Справа № 160/2488/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2021 рокуСправа № 160/2488/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
1. 19.02.2021 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про:
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначення пенсії за віком ОСОБА_1 ;
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у незарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду її роботи на (мовою оригіналу) «ООО «ФК Металург» з 01.02.1996 по 12.05.1999 та періоду з 18.01.2000 по 31.12.2003 здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи з 01.02.1996 по 12.05.1999 на (мовою оригіналу) «ООО «ФК Металург» та з 18.01.2000 по 31.12.2003 період здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з 29.09.2020 з урахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періоду її роботи на (мовою оригіналу) «ООО «ФК Металург» з 01.02.1996 по 12.05.1999 та з 18.01.2000 по 31.12.2003 період здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності.
2. Ухвалою суду від 24.02.2021 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву та витребуваних судом доказів.
3. 17.03.2021 засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з доказом його направлення позивачу, надано витребувані судом докази.
4. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2020 році досягла пенсійного віку та має право виходу на пенсію за віком.
5. Позивачу відмовлено у призначенні пенсії та не зараховано до загального страхового стажу період роботи з 01.02.1996 по 12.05.1999 та період підприємницької діяльності з 18.01.2000 по 31.12.2003.
6. Відмову у призначені пенсії позивач вважає неправомірною.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
7. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що період роботи з 01.02.1996 по 12.05.1996 не можливо зарахувати до загального стажу, оскільки у записах трудової книжки про причину звільнення відсутнє посилання на відповідну статтю, пункт закону (КЗпП) та печатка при звільненні не читається.
8. Таким чином неможливо визначити, де позивач працював та звідки був звільнений, що суперечить вимогам пункту 2.26 та пункту 4.1 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 № 58.
9. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 793 внесено зміни до пункту 4 Порядку № 637, доповнивши його абзацом такого змісту: «Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01.01.1998 по 31.12.2003 зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01.01.2004 по 31.12.2017 за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів».
10. Згідно наданих документів загальний стаж роботи позивача становить 26 років 1 місяць та 7 днів, що недостатньо для призначення пенсії.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
11. 29.09.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Новомосковського об`єднаного УПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.
12. До заяви позивачем додано: диплом від 30.05.1978 № НОМЕР_5; довідку з ДПІ про облік як суб`єкт підприємницької діяльності від 18.01.2000 № 516402; довідку про відкритий рахунок в банку від 08.09.2020; довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 від 14.09.2020 № Л-236; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт від 11.12.1996 НОМЕР_1 ; свідоцтво про шлюб від 10.05.1980 НОМЕР_2 ; трудову книжку від 08.06.1961 НОМЕР_3 .
13. Заяву та документи прийнято 29.09.2020 і зареєстровано за № 5118.
14. Відділ з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, розглянувши заяву позивача від 29.09.2020 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, прийняв рішення, оформлене листом від 06.11.2020 № 0400-0305-8/105477 «Про відмову в призначенні пенсії», яким відмовив у призначенні пенсії через відсутність необхідного стажу та, зокрема, зазначив:
- до загального трудового стажу не зараховано наступний період роботи: з 01.02.1996 по 12.05.1996, оскільки у записах трудової книжки про причину звільнення відсутнє посилання на відповідну статтю, пункт закону (КЗпП) та печатка при звільненні не читається, таким чином неможливо визначити, де Ви працювали та звідки були звільнені, що суперечить вимогам пункту 2.26 та пункту 4.1 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 № 58;
- для зарахування цього періоду необхідно надати уточнюючу довідку з місця роботи;
- відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 793 внесено зміни до пункту 4 Порядку № 637, доповнивши його абзацом такого змісту: «Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01.01.1998 по 31.12.2003 зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01.01.2004 по 31.12.2017 за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.»;
- згідно наданих документів загальний стаж роботи позивача становить 26 років 1 місяць та 7 днів, що недостатньо для призначення пенсії на теперішній час немає можливості призначити Вам пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як у Вас відсутній необхідний стаж.
щодо періоду підприємницької діяльності позивача
16. Відповідно до довідки про взяття на облік платника податків від 22.01.2001 № 756 позивача взято на облік від 18.01.2000 у Новомосковській ОДПІ.
