Справа № 2а-13542/10/0470
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Серьогіної О.В.
за участі секретаря судового засідання Ганжі О.С.
представника позивача представника відповідача представник третьої особи - 1 ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада, Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень,-
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при розрахунку комунального податку позивач керувався наказом ДПА України №625 від 24.12.2003 року «Про затвердження форми податкового розрахунку комунального податку». Розмір нарахованого податку визначено позивачем шляхом множення ставки комунального податку на розмір річного фонду оплати праці, як це передбачено наказом ДПА України №625. Просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.10.2010 року (суддя ОСОБА_2 ) було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2011 року провадження у даній справі зупинено до вирішення та набрання законної сили судовим рішенням у справі № 2а-15/11, що знаходиться в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.
Відповідно до розпорядження керівника апарату суду «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи» № 1093-д від 25.09.2019 року, у зв`язку з відрахуванням судді ОСОБА_2 зі штату суду, було призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 року поновлено провадження в даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 року здійснено заміну відповідача Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську її правонаступником Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби. Залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дніпровську міську раду та Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області. Розгляд справи розпочато спочатку.
19.02.2020 року від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується із доводами викладеними відповідачем на позов, посилаючись на ті самі обставини, що викладені у позові та просить суд позовні вимоги задовольнити.
04.03.2020 року від третьої особи надійшли пояснення на позов в яких зазначено, що рішення Дніпропетровської міської ради від 13.02.2008 року №35/28 є законним та обґрунтованим, відповідно має враховуватись платником податків та контролюючим органом при обчисленні розміру комунального податку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року поновлено провадження в даній адміністративній справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 року замінено відповідача у справі з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на його правонаступника - Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, замінено найменування позивача, а саме з Відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" на Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський трубний завод", розгляд справи розпочато спочатку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.04.2021 року.
У судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача та представник третьої особи. Представник Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві, в відповіді на відзив. Представник відповідача та представник третьої особи просили суд відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві на позов та в поясненнях.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши матеріали всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що перевіркою правильності визначення повноти та своєчасності сплати комунального податку відповідачем встановлено порушення ст.15 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.91 року № 1251-XII (зі змінами та доповненням), ст. 15, 18 та ст. 19 Декрету Кабінету Міністрів України від 20.05.93 року №56-93 «Про місцеві податки та збори», зі змінами та доповненнями та п. 2.2 додатку до рішення Дніпропетровської міської ради від 30.07.03 року № 6/11 «Про комунальний податок» (з урахуванням змін та доповнень, внесеними рішеннями міської ради від 27.09.06 року № 4/4 «Про рішення міської ради» від 30.07.03 року № 6/11 «Про комунальний податок» та від 13.02.08 року № 35/28 «Про внесення змін до рішення міської ради від 30.07.03 року № 6/11 «Про комунальний податок».
Пунктом 1 рішення Дніпропетровської міської ради від 13.02.08 року № 35/28 встановлено, що «розмір комунального податку за базовий (звітний) період за одного працівника дорівнює 10,20 грн., що становить 5 % від річного фонду оплати праці обчисленого виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (17,00 грн. * 12 = 204,00 грн.)».
Позивач, не погодившись з даним рішенням оскаржив його в адміністративному порядку.
Позивач, не погодившись з донарахованими зобов`язаннями з комунального податку, звернувся з даним позовом до суду.
Порядок справляння місцевих податків і зборів встановлено Декретом Кабінету Міністрів України від 20.05.93 року № 56-93 «Про місцеві податки і збори» (далі по тексту - Декрет № 56-93, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), статтею 15 якого визначено, що комунальний податок справляється з юридичних осіб, крім бюджетних установ, організацій, планово-дотаційних та сільськогосподарських підприємств. Його граничний розмір не повинен перевищувати 10 відсотків річного фонду оплати праці, обчисленого виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Статтею 15 Закону України від 25.06.91 року № 1251 «Про систему оподаткування» (далі по тексту - Закон № 1251, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та статтею 1 Декрету № 56-93 комунальний податок віднесено до переліку місцевих податків і зборів.
Пунктом 3 статті 15 Закону № 1251 передбачено, що місцеві податки і збори (обов`язкові платежі), механізм справляння та порядок їх сплати встановлюються сільськими, селищними, міськими радами відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, установлених законами України. При цьому податки і збори (обов`язкові платежі), зазначені у пункті 2 частини першої і пунктах 2-4, 13 та 14 частини другої цієї статті, є обов`язковими для встановлення сільськими, селищними та міськими радами за наявності об`єктів оподаткування або умов, з якими пов`язане запровадження цих податків і зборів.
Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону.
Статтею 18 Декрету № 56-93 органи місцевого самоврядування самостійно встановлюють і визначають порядок сплати місцевих податків і зборів відповідно до переліку і в межах установлених граничних розмірів ставок.
Пунктами 24 і 28 статті 26 Закону України від 21.05.97 № 280 «Про місцеве самоврядування» (далі - Закон № 280) встановлено, що до компетенції сільських, селищних, міських рад належить встановлення місцевих податків і зборів та розмірів їх ставок у межах визначених законом, прийняття рішень щодо надання відповідно до чинного законодавства пільг по місцевих податках і зборах.
Керуючись зазначеними законодавчими та нормативними актами, Дніпропетровською міською радою прийнято рішення від 30.07.03 року № 6/11 із змінами, внесеними рішеннями Дніпропетровської міської ради від 27.09.06 року № 4/4 та від 13.02.08 року № 35/28, про запровадження на території міста комунального податку із затвердженням Положення про комунальний податок.
Пунктом 2.2 цього Положення визначено порядок обчислення комунального податку (його розмір) та ставку оподаткування.
Позивачем подано позов до суду про визнання протиправним рішення Дніпропетровської міської ради № 35/28 від 13.02.2008 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 30 липня 2003 року № 6/11 «Про комунальний податок».
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 року у справі №2а-15/11 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, постанову Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 27.11.2013 року у даній справі залишено без змін.
Рішенням суду встановлено, що Дніпропетровською міською радою правомірно визначено податковим періодом з комунального податку квартал та встановлено, що об`єктом оподаткування є місячний фонд оплати праці, обчислений, виходячи із офіційно встановленого неоподатковуваного мінімуму доходів громадян і середньо облікової чисельності штатних працівників облікового складу, що працюють у звітному періоді, оскільки встановлення механізму справляння, порядку сплати місцевих податків та зборів віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування. Крім цього, чинним законодавством не визначено період, за який розмір комунального податку не повинен перевищувати 10% річного фонду оплати праці, обчисленого виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, при цьому граничний розмір місячного комунального податку встановлений спірним рішенням, який у розрахунку 17грн. х 20% складає 3,40 грн. за одного працівника на місяць, не перевищує граничний розмір податку, тобто 20,4 грн. (10% річного фонду оплати праці), встановлений чинним законодавством.

