Справа № 160/10032/20
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В. розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОМАРКЕТ ПЛЮС» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна,-
21 серпня 2020 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОМАРКЕТ ПЛЮС», в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що станом на 03.03.2020 року за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 901 157,90 грн. (з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки - 125515,49 грн.; з орендної плати з юридичних осіб - 773602,41 грн.; з податку на додану вартість - 2040,00 грн.). Позивачем вживались заходи щодо погашення податкової заборгованості, визначені Податковим кодексом України, однак вказані заходи не призвели до надходження коштів до бюджету для погашення податкового боргу відповідачем в повному обсязі, оскільки інкасові доручення повернулися без виконання у зв`язку з тим, що кошти арештовані іншим виконавчим документом. Тому, керуючись нормами ст.88, 89 Податкового кодексу України, майно платника податків описано у податкову заставу, про що складено акти опису майна від 29.11.2013 року №5, від 05.02.2016 року №24, від 21.11.2017 року №31 та від 26.12.2018 року №139. Податкову заставу зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У зв`язку із вищевикладеним, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області просить суд надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна ТОВ «ЕКОМАРКЕТ ПЛЮС», що перебуває у податковій заставі.
24.09.2020 року від представника позивача - адвоката Швеця М.В. до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи та продовження строку для надання відзиву на позовну заяву. В обґрунтування заяви зазначено, що позовну заяву з додатками відповідачем не отримано, у зв`язку з чим просить відкласти розгляд справи по суті та надати час для надання відзиву на позов.
13.10.2020 року на адресу суду надійшов від ТОВ «ЕКОМАРКЕТ ПЛЮС» відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що сума податкового боргу є не підтвердженою судовими рішеннями, як того вимагає п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України. Зокрема, посилання відповідача на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 року у справі №0440/6202/18 є протиправним, оскільки постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.04.2019 року, вказане рішення суду скасоване, тобто у задоволенні позову Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОМАРКЕТ ПЛЮС» про стягнення податкового боргу відмовлено, а постанова по справі набрала законної сили. Крім того, позивач звертає увагу суду, що контролюючим органом пропущено строк звернення до суду з даним позовом у відповідності до вимог статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже, зважаючи на вищевикладене, відповідач вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.
04.12.2020 року згідно довідки начальника відділу з організаційного забезпечення розгляду адміністративних справ зареєстровано клопотання, яке надійшло від відповідача про зупинення провадження у даній справі. В обгрунтування якого відповідачем зазначено, що у разі задоволення Господарським судом Дніпропетровської області позовних вимог ТОВ «ЕКОМАКЕТ ПЛЮС» про визнання договору оренди землі недійсним, фактично буде відсутня податкова заборгованість по орендній платі з юридичних осіб за оренду землі, а відтак підстави для надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна відповідача будуть відсутні.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
З аналізу даної правової норми слідує, що підставою для зупинення провадження в справі за такою обставиною є об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.
Із заявленого клопотання та наведених відповідачем обґрунтувань Дніпропетровським окружним адміністративним судом не встановлено обставин, які б заважали провадженню у справі або демонстрували реальний і прямий взаємозв`язок та можливий вплив на результати розгляду спору, а тому могли слугувати підставами для зупинення провадження у справі.
Розгляд вказаної справи триває, що підтверджується наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, інформацією.
Крім того, суд зазначає, що у разі визнання Господарським судом Дніпропетровської області позовних вимог ТОВ «ЕКОМАРКЕТ ПЛЮС» договору оренди землі недійсним, такий договір (правочин), відповідно до положень статті 216 Цивільного кодексу України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
При цьому, наявних в матеріалах справи доказів достатньо для повної, всебічної та об`єктивної оцінки обставин справи, які є предметом судового розгляду.
За таких обставин, відсутні підстави, для задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Як вбачається із довідки Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про загальну суму заборгованості ТОВ «ЕКОМАРКЕТ ПЛЮС», сума непогашеного податкового боргу відповідача станом на 03.03.2020 року становить 734538,36 грн. (без врахування пені, розрахованої у відповідності до п.п.129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України), а саме:
