Справа № 540/1920/21
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1920/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Великолепетиської селищної ради до Великолепетиського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Мністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

30.04.2021р. Великолепетиська селищна рада (далі позивач, селищна рада) звернулась до суду з позовом до Великолепетиського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач, Великолепетиський РВ ДВС), у якому просить визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Савченко Є.С. від 03.12.2020р. про стягнення виконавчого збору та про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, від 18.12.2020р. про накладення штрафу, винесених у рамках виконавчого провадження (далі - ВП) №63805932.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.04.2021р. територіальним органом державної казначейської служби засобами телефонного зв`язку повідомлено селищну раду про надходження документів, на підставі яких здійснюватиметься безспірне списання коштів з селищного бюджету на користь Великолепетиського РВ ДВС у сумі 25 244,30 грн. Підставою для відповідного стягнення послугували три постанови, видані державним виконавцем відповідача у рамках ВП №63805932, а саме про стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат ВП від 03.12.2020р., а також суми штрафу (5100 грн.) від 18.12.2020р. за невиконання постанови про відкриття означеного ВП від 03.12.2020р. Позивач стверджує, що ВП №63805932 відкрито для забезпечення примусового виконання виконавчого листа, виданого за результатами розгляду Херсонським окружним адміністративним судом справи №540/1698/20. Вказує на те, що підставою для накладення на боржника штрафу є невиконання ним судового рішення без поважних причин, натомість, всупереч приписам Закону України «Про виконавче провадження», перед винесенням постанови від 18.12.2020р. державним виконавцем не проведено перевірки виконання рішення боржником, у зв`язку із чим не встановлено наявність поважних причин його невиконання, що свідчить про передчасність застосування штрафних санкцій до боржника. Посилаючись на протиправність постанови про стягнення виконавчого збору зазначає, що обов`язковими умовами для стягнення збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Так як означені умови при винесенні означеної постанови не виконані державним виконавцем, то у такому випадку виконавчий збір стягнення не підлягає. Окрім того, зважаючи на вчинення боржником дій по виконанню рішення суду ще до винесення постанови про відкриття ВП №63805932 від 03.12.2020р., шляхом прийняття 19.08.2020р. рішення Катеринівською сільрадою Великолепетиського району Херсонської області (первинний боржник, правонаступником якого є позивач) за №348 «Про вчинення дій щодо розроблення та затвердження планів технічної інвентаризації та паспортизації дитячо-спортивного майданчика по вул. Миру в с. Катеринівка Великолепетиського району Херсонської області», винесення постанови про стягнення мінімальних витрат ВП є протиправним згідно приписів ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому посилаючись на приписи Інструкції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5, позивач стверджує, що примусове виконання рішення має здійснюватись державним виконавцем не Великолепетиського РВ ДВС, а Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов повністю.

Ухвалою суду від 05.05.2021р. у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 12.05.2021р.

Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Державний виконавець до суду не з`явився, проте був належним чином повідомлений про дату, час і місце її розгляду, натомість подав до суду відзив на позовну заяву.

За змістом поданого відзиву, державний виконавець заперечує проти задоволення позовних вимог вважає їх необґрунтованими, вказує на правомірність винесення спірних постанов, у зв`язку із чим, просить відмовити у задоволенні позову.

Відтак, суд вирішив здійснювати подальший розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи суд 17.05.2021р. постановив ухвалу, якою залишив позовну заяву без руху. Надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом двох днів з дня вручення даної ухвали.

Суд зауважив на тому, що так як позивач дізнався про порушення своїх прав 16.04.2021р., а звернувся до суду 30.04.2021р., строк на звернення до суду вважається порушеним, відтак з огляду на те, що позивач звернувся до суду із порушенням встановленого КАС України строку, йому запропоновано подати до суду заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин пропуску.