Згідно статті 73 Закону № 280 акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особа, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Таким чином, рішення Дніпропетровської міської ради № 35/28 від 13.02.2008 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 30 липня 2003 року № 6/11 «Про комунальний податок» є законним та обґрунтованим, відповідно має враховуватися позивачем при обчисленні розміру комунального податку.

Стаття 4 Закону України від 21.12.2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», з змінами та доповненнями (далі - Закон № 2181), регламентує порядок подання податкової декларації та визначення суми податкових зобов`язань.

Платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає у податковій декларації.

Згідно з пунктом „в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону № 2181 контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму податкового зобов`язання платника податків у разі якщо контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов`язання.

Підпунктом 17.1.4 пункт 17.1 стаття 17 Закону № 2181 передбачено, що у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов`язання платника податків за підставами, визначеними у підпункті "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4

цього Закону, такий платник податків зобов`язаний (крім випадків, коли податкова декларація не приймається всупереч нормам цього Закону) сплатити штраф у розмірі п`яти відсотків суми донарахованого податкового зобов`язання, але не менше одного

неоподатковуваного мінімуму доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про правомірність донарахування відповідачем податкових зобов`язань позивачу з комунального податку за І квартал 2010 року в сумі 14376,39 грн.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада, Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 24 травня 2021 року.

Суддя О.В. Серьогіна