Справа № 520/6458/21
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
місто Харків

20.05.2021р. справа №520/6458/21
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши за процедурою спрощеного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб справу за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин, позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом - Облвійськкомат), перейменованого у Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (далі за текстом - Центр), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
встановив:
Матеріали позову одержані судом - 15.04.2021р. Рішення про прийняття справи до розгляду було прийнято - 19.04.2021р. Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 20.05.2021р.
Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечена військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру; 2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечена військової служби, та деяких інших осіб", статті Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим значенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 .
Аргументуючи ці вимоги, зазначив, що з 01.04.2019р., у зв`язку із набранням законної сили рішенням суду у справі №826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, проте відповідач протиправно відмовив у видачі оновленої довідки про складові грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Відповідач, Харківський обласний військовий комісаріат, перейменований у межах однієї і тієї ж юридичної особи публічного права в Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, проти позову заперечив.
Аргументуючи незгоду зазначив, що втрата чинності постановою КМУ від 21.02.2018р. №103 не зумовлює виникнення правових підстав для видані нової довідки про структуру та розміри складових елементів грошового забезпечення діючих військовослужбовців для проведення перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям у відставці.
Відзив на позов надійшов до суду 28.04.2021 р., і за таких обставин, суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже учасниками справи у прийнятні поза розумним сумнівом строки були реалізовані права на подачу відповідних процесуальних документів.
Суд, вивчивши доводи позову та відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Установлені судом обставини спору полягають у наступному.
Заявник є військовослужбовцем у відставці, отримує пенсію у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яку виплачує ГУ ПФУ в Харківській області.
Оскільки заявник є пенсіонером по лінії Міністерства оборони України, то довідку про розмір та структуру грошового забезпечення діючого військовослужбовця за тією ж самою посадою у штаті, котру обіймав заявник до звільнення зі служби у відставку чи прирівняною посадою видавав Харківський обласний військовий комісаріат.
З урахуванням події компетенційного правонаступництва у межах однієї і тієї ж юридичної особи публічного права таким обов`язком обтяжений Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.
У зв`язку з набранням 05.03.2019 р. законної сили рішенням у справі №826/3858/18 заявник за власною ініціативою у 11.02.2021р. звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просив надати до ГУ ПФУ в області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019р. із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме надбавок, доплат, премій, для перерахунку пенсії.
Відповідь на це звернення приватної особи була надана не ІНФОРМАЦІЯ_2 (на чому помилково наполягає заявник), а Харківським ОТЦКтаСП, оформлена листом від 10.03.2021р. та є документальним втіленням владного управлінського волевиявлення у формі відмови, умотивованого судженням про відсутність підстав для складання нової довідки про грошове забезпечення діючого військовослужбовця.
Не погодившись із відповідністю закону владного управлінського волевиявлення Облвійськкомату з приводу відмови у складанні довідку про структуру та розмірі грошового забезпечення, заявник ініціював даний спір.
Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.
Право громадян на соціальний захист проголошено ст.46 Конституції України, а п.6 ч.1 ст.92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України і з 01.01.2004р. таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".
У силу дії бланкетної норми ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Отже, порядок соціального захисту у формі пенсійного забезпечення військовослужбовців, звільнених зі служби у відставку, унормовано, насамперед, приписами Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі за текстом - Закон України №2262-XII).
Так, положення названого закону запроваджують дві окремі, самостійні і незалежні одна від одної процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії особи, а саме: 1) за ст.43 Закону України №2262-XII - у випадку призначення пенсії вперше та 2) за ст.63 Закону України №2262-XII - у випадку збільшення розміру вже призначеної пенсії за подією збільшення розміру оплати праці працівника на аналогічній (прирівняній) посаді.
При цьому, ст.43 Закону України №2262-XII визначено порядок обчислення розміру пенсії у разі її призначення вперше і саме у цій процедурі базовою розрахунковою величиною є виплати (як винагорода за працю), одержані особою-пенсіонером під час проходження служби (тобто юридичне значення у даному випадку мають складові елементи грошового забезпечення самого працівника (службовця) - власна винагорода особи за працю).
Натомість, ст.63 Закону України №2262-XII визначено порядок обчислення розміру вже призначеної пенсії шляхом її перерахунку у залежності від тих виплат (як винагорода за працю), котрі одержані третьою сторонньою особою - іншим працівником, який обіймає цю ж саму чи прирівняну посаду (тобто юридичне значення у даному випадку мають складові елементи грошового забезпечення іншого працівника - діючого службовця за аналогічною (прирівняною) посадою - винагорода третьої сторонньої особи за працю).