18.05.2021р. від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 19.05.2021р. визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду з даним позовом та прийняв рішення поновити вказаний строк. Продовжено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

На виконання рішення від 04.08.2020р. Херсонським окружним адміністративним судом 16.11.2020р. виданий виконавчий лист №1082 2020р., в якому зазначено: «Визнати протиправною бездіяльність Катеринівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області щодо не затвердження планів інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою населеного пункту - дитячо-спортивного майданчика, його частин (елементів), розташованого по вулиці Миру, б/н села Катеринівка Великолепетиського району Херсонської області та зобов`язати Катеринівську сільську раду Великолепетиського району Херсонської області вчинити дії щодо розроблення та затвердження планів технічної інвентаризації та паспортизації цього об`єкту благоустрою населеного пункту, його частин (елементів).».

За заявою стягувача Каховської місцевої прокуратури Херсонської області головний державний виконавець Великолепетиського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Савченко Є.С. 03.12.2020р. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №63805932 щодо примусового виконання виконавчого листа №1082 2020р. від 16.11.2020р.

Також 03.12.2020р. головний державний виконавець Савченко Є.С. винесла постанову про стягнення виконавчого збору за ВП №63805932, яким з Катеринівської сільради стягнутий виконавчий збір у сумі 20 000 гривень та постанову про розмір мінімальних витрат ВП №63500453, якою визначено для боржника Катеринівської сільради суму мінімальних витрат 144,30 грн.

18.12.2020р. головним державним виконавцем Савченко Є.С. в рамках ВП №63500453 винесено постанову про накладення штрафу на Катеринівську сільраду у розмірі 5100 грн. за невиконання вимог постанови про відкриття ВП №63500453, якою у свою чергу було зобов`язано боржника виконати вимоги виконавчого листа №1082 2020р. від 16.11.2020р. протягом 10 робочих днів.

Суд зауважує на тому, що рішенням другої сесії VIII скликання Великолепетиської селищної ради Великолепетиського району Херсонської області від 09.12.2020р. №17 вирішено реорганізувати Катеринівську сільську раду, шляхом приєднання до Великолепетиської селищної ради (п. 1.3). Великолепетиську селищну раду визначено правонаступником всього майна, прав та обов`язків Катеринівської сільради (п. 2).

Ухвалою суду від 05.04.2021р. замінено боржника у ВП №63805932 з примусового виконання виконавчого листа №1082 2020р. від 16.11.2020 року, з Катеринівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області (, адреса: Херсонська область, Великолепетиський район, с. Катеринівка, вул. Центральна, 23) на Великолепетиську селищну раду (, адреса: Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Соборна, 2).

Постановою головного державного виконавця Савченко Є.С., винесеною 09.04.2021р. в рамках ВП №63500453, на підставі наведеної ухвали суду замінено сторону виконавчого провадження, боржником визначено Великолепетиську селищну раду.

Не погодившись із постановами від 03.12.2020р. про стягнення виконавчого збору за ВП №63805932, про розмір мінімальних витрат ВП №63805932, та від 18.12.2020р. про стягнення штрафу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1404-VІІІ).

Щодо правомірності постанов про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат, суд зазначає наступне.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ).

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Статтею 26 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною 5 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ визначено виключний перелік випадків, коли виконавчий збір не стягується, шляхом наведення конкретних видів виконавчих документів.

Варто зауважити, що спірний у даній справі випадок до таких не відноситься.

Як зазначено вище, виконавчий лист №1082 2020р. від 16.11.2020р., виданий на виконання рішення від 04.08.2020р. у справі №540/1698/20, містить вимогу зобов`язального характеру.

Також суд відмічає, що при виконанні вимог майнового характеру виконавець має право накладати арешт на майно та кошти божника, оскільки чітко знає суму, що підлягає стягненню. Проте, порядок виконання рішень немайнового характеру зовсім інший, оскільки рішення не стосується стягнення певних визначених сум коштів або майна.

Відтак, суд вважає правомірним визначення відповідачем категорії рішення, що перебуває на виконанні, як рішення немайнового характеру та визначення виконавчого збору в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону №1404-VІІІ, кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (ч. 4 ст. 42 Закону №1404-VІІІ).