17. З довідки від 28.01.2000 № 1156, виданої Новомосковською ОДПІ вбачається, що ОСОБА_1 займається підприємницькою діяльністю свідоцтво від 18.01.2000 № НОМЕР_7, є платником єдиного податку.
18. Позивачем до матеріалів справи надані:
- свідоцтва про сплату єдиного податку:
-- серії НОМЕР_8 від 27.01.2000, термін дії з 27.01.2000 по 29.02.2000;
-- серії НОМЕР_9 від 01.01.2003, термін дії I-IV квартал 2003 року;
-- серії НОМЕР_10 від 01.01.2005, термін дії 2005 рік;
-- серії НОМЕР_11 від 01.01.2006, термін дії 2006 рік;
-- серії НОМЕР_12 від 01.01.2007, термін дії 2007 рік;
- довідки про трудові відносини фізичної особи з платником єдиного податку серії НОМЕР_13 від 01.01.2003, серії НОМЕР_14 від 01.05.2003, серії НОМЕР_15 від 01.01.2003,
19. 24.09.2012 припинено підприємницьку діяльність за власним рішенням.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
20. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
21. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
22. Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
23. Згідно із пунктом а) частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
24. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.
25. За приписами статті 1 Закону № 1058-ІV:
- пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;
- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
26. Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
27. Статтею 24 Закону № 1058-ІV визначено:
- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок;
- страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом;
- страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок;
- якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок;
- у разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою: ТП = Св : В, де: ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях; Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати; В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць;
- періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
28. Відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV:
- починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
- до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року.
29. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017, розділ XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV доповнено пунктом 3-1, який набув чинності 01.01.2018, наступного змісту:
«До страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:
1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:
- з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;
- з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску)».
30. За правилами статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
31. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону № 1058-IV).
32. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).
33. Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.
34. Пунктом 4.1. Порядку № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
35. Згідно з пунктом 4.2. Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності);
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;
4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.
36. Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2. цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
37. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (пункт 4.3 Порядку № 22-1).
щодо підтвердження періодів роботи
38. Згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
39. Відповідно до пункту першого «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
40. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
41. Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
42. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 793 пункт 4 Порядку № 637 викладено у наступній редакції:
«Час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01.05.1993, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1).
Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01.01.1998 по 31.12.2003 зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01.01.2004 по 31.12.2017 за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.».
43. Згідно з пунктом 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
щодо оформлення записів у трудовій книжці
44. Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 затверджено «Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників» (у редакції, дійсній на час спірних правовідносин) в якій, зокрема, зазначено:
- пункт 1.1: трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню;
- пункт 2.3: записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону;
- пункт 2.4: усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення;
- пункт 2.6: у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу;
- пункт 2.26: записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону;
- пункт 4.1: у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів;
- пункт 7.2: бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок. По закінченні кожного місяця особа, яка відповідає за ведення трудових книжок, подає бухгалтерії звіт про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них і про суми, що одержані за заповнені трудові книжки і вкладиші до них, з додатком прибуткового ордеру каси підприємства.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
45. Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України частиною першою статті 46 Конституції України.
46. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
щодо визнання протиправними дій, які полягали у відмові призначити пенсію
47. Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів таких правовідносин і мають обов`язковий характер.
48. Отже, предметом оскарження є дії суб`єкта владних повноважень, якщо вони обмежують чи порушують права чи законні інтереси особи.
49. Розглянувши заяву позивача про призначення пенсії від 29.09.2020 Відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення, оформлене листом від 06.11.2020 № 0400-0305-8/105477 «Про відмову в призначенні пенсії», яким відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного стажу.
50. Належним способом захисту порушеного права позивача є саме оскарження рішення, оформлене листом від 06.11.2020 № 0400-0305-8/105477 «Про відмову в призначенні пенсії», яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного стажу.
51. Таким чином, з метою захисту порушеного права позивача суд розглядає на предмет законності рішення, оформлене листом від 06.11.2020 № 0400-0305-8/105477 «Про відмову в призначенні пенсії».
