Справа № 200/3268/21-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 р. Справа№200/3268/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного позовного провадження (у порядку письмового провадження) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області (місцезнаходження: вул. Центральна, буд. 13, м. Мирноград, Донецька області, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2021 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

- визнання протиправною відмову Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника;

- зобов`язання Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника померлого чоловіка ОСОБА_2 з часу звернення із заявою про переведення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернулась до відповідача з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на яку отримала відмову через відсутність у наданих документів документу, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї.

Позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив в переведенні її з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника - чоловіка; відповідачем не враховано те, що позивач з померлим годувальником-чоловіком проживали разом, і позивач була на його утриманні.

Представник відповідача надав до суду відзив проти адміністративного позову. У відзиві відповідач зазначив, що позивачкою не надано документ, який засвідчує факт перебування на утриманні, а саме довідку з місця проживання (реєстрації) ОСОБА_1 разом з годувальником ОСОБА_2 за однією адресою. Зазначає, що згідно інформації Управління соціального захисту населення Покровської міської районної адміністрації Донецької області від 12.02.2021 року довідка ВПО від 20.10.2016 № ОСОБА_1 скасована з січня 2017 року на підставі розпорядження № 48 від 30.12.2016 року.

У зв`язку з чим, представник УПФ вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року залишено без руху позовну заяву.

Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступні обставини.

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15 лютого 2021 року звернулась до управління відповідача з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до ст.ст. 36, 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви позивач надала: заяву про перерахунок пенсії №1005 від 15.02.2021; свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 24.03.2020; свідоцтво про укладення шлюбу; довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 20.10.2016 № ; особисті заяви від 15.02.2021; копія трудової книжки померлого годувальника від 10.09.1971; копія трудової книжки від 13.01.1975; картка фізичної особи-платника податків померлого; картка фізичної особи-платника податків; копію паспорту від 23.11.1999.

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 16 лютого 2021 року № 1005 відмовлено ОСОБА_1 в переході з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки не надано документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї (приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання( реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідку про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником однією сім`єю), видані згідно із вимогами ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні.

Відповідно до паспорту серії НОМЕР_3 місце реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_3 з 10 вересня 1993 року.

Згідно з паспортом серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 мав місце реєстрації за адресою - АДРЕСА_3 з 10 вересня 1993 року.

Також у матеріалах справи наявні довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 20 жовтня 2016 року № та № ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно, за даними яких фактичне місце проживання вказаних осіб становить - с. Ленінське, б.б/н, Красноармійський район, Петрівська селищна рада. Місце реєстрації за даними вказаних довідок збігається з місцем реєстрації, який вказаний у паспортах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також позивачем до суду надана довідка про склад сім`ї або зареєстрованих в жилому приміщенні особах, виданої на тимчасово непідконтрольній українській влади території - м. Макіївці від 10 березня 2021 року № 1025, відповідно до якої ОСОБА_1 проживає за адресою - АДРЕСА_3 та в складі сім`ї зареєстрованих/проживаючих входять - ОСОБА_2 , який був зареєстрований за вказаною адресою по день смерті.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу №300451 від 23.08.1975 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб, про що зроблена запис у книзі реєстрації актів укладення шлюбу під № 347.

З свідоцтва про смерть серії № НОМЕР_5 від 24 березня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 66 років про що 24 березня 2020 року було складено відповідний актовий запис № 212.

Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно не врахування наданих позивачем довідок для перерахунку пенсії за втратою годувальника.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Частиною 2 ст. 36 вказаного Закону визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з ч. 3 вказаного Закону до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Позивач є особою - досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, і одержує пенсію.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно з п. 2.3 розд. 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника (пп. 9 абз. 2 п. 2.3 розд. 2 Порядку).

Згідно з п. 2.11 розд. 2 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Позивачем до відповідача подані певні документи, а саме: свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 24.03.2020; свідоцтво про укладення шлюбу; довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 20.10.2016 № ; особисті заяви від 15.02.2021; копія трудової книжки померлого годувальника від 10.09.1971; копія трудової книжки від 13.01.1975; картка фізичної особи-платника податків померлого; картка фізичної особи-платника податків; копію паспорту від 23.11.1999.

Орган Пенсійного фонду України неправомірно відмовив позивачу в переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника чоловіка, посилаючись на ненадання нею документів, що підтверджують факт перебування позивача на утриманні у померлого годувальника.

Такий факт позивачем підтверджений довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих в жилому приміщенні особах, виданої на тимчасово непідконтрольній українській влади території - м. Макіївці від 10 березня 2021 року № 1025, відповідно до якої ОСОБА_1 проживає за адресою - АДРЕСА_3 та в складі сім`ї зареєстрованих/проживаючих входять - ОСОБА_2 , який був зареєстрований за вказаною адресою по день смерті.

Матеріалами справи підтверджено факт проживання однією сім`єю померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зокрема, подружжя зареєстрували місце проживання за однією адресою в один день, змінили фактичне місце проживання на підконтрольній українській владі території за однією адресою також в один день, також позивачем надано довідку про склад сім`ї.

З огляду на загальні принципи, сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН (а саме намібійські винятки, сформульовані Судом щодо окупованих територій, згідно з якими документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян) та в рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах Кіпр проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), орган Пенсійного фонду України повинен приймати та визнавати документи, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

Отже, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач як непрацездатний член сім`ї померлого годувальника-пенсіонера мала право за її бажанням перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Неврахування органом Пенсійного фонду України всіх положень законодавства та неправильна оцінка обставин справи призвели до порушення пенсійних прав позивача.

Разом з тим, суд зазначає, що призначення пенсії відносяться до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Так, дискреційне повноваження суб`єкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Комітетом Міністрів Ради Європи розроблено принципи здійснення дискреційних повноважень, а саме - мета дискреційного повноваження; об`єктивність та неупередженість; рівність перед законом; пропорційність; розумний час; застосування вказівок; відкритість вказівок; відступ від вказівок; характер контролю; утримання правоохоронного органу від дій; повноваження контрольних органів щодо отримання інформації тощо. Ці принципи з огляду на членство України у Раді Європи зобов`язані повною мірою дотримуватися також і вітчизняні суб`єкти публічної адміністрації.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника померлого чоловіка ОСОБА_2 є дискреційним повноваженням.

Проте, у будь-якому випадку суб`єкт владних повноважень має діяти керуючисьст. 2 КАС України, а саме справедливо, неупереджено та своєчасно, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 4ст. 245 КАС Україниу випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на наведене з метою ефективного захисту порушених прав позивача порушені права підлягають відновленню шляхом визнання протиправним та скасування оскарженого рішення із зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву позивача.

Посилання відповідача на обставини, що не відображені в його рішенні є неприйнятними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

З огляду на вищевикладені обставини позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 вказаного Кодексу, яка регулює питання розподілу судових витрат, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. З огляду на таке, суд вважає за можливе покласти на відповідача витрати, пов`язані із розглядом цієї справи.

Таким чином, на користь позивача підлягає відшкодуванню сума судового збору, а саме у розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області (місцезнаходження: вул. Центральна, буд. 13, м. Мирноград, Донецька області, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника № 1005 від 16 лютого 2021 року.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника - померлого чоловіка ОСОБА_2 від 15 лютого 2021 року з врахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 24 травня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.В. Арестова