Справа № 807/1267/14
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 807/1267/14 пров. № А/857/2943/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Затолочного В.С., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Виноградівський Агрокомплекс" на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 травня 2014 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області до Публічного акціонерного товариства "Виноградівський Агрокомплекс" про стягнення заборгованості,-

суддя в 1-й інстанції Луцович М.М.,

час ухвалення рішення 29.05.2014 року,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення не вказано,

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року Управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області (далі позивач) звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства "Виноградівський агрокомплекс" (далі відповідач) про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.12.2008 року по 10.12.2013 року у розмірі 27545,65 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2014 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав до апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 09.12.2010 року у справі № 22-5495/10, яке набрало законної сили, відмовлено громадянину ОСОБА_1 у видачі уточнюючої довідки для підтвердження стажу тракториста-машиніста з 10.03.1983 року по 12.05.1993 року, що свідчить про незаконне нарахування йому пенсії, а тому підстав для відшкодування витрат на доставку пільгової пенсії вказаній особі немає. Крім того, відповідач не був повідомлений про розгляд вказаної справи та не отримував жодних рішень, що є порушенням норм процесуального права.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Пенсійним органом подано до суду заяву про заміну Управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Заяву обґрунтовує тим, що органи Пенсійного фонду України неодноразово реорганізовувались та на даний час правонаступником всіх прав та обов`язків Управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області є Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе задовільнити клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та провести заміну позивача - Управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідач відповідно до ст. 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" № 400/97 - ВР від 26.06.1997 року є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2004 року - платником страхових внесків відповідно до ст. 15 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що громадянину ОСОБА_1 призначено пільгову пенсію, та відповідно до наданих позивачем розрахунків, такі підлягають стягненню з відповідача.

Згідно вимог абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону № 400/97 об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За правилами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Згідно пункту 6 Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 (далі - Інструкція № 21-1), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Розділу 15 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За приписами пункту 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточного року протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи розрахунків, вказаному вище громадянину було нараховано пільгову пенсію, яка підлягає стягненню з відповідача.

Оскільки чинне на час виникнення спірних відносин законодавство передбачало, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пунктів «а», «б»-«з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які були зайняті на роботах за Списком № 1 та Списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями, а відповідачем такі суми відшкодовані не були, то суд першої інстанції прийняв рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що в нього відсутні підстави для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки згідно наявного судового рішення, яке набрало законної сили, зазначеній особі пенсія призначена неправомірно.

Зокрема, відповідач зазначає, що рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 09.12.2010 року у справі № 22-5495/10, яке набрало законної сили, відмовлено громадянину ОСОБА_1 у видачі уточнюючої довідки для підтвердження стажу тракториста-машиніста з 10.03.1983 року по 12.05.1993 року, що свідчить про відсутність обов`язку у підприємства відшкодовувати витрати на доставку пільгових пенсій.

Колегія суддів зазначає, що рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.10.2010 року у справі № 2-1229/10 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право на зарахування до пільгового стажу роботи в якості тракториста-машиніста, який безпосередньо був зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції за період 19.03.1983 року по 12.05.1993 року у відповідача. Зобов`язано відповідача видати ОСОБА_1 уточнюючу довідку для підтвердження спеціального стажу тракториста-машиніста який безпосередньо був зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції з 19.03.1983 року по 12.05.1993 року у ВАТ Виноградівський Агрокомплекс для надання в пенсійний орган.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 09.12.2010 року апеляційну скаргу ВАТ Виноградівський Агрокомплекс задоволено частково. Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.10.2010 року в частині стосовно зобов`язання відповідача видати ОСОБА_1 уточнюючу довідку для підтвердження спеціального стажу тракториста-машиніста, який безпосередньо був зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції за період 10.03.1983 року по 12.05.1993 року у відповідача скасовано та у задоволенні цих позовних вимог відмовлено.

У 2011 році громадянин ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області, яким просив визнати неправомірними дії в частині відмови у зарахуванні до його спеціального трудового стажу роботи в якості тракториста-машиніста, який безпосередньо був зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції за період із 19.03.1983 року по 12.05.1993 року у ВАТ «Виноградівський Агрокомплекс» та зобов`язати пенсійний орган призначити йому з 10.12.2008 року пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.12.2011 року позов задоволено частково: визнано неправомірними дії пенсійного органу в частині відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до спеціального трудового стажу роботи в якості тракториста-машиніста, який безпосередньо був зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції за період із 19.03.1983 року по 12.05.1993 року у ВАТ «Виноградівський Агрокомплекс»; зобов`язано пенсійний орган при вирішенні питання про призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 зарахувати йому до спеціального трудового стажу, необхідного для призначення пільгової пенсії, роботу у якості тракториста-машиніста, який безпосередньо був зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції за період із 19.03.1983 року по 12.05.1993 року у ВАТ «Виноградівський Агрокомплекс»; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.12.2011 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову та прийнято в цій частині нову постанову, якою позов задоволено. Зобов`язати пенсійний орган призначити ОСОБА_1 з 10.12.2008 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В решті постанову залишено без змін. Вказане рішення набрало законної сили.

На виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року позивачем було призначено громадянину ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10.12.2008 року.

Таким чином, посилання скаржника на протиправність нарахування ОСОБА_1 пільгової пенсії та, як наслідок, відсутність у відповідача обов`язку для відшкодування витрат на доставку пільгової пенсії не беруться судом до уваги.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що оскільки рішенням суду зобов`язано позивача призначити особі пільгову пенсію, у відповідача наявний обов`язок проводити відшкодування витрат на виплату та доставку такої пенсії пенсійному органу.

Щодо неповідомлення відповідача про час і місце розгляду справи колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 33 КАС України (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваного судового рішення) судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються:

юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Судом першої інстанції судові повістки надсилались за адресою, яка вказана в позовній заяві, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться поштові відправлення, які повернулися до суду із поштовою відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с. 37-43).

Колегія суддів звертає увагу, що з 2014 року по теперішній час адреса відповідача не змінилась АДРЕСА_1 . Вказане не заперечується і відповідачем, який жодної іншої адреси для направлення кореспонденції суду не надав. Тому не заслуговують на увагу заперечення відповідача про неналежне повідомлення щодо розгляду справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ПАТ "Виноградівський агрокомплекс" слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Виноградівський агрокомплекс" залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 травня 2014 року у справі № 807/1267/14 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. С. Затолочний
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 19 травня 2021 року.