Справа № 540/822/21
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/822/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, голови комісії з ліквідації Держгеокадастру у Херсонській області, виконуючої обов`язки Бабича Дар`ї, голови комісії з ліквідації Держгеокадастру у Херсонській області, виконуючої обов`язки Зінової Оксани, Херсонської міської ради Херсонської області про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі відповідач-1), голови комісії з ліквідації Держгеокадастру у Херсонській області виконуючої обов`язки Бабич Дар`ї (далі відповідач-2), голови комісії з ліквідації Держгеокадастру в Херсонській області виконуючої обов`язки Зінової Оксани (далі відповідач-3), в якому просить:

- визнати протиправними дії та бездіяльність відповідачів-1, 2 щодо прострочення строків розгляду та фактичної відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334;

- скасувати наказ № 481-СГ від 01.03.2021 "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки";

- визнати протиправними дії відповідачів-1, 3 щодо передачі у комунальну власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334;

- скасувати наказ № 21 від 15.01.2021 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність";

- зобов`язати відповідачів затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність позивачу земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334;

- стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача моральну шкоду у розмірі 400000,00 грн.

Ухвалою від 09.03.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 23.03.2021 суд відмовив позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою від 24.03.2021 до участі в справі в якості співвідповідача залучена Херсонська міська рада Херсонської області (далі відповідач-4).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.12.2020 позивач повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334. Втім, Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області у порушення ч. 5 ст. 186-1 Земельного кодексу України, яка передбачає протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері, не прийняв відповідного рішення. Згодом, через ЦНАП м. Херсон відповідачі-1,2 відправили позивачу наказ від 01.03.2021 № 481-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" із зазначенням підстави для відмови - передача земельної ділянки у комунальну власність Херсонської міської ради. Позивач вважає, що такими діями та бездіяльністю відповідачі порушили вимоги Земельного кодексу України та п. 4 ст. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1113 "Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин", відповідно до якої передача у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких наданий дозвіл на розроблення документації із землеустрою можлива якщо до 15.12.2020 документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до статті 117 Земельного кодексу України. Також зазначає, що до того часу, як відмовити позивачу офіційно з підстав передбачених законом в затвердженні проекту землеустрою, 15.01.2021 Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області здійснило передачу земельної ділянки Херсонській міській раді, про що виданий наказ № 21 від 15.01.2021. Звертає увагу на те, що заява про затвердження проекту землеустрою подана в строк до 15.12.2020, відповідно Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області мало затвердити проект землеустрою, або відмовити з підстав, передбачених Законом. Тому наказ від 01.03.2021 № 481-СГ, яким відмовлено у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки та наказ від 15.01.2021 № 21, яким земельна ділянка передана у власність Херсонської міської ради є протиправними та підлягають скасуванню. Водночас, позивач стверджує, що протиправними діями та бездіяльністю відповідачів-2, 3 йому заподіяна моральна шкода, оскільки позивач змушений в черговий раз звертатися до суду за захистом порушенного права, що спричинило пригнічений емоційний та душевний стан, підвищення тиску та депресію. Із наведених підстав, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

02.04.2021 відповідач-1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, з огляду на таке. Так, 15.12.2020 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою (зареєстрована 12.01.2021 № 145/0/94-21-СГ) про затвердження проекту землеустрою щодо виділення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, що розташована на території Херсонської міської ради Херсонської області для ведення особистого селянського господарства. За результатами розгляду вказаної заяви, Управлінням прийнятий наказ від 01.03.2021 № 481-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки", зважаючи на передачу вищевказаної земельної ділянки у комунальну власність Херонської міської ради. Зазначає, що нормативно-правовими актами, якими керувалось Головне управління при передачі спірної земельної ділянки у комунальну власність визначено "передати у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких надано дозволи на розроблення документації із землеустрою, у разі, якщо до 15 грудня 2020 року документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до статті 117 Земельного кодексу України". Однак, станом на 15.12.2020 в Головному управлінні була наявна заява позивача про затвердження проекту землеустрою від 05.10.2020, за результатами розгляду якої прийнятий наказ Головного управління від 25.11.2020 № 10723-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки". Отже, позивач звернувся із заявою від 05.10.2020 про затвердження проекту землеустрою, а Головне управління розглянуло її шляхом прийняття вищевказаного наказу, проте повторне звернення із заявою тотожного змісту не могло слугувати обмеженням передачі земельної ділянки у комунальну власність, адже рішення з цього питання прийняте раніше. Крім цього, заява позивача від 15.12.2020 подана через центр надання адміністративних послуг та відповідно 15.12.2020 Держгеокадастром отримана не була. Вважає, що оскаржувані накази прийняті на підставі норм чинного законодавства, а відмова позивачу у задоволенні заяви про затвердження проекту землеустрою є правомірною. Також, відповідач-1 вказує на те, що суди не вправі втручатися у діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі перебирати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки не наділені правом створювати норми права, а вповноважені лише перевіряти вже створені норми на їх відповідність вищим нормативно правовим актам. У свою чергу, відповідач-1 заперечує проти стягнення моральної шкоди на користь позивача, оскільки ним не подані докази на підтвердження факту спричинення моральної шкоди. Крім цього, зауважує, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником спірної земельної ділянки є Херсонська міська рада, відтак, Головне управління не є розпорядником даної земельної ділянки. У зв`язку із викладеним, просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

23.04.2021 відповідача-4 подав до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого Херсонська міська рада заперечує проти задоволення позову з наступних підстав. Наказом від 15.01.2021 № 21 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" передано Херсонській міській раді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 10,2873 га, згідно з переліком, в якому зазначені кадастрові номери земельних ділянок, їх місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельні ділянки, обмеження у їх використанні. Херсонська міська рада вважає, що наказ від 15.01.2021 № 21 прийнятий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені статтею 19 Конституції України. Крім того, з матеріалів справи не вбачається жодного порушення прийнятим відповідним наказом, прав та інтересів позивача. Верховним Судом в постановах від 20.02.2019 у справі № 522/3665/17, від 05.08.2019 у справі № 522/18588/17, від 11.07.2019 № 826/14642/15 сформований висновок, що заінтересованість особи повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача. Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. Тому, для відкриття провадження у справі недостатньо лише твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу. Отже, у справі, що розглядається, суду необхідно з`ясувати, чи мають позивачі матеріально-правову зацікавленість (інтерес) в оскарженні спірного наказу відповідача-1 та чи є заявлені позивачами порушення прав реальними. Із врахуванням викладеного, відповідач-4 вважає заявлені позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. 7 ст. 262 КАС України).

Згідно із ч. 2 ст. 262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд розглядає дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив таке.

15.12.2020 ОСОБА_1 через відділ адміністративних послуг виконавчого комітету Херсонської міської ради звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, яка розташована на території Херсонської міської ради для ведення особистого селянського господарства та надання у власність, кадастровий номер :01:001:1334.

15.01.2021 Головним управлінням Держгеокадастру в Херсонській області виданий наказ № 21, яким Херсонській міській раді Херсонської територіальної громади передані у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 10,2873 га, у тому числі земельна ділянка площею 1,8468 га кадастровий номер :01:001:1334.

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області від 01.03.2021 № 481-СГ ОСОБА_1 відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, розташованої за межами населених пунктів на території Херсонської міської ради, кадастровий номер :01:001:1334, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність. Відмова обгрунтована тим, що зазначена земельна ділянка передана у комунальну власність Херсонської міської ради Херсонської територіальної громади Херсонського району Херсонської області.

Вважаючи накази від 15.01.2021 № 21 та від 01.03.2021 № 481-СГ протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку законності прийняття відповідач-1 оспорюваних наказів, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За приписами ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений статтею 118 ЗК України.

Так, за змістом ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 117 ЗК України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 8 ст. 118 ЗК України).

За змістом ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. (ч. 10 ст. 118 ЗК України)

Таким чином, зі змісту наведених вище норм ЗК України слідує, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам, у тому числі для ведення особистого селянського господарства, здійснюється після прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, до повноважень якого належить передача земельних ділянок, рішення про затвердження погодженого проекту землеустрою.

Передумовою прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування рішення про передачу у власність земельної ділянки є вчинення наступних дій: отримання громадянином дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблення проекту землеустрою, погодження проекту землеустрою відповідно до вимог ст. 186-1 ЗК України, державна реєстрація сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, затвердження проекту землеустрою.

Рішення про затвердження проекту землеустрою або про відмову у затвердженні орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування приймає у двотижневий строк з дня звернення громадянина із відповідним клопотанням.

При цьому, норми ЗК України передбачають, що підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджений у порядку, встановленому ст. 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст. 186-1 ЗК України, норми ст. 118 ЗК України не містять.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідачів-1, 2 щодо порушення терміну розгляду заяви позивача від 15.12.2020, суд зазначає таке.

Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Із матеріалів справи слідує, що позивач 15.12.2020 звернувся до відповідача-1 із заявою про затвердження проекту землеустрою, про що свідчить відмітка на заяві - штемпель відділу адміністративних послуг виконавчого комітету Херсонської міської ради.

Натомість, оскаржуваний наказ № 481-СГ прийнятий відповідачем-1 01.03.2021, тобто через два з половиною місяці з дня подання заяви, чим порушено вимоги ст. 118 Земельного Кодексу України щодо двотижневого строку розгляду заяви.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку наявна протиправна бездіяльність відповідача-1 щодо нерозгляду у двотижневий строк заяви позивача, а тому, суд задовольняє позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 щодо порушення строків розгляду заяви ОСОБА_1 від 15.12.2020 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334.

Щодо позовних вимог про скасування наказів від 15.01.2021 № 21 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" та від 01.03.2021 № 481-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" та визнання протиправними дій відповідачів-1, 3 щодо передачі у комунальну власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334, суд зазначає таке.

Як зазначено вище, 15.01.2021 відповідач-1 прийняв наказ № 21, яким передав земельні ділянки державної власності, у тому числі земельну ділянку площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334, у комунальну власність Херсонської міської ради. Підставою для прийняття даного наказу відповідач-1 зазначив Указ Президента України від 15.10.2020 № 449 "Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин", постанова Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1113 "Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин" та наказ Держгеокадастру від 17.11.2020 № 485 "Деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності".

Так, Указом Президента України від 15.10.2020 № 449 "Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин" з метою забезпечення подальшого здійснення реформ у сфері земельних відносин та створення умов для реалізації прав громадян України і територіальних громад у цій сфері постановлено Кабінету Міністрів України, зокрема:

- активізувати діяльність із передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність;

- вжити в установленому порядку заходів щодо врегулювання питання забезпечення набуття гарантованого права громадян на землю під час передачі у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких громадянам надано дозволи на розроблення документації із землеустрою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1113 "Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин" з метою забезпечення виконання Указу Президента України від 15.10.2020 № 449, постановлено, зокрема:

- передачу з 17 листопада 2020 року земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до статті 117 Земельного кодексу України;

- передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності щодо яких надано дозволи на розроблення документації із землеустрою, у разі, коли до 15 грудня 2020 року документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до статті 117 Земельного кодексу України.

Наказом Держгеокадастру від 17.11.2020 № 485 "Деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності" визначено, зокрема:

- передати у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності щодо яких надані дозволи на розроблення документації із землеустрою, у разі, якщо до 15 грудня 2020 року документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до статті 117 Земельного кодексу України.

Таким чином, Указом № 449, Постановою № 1113 та Наказом № 485 передбачено, що з метою забезпечення здійснення реформ у сфері земельних відносин та створення умов для реалізації прав громадян України і територіальних громад у цій сфері, починаючи з 17.11.2020 земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності належить передати у комунальну власність територіальних громад.

З метою врегулювання питання забезпечення набуття гарантованого права громадян на землю, яким надані дозволи на розроблення документації із землеустрою, дані законодавчі акти передбачили, що передача земельних ділянок у комунальну власність здійснюється також у разі, коли до 15.12.2020 документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Держгеокадастру.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача-1 із заявою про затвердження проекту землеустрою 15.12.2020, тобто в межах строку, встановленого Постановою № 1113 та Наказом № 485, що, згідно із ч. 9 ст. 118 ЗК України та наданих цим Кодексом повноважень, мало наслідком обов`язок відповідача-1 вирішити у двотижневий термін питання затвердження проекту з прийняттям рішення про затвердження проекту або про відмову у затвердженні з підстав, передбачених ЗК України.

Натомість відповідач-1, нехтуючи своїми обов`язками, не розглянувши у передбачений ч. 9 ст. 118 ЗК України строк заяву позивача від 15.12.2020 про затвердження проекту землеустрою, 15.01.2021 приймає наказ № 21 про передачу у комунальну власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334, та 01.03.2021 приймає наказ № 481-СГ про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою з підстави передачі земельної ділянки у комунальну власність Херсонської міської ради.

Такі дії та рішення Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області суд вважає протиправними та такими, що перешкоджають позивачу у реалізації законодавчо наданого йому права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності.

Втім, вирішуючи даний спір, та питання належного способу захисту порушенного права позивача, суд враховує наступні обставини.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка площею 1,8468 га з кадастровим номером :01:001:1334 належить до комунальної власності Херсонської міської ради. Підставою для державної реєстрації права власності зазначено наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 15.01.2021 № 21. Рішення про державну реєстрацію права власності прийняте 28.01.2021.

Отже, починаючи з 28.01.2021 власником земельної ділянки, яку позивач має намір отримати у власність, є Херсонська міська рада.

Відтак, з 28.01.2021 відповідним органом, який передає земельні ділянки комунальної власності, у тому числі земельну ділянку площею 1,8468 га з кадастровим номером :01:001:1334, у власність громадян відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу є орган місцевого самоврядування Херсонська міська рада.

З урахуванням наведеного, суд зауважує, що починаючи з 28.01.2021 відповідач-1 не має жодних повноважень на вчинення будь-яких дій стосовно земельної ділянки площею 1,8468 га з кадастровим номером :01:001:1334, що унеможливлює розгляд відповідачем-1 заяви позивача від 15.12.2020 про затвердження проекту землеустрою.

Варто відмітити, що питання відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334 було предметом розгляду у справі № 540/91/21.

Так, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 у справі № 540/91/21, яке набрало законної сили 13.05.2021, визнаний протиправним та скасований наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 25.11.2020 № 10723-СГ "Про відмову ОСОБА_1 у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки". Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2020 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334.

Суд у справі № 540/91/21, надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держгеокадастру в Херсонській області з приводу відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334, встановив, що 05.10.2020 ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га. 25.11.2020 наказом № 10723-Г Управління відмовило ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою. Також суд встановив, що поданий на затвердження проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334 погоджений у встановленому ст. 186-1 ЗК України порядку та відповідає встановленим вимогам земельного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішенням від 04.03.2021 у справі № 540/91/21 встановлені обставини того, що у листопаді 2020 року Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області незаконно відмовило ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334, незважаючи на те, що проект відповідав вимогам законодавства щодо його розробки та погодження та до нього не було жодних зауважень.

Конституцією України закріплено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина друга статті 14).

В абзаці 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Беручи до уваги ті обставини, що наказ від 15.01.2021 № 21 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" вичерпав свою дію в частині передачі земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334 у комунальну власність, фактом державної реєстрації права власності на земельну ділянку за Херсонською міською радою, суд вважає, що скасування даного наказу та наказу від 01.03.2021 № 481-СГ, яким відмовлено в затвердженні проекту землеустрою, не призведе до поновлення порушеного права позивача.

Відтак, суд відмовляє позивачу в задоволенні позову в цій частині.

Також, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідачів-1,2 щодо передачі у комунальну власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334, та відмовляє в їх задоволенні, оскільки у разі, якщо у відповідних правовідносинах суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, яке оскаржене в судовому порядку, то оскарження дій щодо прийняття такого рішення не є належним способом захисту порушеного права.

Суд зауважує, що починаючи з 28.01.2021 земельна ділянка площею 1,8468 га з кадастровим номером :01:001:1334 належить до комунальної власності територіальної громади міста Херсона, відтак, суд дійшов висновку про наявність у відповідача-4 повноважень на затвердження даного проекту землеустрою, оскільки жоден інший орган такими повноваженнями не наділений, а Земельним кодексом України не встановлені такі умови для затвердження, як обов`язковість надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та його затвердження одним і тим же розпорядником земель.

За змістом ч. 3 ст. 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Повноваження суду при вирішенні адміністративної справи визначені статтею 245 КАС України, відповідно до пункту 4 частини 2 якої у разі задоволення адміністративного позову суд може визнання бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Таким чином, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Херсонську міську раду вирішити питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно на його користь моральної шкоди у розмірі 400 000, 00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, відшкодування моральної шкоди за своєю природою є санкцією за порушення прав особи, які були виявлені і доведені.

За приписами пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, позивач повинен довести факт заподіяння йому моральної шкоди.

Згідно зі ст. ст. 11, 69, 70 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Обов`язок доказування в адміністративному процесі встановлений статтею 77 КАС України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема, довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, тощо.

У даному випадку позивачем не виконаний процесуальний обов`язок та не надані докази на підтвердження обставин заподіяння моральної шкоди та її розміру.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.

За таких обставин, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, суд не здійснює розподілу судових витрат.

У період з 30.04.2021 до 07.05.2021 включно суддя ОСОБА_2 перебувала у відпустці. З 08.05.2021 до 10.05.2021 вихідні дні, у зв`язку з чим рішення ухвалене 19.05.2021.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області щодо порушення строків розгляду заяви ОСОБА_1 від 15.12.2020 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334.

Зобов`язати Херсонську міську раду Херсонської області (код ЄДРПОУ 2634768, 73003, м. Херсон, пр. Ушакова, 37) вирішити питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 1,8468 га, кадастровий номер :01:001:1334, для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 109020100