Вказана постанова набрала законної сили 01.11.2016 року за переглядом в порядку апеляційного провадження, у зв`язку з чим позивачу 19.01.2017 року було видано виконавчий лист по даній справі.
На виконання постанови контролюючим органом 22.04.2019 року направлено до банківських установ, в яких відкриті рахунки ТОВ «ЕКОМАРКЕТ ПЛЮС», інкасові доручення (розпорядження) №116 на суму 50 648,17 грн., №117 на суму 312 393,83 грн., №118 на суму 50 648,17 грн. та №119 на суму 312 393,83 грн.
З наданих до суду інкасових доручень вбачається, що інкасові доручення (розпорядження) №116 та №117 від 22.04.2019 року на суму 50 648,17 грн. та 312 393,83 грн., згідно з відміткою банку ПАТ «ПУМБ» повернуті без виконання, у зв`язку з тим, що на кошти на рахунку накладено арешт за іншим виконавчим документом, ніж той, який зазначено у інкасовому дорученні (розпорядженні) і на рахунку немає інших коштів (крім арештованих) коштів, а також, інкасові доручення (розпорядження) №118 та №119 від 22.04.2019 року на суму 50 648,17 грн. та 312 393,83 грн. згідно з відміткою банку АБ «УКРГАЗБАНК» повернуті без виконання, у зв`язку з тим, що на виконанні знаходиться інший виконавчий документ для забезпечення виконання якого накладено арешт.
На виконання вказаного рішення податковим керуючим ОСОБА_1 29.11.2013 року складено:
- акт №5 опису майна (щодо заміни предмета податкової застави) від 29.11.2013 року, згідно якого описано майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОМАРКЕТ ПЛЮС» на загальну суму 297 198,00 грн. Відомості про перебування цього майна платника у податковій заставі внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, що підтверджується копією витягу №76323065 від 20.12.2016 року.
- акт №24 опису майна від 05.02.2016 року, згідно якого описано майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОМАРКЕТ ПЛЮС» на загальну суму 350 000,00 грн. Відомості про перебування цього майна платника у податковій заставі внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, що підтверджується копією витягу №76733832 від 23.12.2016 року.
Також, податковим керуючим ОСОБА_2 складено акт №31 опису майна від 21.11.2017 року, згідно якого описано майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОМАРКЕТ ПЛЮС» на загальну суму 658 738,00 грн. Відомості про перебування цього майна платника у податковій заставі внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, що підтверджується копією витягу №105146171 від 27.11.2017 року, №105047841 від 24.11.2017 року, №105156075 від 27.11.2017 року, №105142022 від 27.11.2017 року, №104853756 від 23.11.2017 року, №104874338 від 23.11.2017 року, №104863175 від 23.11.2017 року, №104856926 від 23.11.2017 року.
26.12.2018 року податковим керуючим ОСОБА_3 складено акт №139 опису майна (щодо заміни предмета податкової застави) від 26.12.2018 року, згідно якого описано майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОМАРКЕТ ПЛЮС» на загальну суму 660,00 грн. Відомості про перебування цього майна платника у податковій заставі внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, що підтверджується копією витягу №151236089 від 27.12.2018 року, №151233134 від 27.12.2018 року.
Також судом встановлено, що 24.12.2019 року головним державним виконавцем Петриківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Горжій Оксаною Вадимівною винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП №59191005, а саме, виконавчий лист №804/4108/16 від 19.01.2017 року. При цьому, головним державним виконавцем Коршій О.В. у вищезазначеному виконавчому листі зазначено, що залишок боргу складає - 348 623,62 грн.
Матеріалами справи підтверджено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.04.2019 року по справі № 0440/6202/18, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову - відмовлено.
Враховуючи, що заходи позивача не призвели до погашення ТОВ «ЕКОМАРКЕТ ПЛЮС» податкового боргу, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, звернулося до суду з позовною заявою про надання дозволу на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України, який, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі-ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 31.1 статті 31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Відповідно до статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Згідно п.38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
У відповідності до п.87.2 ст.87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Відповідно до п.88.1 ст.88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Положенням п.89.1 ст.89 ПК України визначено право податкової застави, яке виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.
Згідно п.89.2 ст.89 ПК України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.
Пунктом 89.3 ст.89 ПК України встановлено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформляється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