У силу правового висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019р. по зразковій справі №240/5401/18, постанови Верховного Суду від 01.04.2021р. у справі №400/2083/19, постанови Верховного Суду від 14.05.2021р. у справі №400/73/19 процедури призначення пенсії (ст.43 Закону України №2262-XII) та перерахунку пенсії (ст.63 Закону України №2262-XII) є різними як за змістом, так і за механізмом проведення.
Суд не знаходить підстав для поєднання цих процедур за жодним із компонентів, позаяк протилежне тлумачення змісту норм ст.ст.43 і 63 Закону України №2262-XII із невідворотною неминучістю призводить до штучного створення "віртуального" показника грошового забезпечення публічного службовця (котре не отримується жодним із реально діючих/існуючих суб"єктів права) за рахунок суто технічного приєднання усіх платежів у межах структури власного грошового забезпечення військовослужбовця у відставці до усіх платежів структури грошового забезпечення діючого військовослужбовця, у той час як розрахункової базою обчислення розміру раніше вже призначеної пенсії за ст.63 Закону України №2262-XII у випадку майбутнього підвищення винагороди за службу є виключно структура грошового забезпечення діючого військовослужбовця.
До того ж, у межах даного спору ця обставина в аспекті саме видачі довідки про грошове забезпечення діючого військовослужбовця не має жодного юридичного значення, позаяк спору з приводу змісту згаданої довідки (тобто спору з приводу розміру та структури грошового забезпечення діючого військовослужбовця у цілях проведення перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії) між учасниками справи не виникало.
Судом установлено, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду з приводу застосування положень ст.63 вказаного закону у контексті складання нової (оновленої) довідки про грошове забезпечення для перерахунку розміру раніше призначеної пенсії міститься у постанові від 24.06.2020р. по зразковій справі №160/8324/19 і полягає у тому, що на реалізацію ст.63 Закону № 2262-XII Кабінетом Міністрів України було видано постанову від 13.02.2008р. №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі за текстом - Порядок №45), а внесені до Порядку №45 зміни згідно з постановою КМУ від 21.02.2018р. №103 втратили чинність з 05.03.2019р. і тому з 05.03.2019р. втратили чинність обмеження у включенні до бази обчислення грошового забезпечення діючого військовослужбовця інших платежів з винагороди за службу окрім окладу за посадою, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років.
У названому судовому акті міститься правовий висновок Великої Палати Верховного Суду про те, що довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Вирішуючи спір, суд зазначає, що одночасно із приписами Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затверджено постановою КМУ від 13.02.2008р. №45; далі за текстом Порядок №45) механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ (крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей) деталізований також і нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (затверджений постановою правління ПФУ від 31.01.2007р. №3-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.02.2007р. за №135/13402; далі за текстом - Порядок №3-1).
Так, відповідно до п.23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Згідно з п.24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст.63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014р. у справі №21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019р. у справі №553/3619/16-а.
01.03.2018 р. набрала чинності постанова КМУ №704 від 30.08.2017р. (далі за текстом - постанова КМУ №704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Зокрема, постановою КМУ №704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови № 704); надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови № 704).
При цьому, п.п. 2 п. 5 постанови КМУ №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Таким чином, з 05.03.2019р. - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.
Разом з цим, до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.
З огляду на викладене, суд вважає, що вчинення адміністративним органом управлінського волевиявлення з приводу відмови у складанні довідки про грошове забезпечення діючого військовослужбовця за штатною посадою, котру обіймав заявник перед звільненням з військової служби, та направленні такої довідки до пенсійного органу для проведення перерахунку розміру раніше призначеної пенсії у порядку ст.63 Закону №2262-ХІІ не має належного правового підґрунтя.
Критерії законності рішення (діяння, тобто управлінського волевиявлення як такого) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України і обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта ч.2 ст.77 КАС України.
