Справа № 500/1877/21
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1877/21

21 травня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Баранюка А.З., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі - позивачі) звернулися до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області, в якому просять зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сформувати до Управління Державної казначейської служби України в місті Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 7437,54 грн по 3718,77 грн кожному.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що 03.09.2020 позивачами було укладено договір купівлі-продажу з ПрАТ "КУА "Національний резерв", згідно з яким вони придбали квартиру АДРЕСА_1 . При цьому від імені позивачів було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 7437,54 грн по 3718,77 грн кожен, хоча вони не є платниками даного збору, оскільки придбали житло вперше. Позивачі звернулися до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із вимогою про повернення сплаченого збору, однак листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області її повідомлено, про те, що підстав для повернення вказаного збору немає, зазначено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а також роз`яснено, що вони мають право звернутися до суду із адміністративним позовом про повернення сплаченого збору.

Ухвалою судді від 19.04.2021, після усунення недоліків позовної заяви, її прийнято до провадження та відкрито провадження в адміністративній справі №500/1877/21. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

06.05.2021 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якій вказав, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно, позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше. Вказав, що позивачі добровільно сплатили збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 7437,54 грн і управління не вчиняло дій та не приймало рішень щодо зобов`язання позивачів до сплати даного збору.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 03.09.2020 між позивачами та ПрАТ "КУА "Національний резерв" укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С., зареєстрований в реєстрі за №1056, згідно якого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 придбали квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, а саме з квитанцій №ПН 3196517 та №3196529 від 03.09.2020, від імені позивачів було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості, що складає 7437,54 грн (по 3718,77 грн кожен).

22.12.2020 позивачі звернулися із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо сформування та подання до управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі подання про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 7437,54 грн.

Листом від 30.12.2020 №1900-0504-8/23240 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивачів, про те, що підстав для повернення вказаного збору немає. Також зазначено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а також роз`яснено, що позивач має право звернутися до суду із адміністративним позовом про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Відповідно до абзацу першого та другого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовані у Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Згідно з абзацом першим пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів вбачається, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками 1/2 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У відповідності до довідки ТзОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_3 згідно обліку технічної інвентаризації в м.Тернополі власник 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_3 . яка належить їй на праві приватної власності і зареєстрована за нею на підставі розпорядження органу приватизації №13939 від 17.07.1996.

Згідно з довідкою Озернянської сільської ради від 19.04.2021 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_4 належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1 як спадкове майно за законом по 1/2 частині згідно рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 25.10.2010.

Відповідно до довідки заступника начальника філії-Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" з роздрібного бізнесу від 22.04.2021 №117.22-10/254 ОСОБА_3 у списки на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_3 включена. Житлові чеки використано на суму 2,92 грн, залишок - 1,28 грн.

Згідно з довідкою заступника начальника філії-Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" з роздрібного бізнесу від 22.04.2021 №117.22-10/253 ОСОБА_1 у списки на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_4 , включений. Житлові чеки не використано.

Отже, з наведених обставин судом не встановлено того факту, що позивачами придбавалося житло раніше .

Суд зазначає, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 819/33/17.

Крім того, зарахування коштів до Державного бюджету України за сплату позивачами збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості, що складає 7437,54 грн підтверджується інформацією наданою управлінням Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивачів про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ними будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у них права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, судом не здобуто.

У відповідності до ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача.

Додатково суд зазначає, що відповідно до ч.1 та 2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як видно із матеріалів справи відповідач листом від 30.12.2020 відмовив позивачці у поверненні збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. З відповідним позовом позивачі звернулися до суду 08.04.2021, тобто в строк передбачений ч.2 ст.122 КАС України, відтак твердження відповідача про те, що ними пропущено строк звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів є хибним.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 3718,77 грн згідно квитанції №ПН 3196517 від 03.09.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_2 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 3718,77 грн згідно квитанції №ПН 3196529 від 03.09.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Реквізити учасників справи:

позивачі - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ;

третя особа - управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області, місцезнаходження: вул.Листопадова, 3, м.Тернопіль, 46001, .

Головуючий суддя Баранюк А.З.