Справа № 523/785/21
Суддя: Малиновський О. М.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/785/21
Провадження №2-а/523/21/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М. ,

за участю секретаря - Кащавцевої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Одеській області, інспектора Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Одеській області Гусева Сергія Олеговича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії ДПО18№621134 від 01.12.2020р. про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП. Просить закрити провадження у адміністративній справі, повернувши їй сплачений штраф у розмірі 510,00грн.

На думку позивача постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за те, що належний їй транспортний засіб марки «Судзуки», р/н НОМЕР_1 здійснив зупинку та стоянку біля залізно-дорожніх шляхів, а саме між ними, чим унеможливив рух інших транспортних засобів, була ухвалена інспектором з порушенням норм, які регулюють виниклі правовідносини, без врахування всіх фактичних обставин. Так, позивач зазначає, що належний їй транспортний засіб марки «Судзуки», р/н НОМЕР_1 дійсно, з початку 2020р. перебуваючи у несправному стані, за домовленістю з охоронниками підприємства, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна,1, був припаркований між двома залізничними коліями. При цьому таке місце стоянки було визначено охоронником ОСОБА_2 та не перешкоджало руху іншим транспортним засобам. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 18.01.2021р. ОСОБА_1 був поновлений строк на звернення до суду із позовною заявою.

Позивач та її представник у судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги підтримали, просять задовольнити.

Від представника Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Одеській області до суду надійшов відзив на позову заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на безпідставність заявлених позовних вимог та вказуючи, що порушення позивачем ПДР підтверджується зібраними матеріалами.

Інспектор патрульної поліції в судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

Суд, заслухавши сторін по справі, допитавши свідків, вивчивши адміністративну справу, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що інспектор Управління патрульної поліції в Одеській області Гусев С.О. 01.12.2020р. за адресою: АДРЕСА_1 склав відносно ОСОБА_1 постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за скоєння порушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП та застосував до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Підставою притягнення до адмінвідповідальності інспектором було зазначено, що ОСОБА_1 28.11.2020р. за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1 здійснила зупинку та стоянку ТЗ марки «Судзуки», р/н НОМЕР_1 біля залізно-дорожніх шляхів, а саме між ними, чим унеможливила рух інших транспортних засобів, а саме потягів, чим порушила п.п.15.10д ПДР.

Вирішуючи виниклий між сторонами спір, суд виходить з наступного обґрунтування.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до вимог п. 1.10. Правил дорожнього руху України перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Відповідно до вимог п. 15.10.«д» Правил дорожнього руху України стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідальність за ст. 122 ч. 3 КпАП України, в редакції на час притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП ).

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За змістом статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем по справі заперечується факт вчинення нею адміністративного правопорушення.

Допитані у судовому засіданні свідки, інспектора УПП в Одеській області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 показали, що вони 28.11.2020р. за викликом «102» приїхали на територію заводу, за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1 де відбирали пояснення від охоронців, які пояснили, що ТЗ марки «Судзуки», р/н НОМЕР_1 на протязі останніх трьох місяців припаркований між залізно-дорожніми коліями, що обмежує рух потягів. Дані обставини стали підставою для евакуації ТЗ марки «Судзуки», р/н НОМЕР_1 .

Свідок ОСОБА_5 , охоронець Одеського суперфосфатного заводу зазначив, що дійсно ТЗ марки «Судзуки», р/н НОМЕР_1 знаходився на території заводу більше трьох місяців між залізно-дорожніми коліями. При цьому свідок підтвердив, що незважаючи на стоянку вказаного транспортного засобу залізно-дорожня колія експлуатувалась один-два рази на місяць, а автомобіль не перешкоджав. Хто телефонував в поліцію і чому саме відбулась евакуація ТЗ свідку не відомо. На його думку, стоянка автомобіля могла обмежити проїзд потягів у випадку перевезення негабаритного вантажу.

Оглянуті у судовому засіданні фотознімки підтверджують той факт, що ТЗ марки «Судзуки», р/н НОМЕР_1 припаркований між залізно-дорожніми коліями. Разом з тим, матеріали справи не містять інформації, яка б вказала на відстань, як передньої частини автомобіля, так і його бокових частин до залізно-дорожньої колії. Не містять такої інформації і інші матеріали справи.

Відповідно до п.15.10 ПДР України встановлюється заборона стоянки:

a) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

Згідно з п. 15.9 ПДР України зупинка забороняється:

a) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Аналіз зазначених положень дає підстави дійти висновку, що ПДР України не передбачено заборону зупинки та стоянки між залізно-дорожніми коліями.

При цьому об`єктивна сторона порушення ч. 3 ст.122 КУпАП в поєднанні з п.15.10д ПДР полягає у встановлені факту неможливості рух інших транспортних засобів або створення перешкоди для руху пішоходів.

Згідно п.3 ч.3 ст.265-4 КУпАП розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів.

Як було зазначено вище, підтверджено показами свідка ОСОБА_5 , його письмовими поясненнями, та письмовими поясненнями охоронця ОСОБА_2 , а також наданими фотознімками, ТЗ марки «Судзуки», р/н НОМЕР_1 знаходився на території заводу більше трьох місяців, під час стоянки якого залізно-дорожня колія, по якій рухався потяг, експлуатувалась. Відтак, чому виникла необхідність в евакуації транспортного засобу саме 28.11.2020р. відповідачами не доведено. Не доведено відповідачами належними та допустимими доказами факту неможливості руху потягів у зв`язку із стоянкою ТЗ марки «Судзуки», р/н НОМЕР_1 на території заводу 28.11.2020р., зокрема відсутні проміри відстані між ТЗ та залізно-дорожньою колією, наявність зафіксованого потягу, який не має можливість проїхати із-за ТЗ, який перебуває на стоянці тощо. Само по собі знаходження ТЗ між коліями не може бути розцінене, як доведеність порушення п.15.10д ПДР, а як наслідок до притягнення до відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП. Відтак, твердження відповідача щодо створення перешкод для руху потягів ґрунтується на припущеннях, що не може бути покладено у винність ОСОБА_1 .

Ухвалюючи оскаржувану постанову інспектор УПП в Одеській області Гусев С.О. не звернув уваги на зазначені обставини та безпідставно притягнув ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Згідно п.3 ч.3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 сплатила 510,00грн. адміністративного штрафу за притягнення її до адміністративної відповідальності за постановою від 01.12.2020р., яка скасована даним рішенням, суд вважає за необхідне повернути позивачці суму штрафу у спосіб визначений Порядком повернення коштів, помилково або надмірну зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженому наказом Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013р.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та у їх задоволені в повному обсязі.

Керуючись ст.286 КАС України, ст.ст.256,268,288, 293 КУпАП,

ВИРІШИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Одеській області, інспектора Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Одеській області Гусева Сергія Олеговича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити повному обсязі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки в автоматичному режимі серії ДПО 18№621134 від 01.12.2020року за ч.3 ст.122 КУпАП на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 510 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП закрити.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 з ГУДКСУ в Одеській області 510,00 (п`ятсот десять) гривень, сплачених в якості штрафу згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО 18№621134 від 01.12.2020року.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 18 травня 2021р.

Суддя