52. Суд зазначає, що Відділ з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є не окремою юридичною особою, а структурною одиницею Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
щодо права позивача на зарахування періодів
(з 01.02.1996 по 12.05.1999)
53. Згідно із трудовою книжкою НОМЕР_3 позивач:
- запис № 18: 01.02.1996 прийнятий на роботу у ТОВ ФК «Металург» по переводу продавцем з МДП «Сілует», наказ від 01.02.1996 № 9;
- запис № 19: 12.05.1999 звільнити по переводу у ДП «Юніксстрой», наказ від 12.05.1999 № 25.
54. Запис про звільнення засвідчено підписом генерального директора ТОВ ФК «Металург» та печаткою підприємства.
55. Відповідачем не зараховано до страхового стажу період роботи з 01.02.1996 по 12.05.1999, оскільки у записах трудової книжки про причину звільнення відсутнє посилання на відповідну статтю, пункт закону (КЗпП) та печатка при звільненні не читається, а тому не можливо визначити, де працював та звідки був звільнений позивач.
56. Суд звертає увагу, що відповідач не зарахував зазначений період роботи пославшись лише на формальні неточності у записах трудової книжки, а саме: при звільненні відсутнє посилання на відповідну статтю, пункт закону (КЗпП) та печатка при звільненні не читається.
57. При цьому, суд зазначає, що трудова книжка містить найменування підприємства, в якому був працевлаштований позивач у період з 01.02.1996 по 12.05.1999 та з печатка також містить найменування підприємства.
58. Таким чином, посилання відповідача на неможливість визначити, де працював та звідки був звільнений позивач є безпідставним та необґрунтованим.
59. Щодо відсутності на записі при звільненні посилання на відповідну статтю, пункт закону (КзпП), суд наголошує на тому, що позивач не може і не повинен нести відповідальність за заповнення трудової книжки, оскільки записи у трудову книжку вносилися відповідальним працівником підприємства, де працював позивач.
60. Відповідно до «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 № 58 бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок.
61. Пунктом 4 Постанови Кабінету міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
62. З урахуванням викладеного, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
63. Таким чином, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії та позбавляти позивача конституційного права на соціальний захист.
66. Таким чином, в частині незарахування періоду роботи з 01.02.1996 по 12.05.1999 у ТОВ ФК «Металург» до страхового стажу, відповідачем допущено надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).
(з 18.01.2000 по 31.12.2003)
67. Згідно із пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
68. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
69. Суд звертає увагу, що у спірному рішенні відповідач не наводить висновків щодо незарахування зазначеного періоду до загального страхового стажу позивача.
70. Рішення містить лише посилання на зміни у пункті 4 Порядку № 637, які були внесені постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 793.
71. Позивач просить суд зобов`язати зарахувати до страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 18.01.2000 по 31.12.2003.
72. Суд звертає увагу, що підприємці при досягненні пенсійного віку мають право на призначення пенсії за віком, проте зарахування підприємницької діяльності до страхового стажу залежить від того, яку систему оподаткування використовував приватний підприємець до виходу на пенсію, та вказані умови визначені законом.
73. Статтею 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком:
1) при наявності відповідного віку;
2) за наявності відповідного страхового стажу на час звернення за пенсією.
74. Позивач, звернулась 29.09.2020 до відповідача із заявою про призначення пенсії у віці 59 років 6 місяців, що встановлено частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV.
75. За приписами Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
76. Крім того, пунктом а) частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII встановлено, що до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.
77. Отже, з урахуванням вище викладеного до стажу роботи (страхового стажу) зараховується період, коли особа підлягала державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.
78. Суд зазначає, що спір у цій справі стосується визнання права на призначення пенсії згідно із статтею 26 Закону № 1058-IV, а тому до страхового стажу за приписами пункту 3-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:
- з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;
- з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
79. Відповідно до пункту 2 Указу Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємства» № 727/98 від 03.07.1998 (який був чинний у спірний період) суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.
80. Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах:
- до місцевого бюджету - 43 відсотки;
- до Пенсійного фонду України - 42 відсотки;
- на обов`язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням.
81. З матеріалів справи вбачається, що позивачу:
- 27.01.2000 видано свідоцтво про сплату єдиного податку, терміном дії з 27.01.2000 по 29.02.2000. Ставка єдиного податку 130 грн, сплачено 260 грн;
- 01.01.2003 видано свідоцтво про сплату єдиного податку, терміном дії 1-4 квартал 2003 року. Термін дії продовжено з 01.01.2003 по 31.01.2003, сплачено 16.11.2002 - 338 грн; термін дії продовжено з 01.02.2003 по 30.04.2003, сплачено 13.01.2003, 17.02.2003, 17.03.2003 - 1014 грн; термін дії продовжено з 01.05.2003 по 31.05.2003, сплачено 18.04.2003 - 338 грн.