Суд констатує, що у ході розгляду справи адміністративним органом не подано доказів відповідності закону оскарженого діяння з приводу відмови у складанні нової довідки про грошове забезпечення, яке було реально виплачено діючому військовослужбовцю за штатною військовою посадою, звідки заявник був звільнений з військової служби, відповідно до Постанови КМУ №704 без обмежень складовими за п.п. 1 і 2 Постанови КМУ №103, а обсяг використаних доказів та обрані мотиви не дозволяють визнати юридично правильними та фактично обґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу вчинення оскарженого діяння.
Тому з огляду на приписи ч.1 ст.2 КАС України позов підлягає задоволенню за вимогою про визнання протиправною відмови у складанні довідки про грошове забезпечення діючого військовослужбовця.
Водночас з цим, судом встановлено, що спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу ЗС України від 23.12.2019 р. №Д-322/1/11дск з 31.10.2020 р. відбулося переформування Харківського обласного військового комісаріату у Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, що змушує суд застосувати інститут виходу за межі позовних вимог і обов`язок по видачі оновленої довідки покласти саме на останнього зі згаданих суб`єктів.
При цьому, суд зважає, що у межах даної справи підлягає вирішенню виключно спір з приводу фізичної видачі адміністративним органом довідки про грошове забезпечення, а не з приводу розміру та структури грошового забезпечення діючого військовослужбовця, позаяк ці обставини можуть виникнути виключно у майбутньому, а тому не входять до предмету доказування по цій справі.
Окремо суд зважає, що за приписами ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у спорі з приводу перерахунку пенсії військовослужбовця у відставці до предмету доказування входять обставини: 1) обіймання заявником певної посади у штаті органу (установи, організації, частини тощо) перед звільненням зі служби; 2) продовження існування цієї ж самої або створення аналогічної чи прирівняної посади у штаті; 3) прийняття компетентним суб`єктом права рішення загального характеру про підвищення винагороди за службу усім військовослужбовцям; 4) співставності умов проходження служби; 5) реального отримання діючим військовослужбовцем підвищеної винагороди за службу у межах конкретного календарного місяця; 6) видачі довідки про грошове забезпечення тим органом, якого відбулось звільнення або у якому заявник знаходився на фінансовому утриманні чи який видає довідки у силу спеціального повноваження.
У спірних правовідносинах адміністративний орган відмовив у видачі довідки про грошове забезпечення, не вдаючись до з`ясування та юридичної оцінки перелічених вище факторів, котрі мають безпосереднє юридичне значення для розміру та структури грошового забезпечення діючого військовослужбовця (тобто для змісту довідки).
Відтак, згідно з ч.4 ст.245 КАС України відсутні підстави для визначення у судовому акті усіх складових грошового забезпечення діючого військовослужбовця для перерахунку розміру пенсії заявника, позаяк сам адміністративний орган вчиняючи відмови не виконав усіх вимог, передбачених законом.
Суд також вважає відсутніми підстави для видачі довідки про розмір грошового забезпечення саме заявника, позаяк заявник станом на 01.01.2018р. (дата з якої було проведено перерахунок пенсії), 01.03.2018р. (дата набрання чинності постановою КМУ №704 про збільшення винагороди за службу), 05.03.2019р. (дата втрати чинності постановою КМУ №103 з приводу обмежень складових грошового забезпечення як розрахункової бази для обчислення розміру раніше призначеної пенсії у процедурі перерахунку у зв`язку з підвищенням винагороди за службу) військової служби не проходив, а відтак, права на грошове забезпечення не має.
В цій частині позову належить відмовити, а довідка має бути видана адміністративним органом відносно посади, яку обіймав заявник перед звільненням з військової служби у контексті реально виплачених складових елементів винагороди діючого військовослужбовця або аналогічної чи прирівняної посади за штатом органу військового управління (штатом суб`єкта права, де відбувалось проходження служби, фактичного компетенційного правонаступника, юридичного правонаступника тощо).
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".
Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
вирішив:
Позов - залишити без задоволення.
Вийти за межі позову.
Визнати протиправною відмову Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оформлену листом від 10.03.2021р. №ФХ-108757/1528.
Зобов`язати Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (ідентифікаційний код - 08166355; місцезнаходження - 61052, м. Харків, вул. Коцарська, буд.56) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення військовослужбовця станом на 05.03.2019р. за штатною військовою посадою, звідки ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ; місцезнаходження - АДРЕСА_1 ) було звільнено з військової служби, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із відображенням відомостей про розміри реально виплачених основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, для проведення з 01.04.2019р. перерахунку основного розміру пенсії.
Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Суддя Сліденко А.В.