Зміст викладених правових норм дає підстави для висновку про те, що умовою для стягнення виконавчого збору (за виключенням визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) є початок примусового виконання, відкриття якого здійснюється з огляду на відповідний виконавчий документ. При цьому, виконавець одночасно із відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. Стягнення з боржника виконавчого збору є обов`язком виконавця, спрямованим на перерахування цих коштів до Державного бюджету України.

З огляду на викладене, чинне законодавство зобов`язує державного виконавця винести постанову про стягнення виконавчого збору та про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з чим у нього виникає обов`язок щодо визначення суми виконавчого збору ще на початку примусового виконання рішення та не пов`язує таку обставину з фактичним виконанням рішення суду боржником.

Варто зауважити на тому, що на день відкриття виконавчого провадження №63805932 03.11.2020р. та виконання свого обов`язку щодо стягнення виконавчого збору, шляхом прийняття відповідної постанови, державний виконавець не повинен встановлювати факти добровільного виконання боржником рішення саме до відкриття виконавчого провадження, а також не може оцінити в якій частині таке рішення може бути реально виконане ним у майбутньому, тому визначає максимальний розмір виконавчого збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Тобто, якщо державний виконавець не встановить факту, що виконання рішення відбулось до відкриття виконавчого провадження, то він не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому Законом №1404-VІІІ (якщо виконавчий збір не було стягнуто) або виконує в примусовому порядку раніше прийняту постанову про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, суд вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваних постанов від 03.12.2020р. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом №1404-VIII, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Щодо правомірності винесення постанови про накладення штрафу від 18.12.2020р., суд зазначає наступне.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 Закону №1404).

Відповідно приписів ст. 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2).

Згідно ч. 3 ст. 64 Закону № 1404 виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно положень ст. 28 Закону №1404 копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення (ч. 1).

Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, вважаються врученими, за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами (абз. 3 ч. 4).

За невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону (ч. 1 ст. 76 Закону №1404).

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч. 1 ст. 75 Закону №1404).

Аналіз наведених норм свідчить на користь висновку про те, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує у постанові про необхідність виконання рішення протягом 10 робочих днів. Наведена постанова направляється боржнику рекомендованим поштовим відправленням за адресою, зазначеною у виконавчому документі не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення. У разі ненадання боржником державному виконавцю інформації про виконання рішення суду у вказаний строк, виконавець після встановлення факту невиконання наступного робочого дня після завершення встановленого строку, виносить постанову про накладення штрафу на боржника.

При цьому, суд зауважує на тому, що строк на виконання рішення, встановлений у постанові про відкриття ВП (10 робочих днів) розпочинається лише після одержання боржником постанови з вимогою державного виконавця.

Судом встановлено, що постанову про відкриття виконавчого провадження №63805932, спрямованого на примусове виконання виконавчого листа №1082 2020р. від 16.11.2020р., винесено державним виконавцем 03.12.2020р. Боржником визначено Катеринівську сільраду (правонаступником є позивач). У постанові встановлено строк на виконання виконавчого документу 10 робочих днів.

Постанову направлено рекомендованим поштовим відправленням 03.12.2020р. за вих. №12260, проте відомості про вручення відправлення боржнику у матеріалах виконавчого провадження №63805932 відсутні.

18.12.2020р. державним виконавцем складено Акт про невиконання виконавчого листа №1082 2020р. від 16.11.2020р. у строк встановлений державним виконавцем.

Того ж дня державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання вимог постанови про відкриття виконавчого провадження у строк встановлений державним виконавцем.

Суд вважає протиправними дії державного виконавця, які полягають у застосуванні до боржника Катеринівської сільради (у подальшому на правонаступника позивача по справі) штрафних санкцій без з`ясування факту отримання або не отримання останнім постанови з вимогою про виконання виконавчого листа, так як до отримання відповідної постанови боржник позбавлений можливості добровільно виконати вимоги виконавця у встановлений ним строк.