При цьому, суд враховує, що процедура стягнення з платника податків податкового боргу за рахунок грошових коштів у судовому порядку передує виникненню права податкового органу на звернення до суду щодо надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Лише сукупність вказаних обставин наділяє податковий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.01.2019 року (справа №П/811/203/16).

Як було зазначено раніше, станом на 03.03.2020 року в інтегрованій картці платника податків відповідача рахується податковий борг перед бюджетом на загальну суму 901157,90 грн.

При цьому, податковий борг без врахування пені, нарахованої у відповідності до положень п.п. 129.1.1 п.129.1 ст. 129 Податкового кодексу України складає - 734538,36 грн., що підтверджується розрахунком податкового боргу станом на 03.03.2020 року, наявним в матеріалах справи.

Розрахунок суми пені та періоди її виникнення за окремими податками контролюючим органом до суду не надано, у зв`язку із чим, суд при визначенні фактичної суми заборгованості відповідача, зазначеній у розрахунку податкового боргу, а саме - 734538,36 грн., наявного у відповідача станом на момент виникнення спірних відносин.

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що податковий борг, який виник у зв`язку із несплатою узгоджених грошових зобов`язань за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 року по справі №0440/6202/18, зменшується на 397900,89 грн. (317007,99 грн. (орендна плата за землю) + 80892,90 (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).

Щодо загальної суми заборгованості, яка станом на 03.03.2020 року існувала у відповідача - 336637,47 грн. (734538,36 грн. - 397900,89 грн.), суд вважає, що вказані суми грошових зобов`язань є узгодженими, у розумінні положень Податкового кодексу України, у зв`язку із чим, набули статусу податкового боргу.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що відповідачем не було надано до суду належних доказів, які б спростовували твердження позивача про узгодженість сум самостійно нарахованих грошових зобов`язань за податковим деклараціями та нарахованих у податкових повідомленнях - рішеннях, у зв`язку із чим, у суду відсутні підстави ставити під сумнів їх розмір та період виникнення.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позивач здійснив заходи щодо стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, на суму податкового боргу, який виник внаслідок несплати відповідачем грошових зобов`язань. Тобто, ГУ ДПС у Дніпропетровській області належним чином здійснило усі необхідні заходи, що передують зверненню контролюючого органу до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Крім того, суд звертає увагу, що посилання відповідача на пропущення з боку позивача строку звернення до суду з даним позовом є недоречним та судом до уваги не приймається, оскільки, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (п.102.4 ст.102 ПК України).

Приписами ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За сукупністю наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Беручи до уваги відсутність витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судовий збір на користь Головного управління ДПС у Дніпропетровській області стягненню із відповідача не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул.Сімферопольська, 17-а, м.Дніпро, 49005, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОМАРКЕТ ПЛЮС» (вул.Котовського, буд.47А-1-1, с.Єлизаветівка, Петриківський район, Дніпропетровська область, 51831, ) про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна- задовольнити частково.

Надати Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області (вул.Сімферопольська, 17-а, м.Дніпро, 49005, ) дозвіл на погашення суми податкового боргу в розмірі 336637,47 грн. (триста тридцять шість тисяч шістсот тридцять сім грн. 40 коп.) перед бюджетом України за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОМАРКЕТ ПЛЮС» (вул.Котовського, буд.47А-1-1, с.Єлизаветівка, Петриківський район, Дніпропетровська область, 51831, ), що перебуває у податкові заставі.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева