Справа № 200/8881/20-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 р. Справа№200/8881/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення та зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2020 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

визнання незаконним та скасування рішення відповідача від 21 серпня 2020 року №1922 про відмову в призначенні пенсії позивачеві;

зобов`язання повторно розглянути заяву позивача від 20 серпня 2020 року № 2910 про призначення пенсії відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» з урахуванням висновків суду;

зобов`язання зарахувати до пільгового та страхового стажу періоди роботи з 21 червня 1984 року по 09 серпня 1984 року у «ШУ «Південнодонбаське № 1» МВП України, період навчання з 24 серпня 1981 року по 21 червня 1985 року у ГПОУ «Донецький гірний технікум ім. Є.Т. Абакумова», період проходження військової служби з 12 червня 1985 року по 14 червня 1987 року, з 23 липня 1987 року по 21 лютого 1988 року та з 22 лютого 1988 року по 20 червня 1990 року в ш/у «Петровське», з 27 червня 1990 року по 28 червня 1990 року, з 29 червеня 1990 року по 12 листопада 1992 року та з 07 червня 1993 року по 22 травня 1994 року на шахті ім. О.Ф. Засядька;

зобов`язати зарахувати до страхового стажу періодів роботи з 16 листопада 1992 року по 28 травня 1993 року на підприємстві ПАО «Норд» та з 10 червня 1994 року по 16 листопада 1999 року на підприємстві ВАТ «Донецкгранит».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки за відсутності трудової книжки позивач надав відповідачеві уточнюючі довідки про пільговий стаж роботи, які не були прийняті до уваги відповідачем посилаючись на відсутність можливості перевірити відомості довідок, виданих підприємствами, оскільки останні знаходяться на непідконтрольній території. Вважає, що таке обґрунтування не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

19 жовтня 2020 року представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в рішенні від 21 серпня 2020 року № 1922 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 10 квітня 2019 року № 1423- фактичним місцем проживанням позивача є: АДРЕСА_1 .

20 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При зверненні позивачем надано наступні документи: паспорт та ідентифікаційний код, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, диплом НОМЕР_2 ; військовий квиток НОМЕР_3 ;

довідки про пільговий стаж № 134ПК від 25 березня 2019 року, № 138 від 14 березня 2019 року; довідку про стаж від 19 січня 2005 року № 03/2005; архівні довідки № 199 від 24 вересня 2014 року, від 02 квітня 2019 року № 04-19/19; довідки від 11 квітня 2019 року № 84, від 07 червня 2019 року № 298; накази про підсумки атестації робочих місць за умовами праці № 1486/к від 07 вересня 1995 року; довідки про заробітну плату від 14 березня 2019 року № 140 та від 24 вересня 2019 року № 200;

індивідуальні відомості про застраховану особу.

Трудової книжки позивачем не надано. У позовній заяві зазначається, що причиною неподання трудової книжки є її втрата у зв`язку з переїздом на підконтрольну українській владі територію через проведення бойових дій на території Донецької області.

Рішенням від 21 серпня 2020 року № 1922 позивачеві відмовлено в призначенні «пенсії за віком» відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного загального та пільгового стажу.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час звернення із заявою про призначення пенсії, а саме станом на 20 серпня 2020 року, досягнув 54 років, що є достатнім за віковим критерієм для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, визначених частиною другою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи це, а також те, що подана позивачем заява стосується призначення пенсії за віком, то суд не приймає до уваги посилання відповідача в оспорюваному рішенні на приписи частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (призначення пенсії незалежно від віку) і оцінює вказане рішення як таке, що розглянуто саме за частиною другою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За змістом рішення станом на 20 серпня 2020 року позивач має загальний страховий стаж 11 років 4 місяці 9 днів. До загального стажу відповідачем зараховано період навчання з 01 вересня 1981 року по 07 червня 1985 року (3 роки 9 місяців 7 днів) та період проходження військової служби з 12 червня 1985 року по 14 червня 1987 року (2 роки 3 дні), що підтверджується Формою РС-право.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 21 червня 1984 року по 09 серпня 1984 року, з 23 липня 1987 року по 21 лютого 1988 року, з 22 лютого 1988 року по 20 червня 1990 року, з 27 червня 1990 року по 28 червня 1990 року, з 29 червня 1990 року по 12 листопада 1992 року, оскільки позивачем не надано документів, підтверджуючий пільговий характер роботи.

У позовній заяві також зазначається на незарахування відповідачем до страхового стажу періодів роботи з 16 листопада 1992 року по 28 травня 1993 року на Публічному акціонерному товаристві «Норд» та з 10 червня 1994 року по 16 листопада 1999 року на Відкритому акціонерному товаристві «Донецкгранит», що не знайшло обґрунтування в спірному рішенні.

Крім того, позивач вважає, що до страхового та пільгового стажу не зараховано період роботи з 07 червня 1993 року по 22 травня 1994 року на шахті ім. О.Ф. Засядька, а також періодів навчання та проходження військової служби.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Абзацами 1, 2 пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок (абзаци 15, 21 пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV).

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Пунктами 1, 2 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пункти 3-16 Порядку № 637 конкретизують документи, які підтверджують трудовий стаж.

Так, зокрема, абзацом 1 пункту 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів (пункт 8 Порядку № 637).

Пунктами 20-22 Порядку № 637 передбачено особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Згідно з абзацом 1 пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (абзац 1 пункту 20 Порядку № 637).

Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про періоди роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Надаючи оцінку наданим документам на підтвердження страхового та пільгового стажу, суд виходить з наступного.

Позивач просить зарахувати до страхового та пільгового стажу періоди роботи з 23 липня 1987 року по 21 лютого 1988 року та з 22 лютого 1988 року по 20 червня 1990 року в ш/у «Петровське»; з 27 червня 1990 року по 28 червня 1990 року, з 29 червня 1990 року по 12 листопада 1992 року та з 07 червня 1993 року по 22 травня 1994 року на шахті ім. О.Ф. Засядька.

На підтвердження цих періодів роботи позивачем надано: уточнюючу довідку від 14 березня 2019 року № 138 та дві уточнюючи довідки від 25 березня 2019 року № 134 ПК, які видано підприємствами, які знаходяться на тимчасово непідконтрольній українській владі території.

За відомостями довідки від 14 березня 2019 року № 138 позивач з 23 липня 1987 року по 21 лютого 1988 року виконував роботи за посадою учня гірника очисного вибою підземний з повним робочим днем під землею, отримував заробітну плату за тарифною сіткою підземного робочого та з 22 лютого 1988 року по 20 червня 1990 року виконував роботу за посадою гірника очисного вибою підземний з повним робочим днем під землею, які передбачено розділом 1, підрозділом 1 Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 22 серпня 1956 року № 1173 (далі - постанова № 1173).

Згідно з уточнюючою довідкою від 25 березня 2019 року № 134ПК позивач з 27 червня 1990 року по 28 червня 1990 року проходив навчання в учбовому пункті та отримував заробітну плату за тарифною ставкою підземного робочого, з 29 червня 1990 року по 12 листопада 1992 року - працював на посаді підземного гірника очисного вибою з повним робочим днем у шахті, яка передбачена розділом 1, підрозділом 1, за кодом 1010100а за Списком № 1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 26 січня 1991 року № 10 (далі - постанова № 10).

Іншою уточнюючою довідкою від 25 березня 2019 року № 134ПК підтверджено, що з 07 червня 1993 року по 22 травня 1994 року позивач працював на посаді підземного гірського майстра з повним робочим днем у шахті, яка передбачена розділом 1, підрозділом 1, за кодом 1010100б за Списком № 1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 26 січня 1991 року № 10 та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11 березня 1994 року № 162 (далі - постанова № 162).

Суд зазначає, що надані позивачем довідки містять необхідні відомості, встановлені абзацом 1 пункту 20 Порядку № 637, в них відображено відомості про особу, яка вчинила ці записи, міститься її підпис, записи завірені печаткою підприємства, достовірність записів сумніву не викликає.

Доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах, або інших доказів, які підтверджували б невиконання позивачем роботи за зазначеною професією у спірні періоди, суду не надано.

Доводи відповідача про неврахування вищезазначених довідок з тих підстав, що вони сформовані за даними архівів, які знаходяться на непідконтрольній Україні території, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207 (далі - Закон № 1207).

Згідно з частиною першою статті 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону № 1207 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Судом встановлено, що позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і були утворені відповідно до законодавства України.

Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий відповідний стаж роботи.

Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що надані позивачем докази на підтвердження факту перебування особи на посадах або виконання нею робіт, що містяться у пільгових списках, підлягають врахуванню.

Суд також зазначає, що відсутність у пенсійного органу можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території не є безумовною підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Крім того, суду не надано доказів проведення атестації за усіма спірними періодами. Разом з тим, обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі непроведення або неякісного проведення, а також неможливість їх надання у зв`язку з тим, що підприємства знаходяться на непідконтрольній Україні території, призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.

У зв`язку з чим, суд вважає за можливе зарахувати періоди роботи без наявного документального підтвердження проведення атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Таким чином, аналіз норм законодавства та відомостей уточнюючих довідок свідчить про зайнятість позивача в період роботи з 23 липня 1987 року по 21 лютого 1988 року та з 22 лютого 1988 року по 20 червня 1990 року в ш/у «Петровське»; з 27 червня 1990 року по 28 червня 1990 року, з 29 червня 1990 року по 12 листопада 1992 року та з 07 червня 1993 року по 22 травня 1994 року на шахті ім. О.Ф. Засядька за відповідною професією, яка віднесена до Списків № 1.

Позивач просить зарахувати до страхового та пільгового стажу період навчання з 24 серпня 1981 року по 21 червня 1985 року у Державному професійному освітньому закладі «Донецький гірничий технікум ім. Є.Т. Абакумова», який включає період проходження виробничої практики з 21 червня 1984 року по 09 серпня 1984 року на «Шахті «Південнодонбаська № 1» імені Героїв 9-ої стрілецької дивізії Всеукраїнського об`єднання «Донецьквугілля» Міністерства вугільної промисловості України (на сьогоднішній день Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1»).

За відомостями форми РС-право відповідачем зараховано до загального стажу період навчання з 01 вересня 1981 року по 07 червня 1985 року (3 роки 9 місяців 7 днів). Наведений підрахунок стажу дає підстави для висновку, що до нього також включено період з 21 червня 1984 року по 09 серпня 1984 року.

За цих обставин не підлягають задоволенню вимоги, які стосуються зобов`язання зарахувати до страхового стажу обумовлених періодів.

Спірним є обставини зарахування цих періодів до пільгового стажу та визначення дат їх початку та закінчення.

На підтвердження періоду навчання позивачем надано копію диплому серії НОМЕР_2 від 07 липня 1985 року, згідно з яким у 1981 році він вступив до Донецького гірничого технікуму імені Є.Т. Абакумова, а у 1985 році - закінчив його за спеціальністю підземна розробка вугільних родовищ та кваліфікацією гірського техніка. Диплом видано на підставі рішення державної кваліфікаційної комісії від 07 червня 1985 року.

Додатково на підтвердження тривалості навчання позивачем надана архівна довідка гірничого технікуму від 02 квітня 2019 року № 04-19/19, згідно з якою за наказом від 24 серпня 1981 року останнього зараховано до технікуму, а за наказом від 21 червня 1985 року - відраховано.

Виходячи з відомостей, наведених у наданих документах, період навчання (як посилається позивач) становить з 24 серпня 1981 року по 21 червня 1985 року.

Разом з тим наступним періодом у часі є період проходження військової служби. За відомостями військового квитка серії НОМЕР_3 від 11 червня 1985 року, за відомостями якого позивач проходив військову службу з 12 червня 1985 року по 14 червня 1987 року.

З цього суд вбачає, що навчання закінчилось у часі раніше, і, виходячи з дати рішення державної кваліфікаційної комісії від 07 червня 1985 року, дійшов висновку, що саме вона є датою кінця періоду навчання.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується тривалість періоду з 24 серпня 1981 року по 07 червня 1985 року.

На підставі абзацу 1 частини другої статті 24 № 1058-IV, згідно з яким страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, суд застосовує законодавство, яке діяло на час навчання.

З цих підстав суд не застосовує частину першу статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98 ВР (далі - Закон № 103/98 ВР) як такого, що прийнято пізніше. За змістом частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Так, відповідно до підпункту «з» пункту 109 розділу VIII Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі - Положення № 590), крім роботи в якості робітника або службовця до загального стаж роботи зараховується також: навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, з підвищення кваліфікації і з перекваліфікації.

Разом з тим за змістом абзацу 14 пункту 109 розділу VIII Положення № 590 при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (Підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) […] період, зазначений у підпункті «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Аналіз змісту наведених приписів Положення № 590 свідчить про те, що вони, на відміну від положень Закону № 103/98 ВР, не встановлюють обмежень щодо часу працевлаштування особи або щодо конкретної професії працевлаштування.

Періодом роботи, до якого слід прирівняти період навчання, є період роботи з 23 липня 1987 року по 21 лютого 1988 року, який є першим періодом роботи після навчання.

У період навчання позивач з 21 червня 1984 року по 09 серпня 1984 року проходив виробничу практику на «Шахті «Південнодонбаська № 1» імені Героїв 9-ої стрілецької дивізії Всеукраїнського об`єднання «Донецьквугілля» Міністерства вугільної промисловості України (на сьогоднішній день Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1»).

Листом Міністерства соціального захисту України від 05 листопада 1993 року № 02-82орг роз`яснено, що періоди навчання робітників підземним професіям зараховується до пільгового стажу у разі проходження навчання на протязі повного робочого дня та із урахуванням оплати праці зазначених робітників за час навчання за тарифними ставками, передбаченими для робітників відповідних професій, яким вони навчаються.

Уточнюючою довідкою № 84 від 11 квітня 2019 року, виданою Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», дотримання вказаних вимог підтверджено.

Оскільки судом встановлено, що і період навчання з 24 серпня 1981 року по 07 червня 1985 року, і період проходження виробничої практики з 21 червня 1984 року по 09 серпня 1984 року підлягають зарахуванню до пільгового стажу, то відсутні підстави для відокремлення цих періодів.

Таким чином, зарахуванню до пільгового стажу підлягає період навчання з 24 серпня 1981 року по 07 червня 1985 року.

Позивач просить зарахувати до страхового та пільгового стажу період проходження військової служби з 12 червня 1985 року по 14 червня 1987 року.

За відомостями форми РС-право відповідачем зараховано до загального стажу період проходження військової служби з 12 червня 1985 року по 14 червня 1987 року (2 роки 3 дні).

За цих обставин не підлягає задоволенню вимога, яка стосується зобов`язання зарахувати до страхового стажу обумовлений період.

Спірним є обставини зарахування цього періоду до пільгового стажу.

На підтвердження періоду проходження військової служби позивачем надано військовий квиток серії НОМЕР_3 від 11 червня 1985 року, за відомостями якого позивач проходив військову службу з 12 червня 1985 року по 14 червня 1987 року.

З підстав наведених вище суд застосовує законодавство, яке діяло на час проходження військової служби.

Так, відповідно до підпункту «к» пункту 109 розділу VIII Положення № 590, крім роботи в якості робітника або службовця до загального стаж роботи зараховується також: служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; […].

Разом з тим за змістом абзацу 14 пункту 109 розділу VIII Положення № 590 при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» і «л», прирівнюються за вибору яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. […].

Оскільки до проходження військової служби позивач не працював, то цей період слід прирівняти до періоду роботи з 23 липня 1987 року по 21 лютого 1988 року.

Позивач просить зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 16 листопада 1992 року по 28 травня 1993 року на Публічному акціонерному товаристві «Норд» та з 10 червня 1994 року по 16 листопада 1999 року на Відкритому акціонерному товаристві «Донецкгранит».

В оскаржуваному рішенні причини незарахування цих періодів не зазначено. Відомостями ІКІС ПФУ: підсистема призначення та виплати пенсії підтверджується обставини незарахування вказаних періодів.

На підтвердження цих періодів роботи позивачем надано: довідки від 07 червня 2019 року № 298, від 19 січня 2005 року № 03/2005, які видано підприємствами, які знаходяться на тимчасово непідконтрольній українській владі території.

З відомостей довідки від 07 червня 2019 року № 298 суд вбачає, що позивач у період з 16 листопада 1992 року (наказ від 16 листопада 1992 року № 93-к) по 28 травня 1993 року (наказ від 28 травня 1993 року № 64-к) працював на Державному підприємстві «Донецький завод «Компресор» Акціонерного товариства «Норд» слюсарем - ремонтником 4 розряду.

Згідно з довідкою від 19 січня 2005 року № 03/2005 позивач з 10 червня 1994 року (наказ від 10 червня 1994 року № 48-к) по 16 листопада 1999 року (наказ від 16 листопада 1999 року № 62-к) працював в Орендному підприємстві «Донецькнерудпром» на посаді механіка.

Суд зазначає, що надані позивачем довідки містять відомості, необхідні для підтвердження трудової діяльності, в них відображено відомості про особу, яка вчинила ці записи, міститься її підпис, записи завірені печаткою підприємства, достовірність записів сумніву не викликає.

Доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах, або інших доказів, які підтверджували б невиконання позивачем роботи за зазначеною професією у спірні періоди, суду не надано.

Підстави для неврахування довідок у зв`язку з тим, що вони сформовані за даними архівів, які знаходяться на непідконтрольній Україні території, суд не приймає до уваги з огляду на викладене вище обґрунтування.

Отже, періоди роботи з 16 листопада 1992 року по 28 травня 1993 року на Державному підприємстві «Донецький завод «Компресор» Акціонерного товариства «Норд» та з 10 червня 1994 року по 16 листопада 1999 року на Орендному підприємстві «Донецькнерудпром» підлягають зарахуванню (назви підприємств викладено судом з урахуванням відомостей наданих довідок).

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на підставі частини третьої статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення та зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 21 серпня 2020 року № 1922 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Ціолковського, буд. 25, м. Костянтинівка, Донецька область, 85113) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 20 серпня 2020 року № 2910 про призначення пенсії за віком відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» з урахуванням висновків суду.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Ціолковського, буд. 25, м. Костянтинівка, Донецька область, 85113) зарахувати до пільгового та страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) періоди роботи з 23 липня 1987 року по 21 лютого 1988 року та з 22 лютого 1988 року по 20 червня 1990 року в ш/у «Петровське»; з 27 червня 1990 року по 28 червня 1990 року, з 29 червня 1990 року по 12 листопада 1992 року та з 07 червня 1993 року по 22 травня 1994 року на шахті ім. О.Ф. Засядька; а також період навчання з 24 серпня 1981 року по 07 червня 1985 року та період проходження військової служби з 12 червня 1985 року по 14 червня 1987 року.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Ціолковського, буд. 25, м. Костянтинівка, Донецька область, 85113) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) періоди роботи з 16 листопада 1992 року по 28 травня 1993 року на Державному підприємстві «Донецький завод «Компресор» Акціонерного товариства «Норд» та з 10 червня 1994 року по 16 листопада 1999 року на Орендному підприємстві «Донецькнерудпром».

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Ціолковського, буд. 25, м. Костянтинівка, Донецька область, 85113) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 500 (п`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24 травня 2021 року.

Суддя Ю.М. Льговська