Суд враховує, що 18.12.2020р. (у день винесення спірної постанови про накладення штрафу) боржником було направлено на адресу державного виконавця лист за вих. №357, яким повідомлено про прийняття Катеринівською сільрадою рішення від 19.08.2020р. №348 «Про вчинення дій щодо розроблення та затвердження планів технічної інвентаризації та паспортизації дятичо спортивного майданчика по вул. Миру в с. Катеринівка Великолепетиського району Херсонської області», яким вирішено:

1. Визначити виконавчий комітет Катеринівської сільської ради відповідальним за утримання обладнання дитячо-спортивного майданчика та його частин по вул. Миру в с. Катеринівка Великолепетиського району Херсонської області, на період до створення підпорядкованих сільській раді комунальних підприємств, установ та організацій у відповідній галузі.

2. Доручити виконавчому комітету Катеринівської сільської ради, в межах коштів сільського бюджету на 2020 рік:

2.1. Постійно вчиняти необхідні управлінські дії щодо належного утримання обладнання дитячо-спортивного майданчика та його частин, яке зазначено у пункті 1 цього рішення.

2.2. Надати пропозиції Катеринівській сільській раді щодо розроблення та затвердження кошторису видатків із сільського бюджету на 2021 рік на виготовлення плану технічної інвентаризації та паспортизації дитячо-спортивного майданчика по вул. Миру в с. Катеринівка Великолепетиського району Херсонської області.

3. Контроль за виконання цього рішення покласти на постійну комісію з питань планування бюджету, фінансів, економічної реформи в народногосподарському комплексі.

При цьому, у виконавчому листі №1082 2020р. вказано: «Визнати протиправною бездіяльність Катеринівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області щодо не затвердження планів інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою населеного пункту - дитячо-спортивного майданчика, його частин (елементів), розташованого по вулиці Миру, б/н села Катеринівка Великолепетиського району Херсонської області та зобов`язати Катеринівську сільську раду Великолепетиського району Херсонської області вчинити дії щодо розроблення та затвердження планів технічної інвентаризації та паспортизації цього об`єкту благоустрою населеного пункту, його частин (елементів).».

З наведеного слідує, що боржником Катеринівською сільрадою з прийняттям наведеного рішення фактично здійснено дії, спрямовані на виконання виконавчого листа №1082 2020р., про що боржник повідомив державного виконавця листом від 18.12.2020р.

Таким чином, за наведених обставин суд вважає, що державним виконавцем передчасно винесено постанову про накладення на боржника штрафу, без з`ясування необхідних для винесення даної постанови обставин, у зв`язку із чим відповідна постанова підлягає скасуванню.

Водночас, суд не враховує посилання позивача на винесення спірних постанов державним виконавцем Великолепетиського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а не Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), як на підставу для їх скасування, з огляду на наступне.

Згідно приписів п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом від 02.04.2012р. №512/5, відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Суд зауважує, що станом на момент винесення спірних постанов (03.12.2020р., 18.12.2020р.) боржником у виконавчому провадженні №63805932 значилась Катеринівська сільська рада Великолепетиського району Херсонської області, а не Великолепетиська селищна рада, у зв`язку із чим відкриття провадження головним державним виконавцем Великолепетиського РВ ДВС та винесення ним спірних постанов не суперечить вимогам законодавства.

Між тим, зміна боржника у виконавчому провадженні з сільської на селищну раду відбулась з винесенням відповідної постанови державним виконавцем 09.04.2021р.

Частиною 2 ст. 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За правилами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, суд частково задовольняє позовні вимоги селищної ради, тим самим скасовує постанову від 18.12.2020р. та відмовляє у скасуванні постанов від 03.12.2020р.

За правилами ст. 139 КАС України при відмові у задоволенні позову судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суддя

вирішив:

Адміністративний позов Великолепетиської селищної ради (, 74502, Херсонська обл., Великолепетиський район, смт. Велика Лепетиха, вул. Соборна, буд. №2) до Великолепетиського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, 74502, Херсонська обл., Великолепетиський район, смт. Велика Лепетиха, буд. №15) про визнання протиправними та скасування постанов, задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Великолепетиського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савченко Є.С. від 18.12.2020 року про накладення штрафу, винесену у рамках виконавчого провадження №63805932.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Гомельчук

кат. 105000000