Справа № 640/10331/21
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 травня 2021 року м. Київ № 640/10331/21

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши без виклику учасників справи клопотання відповідачів в адміністративній справі

за позовомПриватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Україна"
до Головного управління ДПС у Волинській області Державної податкової служби України
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

Приватно-орендне сільськогосподарського підприємства "Україна" (код ЄДР: 03735446) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (43010, м. Луцьк, Київський майдан, 9, код ЄДР: 44106679), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, код ЄДР: 43005393), в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної І розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 30.10.2020 № 2083861/03735446, щодо відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної № 3 від 29.10.2019 на загальну суму 16 700,00 грн., сума податку на додану вартість 2 783,33 грн.;

2) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ПОСП "Україна", № 3 від 29.10.2019 на загальну суму 16 700,00 грн., сума податку на додану вартість 2 783,33 грн. датою її фактичного надходження;

3) визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22.12.2020 № 2252839/03735446, щодо відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної № 1 від 19.12.2019 на загальну суму 730 850,40 грн., сума податку на додану вартість 121 808,40 грн.;

4) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ПОСП "Україна", № 1 від 19.12.2019 на загальну суму 730 850,40 грн., сума податку на додану вартість 121 808,40 грн. датою її фактичного подання;

5) визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 17.03.2021 №2476114/03735446, щодо відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної № 1 від 07.12.2019 на загальну суму 1 171 416,00 грн., сума податку на додану вартість 195 236.00 грн.;

6) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ПОСП "Україна", № 1 від 07.12.2019 на загальну суму 1 171 416,00 грн., сума податку на додану вартість 195 236.00 грн. датою її фактичного подання.

Ухвалою від 19.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній адміністративній справі. Враховуючи положення п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.

18.05.2021 зареєстровано спільний відзив відповідачів до якого додано спільне клопотання відповідачів про розгляд справи за правилами загального провадження.

Мотивована заява тим, що справа становить значний суспільний інтерес, має важливе значення для контролюючого органу та існує ряд розбіжностей, які слід з`ясувати у судовому засіданні.

У зв`язку з цим, додатково звертаю увагу, що в ухвалі про відкриття провадження у справі міститься посилання суду на п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України («інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження»), чим і керувався суд у даній справі.

Додатково роз`яснюю, що відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до ч. 2. ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту ч. 4 ст. 12 КАС України.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до положень ч. 4 ст. 12 та ч. 4 ст. 257 КАС України дана справа не належить до категорій справ, які розглядаються виключно за правилами загального провадження.

У той же час, частиною 3 ст. 12 КАС України передбачено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються - за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Відтак, виходячи з наведених вище положень, а також п. 10. ч. 6 ст. 12 КАС України, ч. 3 ст. 257 КАС України (щодо вирішення судом питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження), вбачається, що саме суд визначає складність справи та можливість її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У взаємозв`язку з наведеним суд вважає за доречне також звернути увагу на певні висновки ЄСПЛ в аспекті доводів заявника.

Так, у п. 44 Рішенні ЄСПЛ від 13.03.2018 у справі «Mirovni Inљtitut v. Slovenia» проти Словенії зазначено, що внутрішнє законодавство не завжди вимагає провести слухання в Адміністративному суді. Винятковий характер обставин, що можуть бути підставами для відмови в усному розгляді великою мірою залежить від характеру проблеми, що вирішується компетентним національним судом, а не від частоти виникнення таких ситуацій (Miller v. Sweden (Міллер проти Швеції), § 29; Martinie v. France (Мартіньє проти Франції), § 41). Суд також постановив, що відмова у розгляді може бути обґрунтованою у справах, що стосуються лише правових питань обмеженого характеру (Allan Jacobsson v. Sweden (No. 2) (Аллан Якобсон проти Швеції), §§ 48-49; Valovб and Others v. Slovakia (Валова та інші проти Словакії), §§ 65-68) або які не несуть певної складності (Varela Assalino v. Portugal (Варела Ассаліно проти Португалії) (dйc.); Speil v. Austria (Шпайль проти Австрії) (dйc.));

Суд звертає увагу, що у своєму клопотанні та в контексті критеріїв, визначених у ч. 3 ст. 257 КАС України, відповідачі не деталізували тих обставин, фактів, відносин чи наявних матеріалів, які, на їх думку, окремо або у сукупності доводять складність справи та зумовлюють необхідність її розгляду за правилами загального провадження.

По суті клопотання містить посилання навіть не на обставини, як то вважають заявники, а містить їх міркування на загальні теми, які на їх думку свідчать про складність справи, що однак, і це є очевидним, не свідчить саме про складність справи.

У той же час, дослідивши клопотання відповідачів та в контексті ч. 3 ст. 257 КАС України - ознайомившись з матеріалами справи, враховуючи предмет та підстави позову, склад учасників справи, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження та приходить до висновку про залишення клопотання без задоволення.

При цьому, суд звертає увагу, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження жодним чином не обмежує відповідачів у виконанні обов`язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України відносно того, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а відтак, формат такого провадження жодним чином скасовує таку стадію процесу як дослідження доказів.

Враховуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання.

Керуючись вимогами ч. 6 ст. 12, п. 20 ч. 1 ст.4, ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 257, ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 260, ч. 4 ст. 260, 241, 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Спільне клопотання відповідачів про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишити без задоволення.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Кармазін