82. Таким чином, законом встановлено, що періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування: по 30.06.2000 включаються до страхового стажу за наявності довідки про реєстрацію суб`єктом підприємницької діяльності, а з 01.07.2000 - за умови сплати страхових внесків незалежно від розмірів сплати.
83. Оскільки, матеріалами справи підтверджено перебування позивачем з 27.01.2000 по 29.02.2000 на спрощеній системі оподаткування (період по 30.06.2000), та сплату позивачем єдиного податку (до якого відносяться внески до Пенсійного фонду у розмірі 42%) за період з 01.01.2003 по 31.05.2003, то позивач набув право на зарахування зазначених періодів підприємницької діяльності до страхового стажу відповідно до закону.
84. У свою чергу відсутність інших належних та допустимих доказів на підтвердження сплати позивачем страхових внесків (єдиного внеску), зокрема у базі даних реєстру застрахованих осіб, у періоди з 18.01.2000 по 26.01.2000, з 01.03.2000 по 31.12.2002, з 01.06.2003 по 31.12.2003 унеможливлює задоволення позовних вимог позивача за вказані періоди.
85. Належить зазначити, що бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта, тобто не здійснення/не вчинення дій, які особа повинна була і могла вчинити, тоді як дією є сукупність вчинків кого-небудь, здійснення особою певних функцій/обов`язків у межах наданих повноважень, тощо.
86. Не зарахування періоду роботи позивача до страхового стажу є бездіяльністю Пенсійного фонду, а не діями, у зв`язку із чим для повного захисту прав позивача суд визначає протиправною саме бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи з 01.02.1996 по 12.05.1999 у ТОВ ФК «Металург» та періоди здійснення підприємницької діяльності з 27.01.2000 по 29.02.2000, з 01.01.2003 по 31.05.2003.
87. Протиправно незарахувавши періоди роботи позивача до страхового стажу відповідачем передчасно здійснено висновок про відсутність страхового стажу у позивача та відмовлено у призначенні пенсії за віком, а тому, суд визнає протиправним та скасовує рішення Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення, оформлене листом від 06.11.2020 № 0400-0305-8/105477 «Про відмову в призначенні пенсії», яким відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 29.09.2020.
щодо зобов`язання вчинити певні дії
88. Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
89. На захист порушеного права позивача суд зобов`язує відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період робот з 01.02.1996 по 12.05.1999 у ТОВ ФК «Металург» та періоди здійснення підприємницької діяльності з 27.01.2000 по 29.02.2000, з 01.01.2003 по 31.05.2003.
90. Відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
91. За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.
92. Оскільки до компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, а здійснюється лише контроль легальності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань, суд з метою ефективного та повного захисту прав позивача, відповідно до частини другої статті 9 КАС України виходить за межі позовних вимог та зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 29.09.2020, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
93. При цьому, не підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплатити пенсію, оскільки вказані вимоги є передчасними та заявленими на майбутнє.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
94. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із присудженням на користь позивача понесених судових витрат на сплату судового збору за подання позову немайнового характеру.
95. Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд, -
97. Визнати протиправною бездіяльність щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи з 01.02.1996 по 12.05.1999 у ТОВ ФК «Металург» та періоди здійснення підприємницької діяльності з 27.01.2000 по 29.02.2000, з 01.01.2003 по 31.05.2003.
98. Визнати протиправним та скасувати рішення Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення, оформлене листом від 06.11.2020 № 0400-0305-8/105477 «Про відмову в призначенні пенсії», яким відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 29.09.2020.
99. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки:
- зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.02.1996 по 12.05.1999 у ТОВ ФК «Металург» та періоди здійснення підприємницької діяльності з 27.01.2000 по 29.02.2000, з 01.01.2003 по 31.05.2003;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 29.09.2020 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення за результатами її розгляду у встановленому порядку.
100. В іншій частині позовних вимог - відмовити.
101. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 908 грн.
102. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба