с.158).

Станом на 26.03.2018 року (перша дата сплати зобов`язання згідно акта камеральної перевірки) за позивачем згідно інтегрованої картки платника значився податковий борг, у зв`язку з чим відповідач, керуючись п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України, зарахував кошти, що сплачував позивач в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Однак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статею 102 цього Кодексу (не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом), платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.07.2020 року по справі № 200/706/20-а відмовлено у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 , у тому числі в частині визнання недійсним та скасування податкового повідомлення - рішення від 18.05.2016 року №.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2020 року позов ФОП ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсними та скасовані податкові повідомлення - рішення, у тому числі податкове повідомлення - рішення від 18.05.2016 року № на суму 67960,14 грн.

В силу приписів ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З інтегрованої картки платника ПДВ за період з 2016 року по 2018 рік вбачається, що суми зобов`язань, сплачені позивачем згідно податкових декларацій з ПДВ від 18.01.2017 року № , від 20.09.2016 року № , від 19.10.2016 року №, від 18.12.2016 року №, від 16.08.2016 року № , від 17.03.2017 року №, від 16.02.2017 року №, від 11.11.2016 року № спрямовувались у тому числі на погашення боргу, який виник згідно податкового повідомлення - рішення від 18.05.2016 року № на суму 67960,14 грн.

Отже, судовим рішенням по справі №200/706/20-а було скасовано податкове повідомлення-рішення, на підставі якого в інтегрованій картці платника податків (позивача) обліковувався податковий борг в сумі 67960,14 грн. та за наявності якого відповідачем були застосовані приписи п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що застосування штрафу за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, визначення яких у подальшому визнано судом незаконним, протиричіть принципам та основним засадам податкового законодавства.

Неправомірне визначення зобов`язання має виключати застосування негативних наслідків для платника податків.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З урахуванням викладеного, податкове повідомлення-рішення відповідача № від 01.11.2018 року, відповідно до якого застосовано штраф в сумі 12806,46 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції від 19 січня 2021 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270 грн. (арк.с.5).

Згідно статті 4 Закону України «Про судовій збір» при зверненні до суду з вимогою майнового характеру позивач сплачує судовий збір в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних громадян.

У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 року №1082-ІХ розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року складає 2270 грн.

Таким чином, позивач при зверненні до суду з даним позовом повинен був сплатити судовий збір у розмірі 908 грн.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судовій збір» судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (, місцезнаходження: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Італійська, 59) про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.11.2018 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 01.11.2018 року, відповідно до якого застосовано штраф в сумі 12806,46 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Італійська, 59) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 13 травня 2021 року. Повний текст судового рішення складено та підписано 21 травня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая