Справа № 300/2264/21
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"24" травня 2021 р. Справа № 300/2264/21

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Скільський І.І., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК-Авто» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209290/2021/00118 від 24.03.2021, рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/000019/1 від24.03.2021,-

В С Т А Н О В И В:

18.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВК-Авто» звернулося в суд із позовною заявою до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209290/2021/00118 від24.03.2021, рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/000019/1 від24.03.2021.

Пунктами 3 та 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позовна заява не відповідає вимогам, визначеним статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не долучено до позовної заяви належних доказів про сплату судового збору (квитанція, яка міститься в матеріалах справи не підтверджує сплату судового збору в належному розмірі).

З урахуванням вимог частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає таке.

За змістом вимог частини 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Предметом заявлено позову є визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA209290/2021/00118 від 24.03.2021 та визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів за №UA209000/2021/000019/1 від 24.03.2021.

Суд зазначає, що рішенням про коригування митної вартості контролюючий орган визначає декларанту митну вартість за якою необхідно здійснити митне оформлення товару, що тягне за собою необхідність сплати податку на додану вартість, акцизного збору та/або інших митних платежів у збільшеному розмірі.

Таким чином, звернена до суду вимога в частині визнання протиправним та скасування рішення (рішення про коригування митної вартості товарів за №UA209000/2021/000019/1 від 24.03.2021) відповідача - суб`єкта владних повноважень (Галицької митниця Держмитслужби), безпосереднім наслідком якої є зміна складу майна позивача, є майновою, а позовна вимога в частині визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA209290/2021/00118 від 24.03.2021 носить немайновий характер.

Суд зазначає, що дана позовна заява містить дві самостійні позовні вимоги, кожна з яких є об`єктом сплати судового збору.

Згідно абзацу 1 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 зазначеного Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", який вступив в дію з 01.01.2021, встановлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року складає 2270 гривень.

Таким чином, розмір судового збору за подання юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру становить 2270,00 гривень, який позивачем сплачений.

Стосовно розміру судового збору за подання позивачем до адміністративного суду позову із заявленою вимогою майнового характеру, суд зазначає таке.

При розрахунку судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру слід виходити з формули: ціна позову х 1,5%.

При цьому, загальна оспорювана сума (ціна позову) у справі становить різницю показників митної вартості товару, визначених контролюючим органом та позивачем.

Втім, з матеріалів позовної заяви не можливо встановити показники митної вартості товару у гривневому еквіваленті згідно з декларацією позивача, а також згідно рішення про коригування митної вартості товарів, що позбавляє суд можливості визначити ціну позову у справі та, відповідно, обчислити судовий збір за подання позовної заяви.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду докази, які б підтверджували ціну позову у справі, а саме: показники митної вартості товару у гривневому еквіваленті згідно з митною декларацією позивача, а також згідно з рішенням контролюючого органу про коригування митної вартості товару та, відповідно, документ про сплату судового збору за вимогу майнового характеру, у встановленому законом порядку та розмірі.

Також відповідно до пунктів 5 та 8 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з цим, відповідно до частин 2 та 4 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Так, в описовій частині позовної заяви позивач зазначає, що 22.03.2021 митним брокером подано до Галицької митниці Держмитслужби електронну митну декларацію №UA209290.2021.002140 для митного оформлення транспортного засобу марки MAN, моделі TGX 18.440, календарний/модельний рік виготовлення - 2014, номер шасі - НОМЕР_1 .

При цьому, на підтвердження наведеної обставини позивач не додає до позовної заяви копії даної митної декларації №UA209290.2021.002140 від 22.03.2021, у зв`язку з чим судом встановлено невідповідність даного адміністративного позову вимогам частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з статтею 75 Кодексу адміністративного судочинства України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

На підтвердження договірних відносин щодо підбору та продажу транспортних засобів між фірмою «Nutzfahrzeughandel von LKW & Baumaschinen» як продавцем та ТОВ «ВК-Авто» як покупцем позивачем до позовної заяви додано контракт №012020 від 11.01.2020, предметом якого є виконання продавцем по замовленню покупця підбору та продажу засобів наземного транспорту, їх частин і обладнання, двигунів внутрішнього згорання, як нових, так і тих, що були у використанні. Даний контракт №012020 від 11.01.2020 укладений сторонами у письмовій формі. При цьому, текст контракту викладений мовами кожної із сторін такого договору, зокрема німецькою та українською. Кожною із сторін проставлено підпис під текстом контракту, викладеним мовою, зрозумілою для такої сторони.

Також позивачем до позовної заяви додано доповнення №3 від 13.07.2020 до контракту №012020 від 11.01.2020, відповідно до яких сторони домовились, серед іншого, про внесення змін в пункт 4 вищевказаного контракту щодо порядку проведення розрахунків. При цьому, текст таких доповнень, на відміну від основного контракту №012020 від 11.01.2020, викладений лише українською мовою.

У зв`язку з наведеним, позивачу слід надати копію доповнень №3 від 13.07.2020 до контракту №012020 від 11.01.2020, викладених та підписаних у такій же формі як і основний контракт, зокрема, мовами обох сторін.

Окрім цього, суд звертає увагу, що в матеріалах справи містяться документи, виконані іноземною мовою. При цьому, позивач додає переклади на українську мову деяких із таких документів. Однак матеріали справи не містять перекладу на українську мову митної декларації країни відправлення №21DE55E1 від 22.03.2021, а також платіжного доручення №0410001 від 14.04.2021 та квитанції від 14.04.2021.

Таким чином, вищевказані копії документів є неналежними та недостовірними доказами, оскільки суд не володіє мовою, якою складені вищевказані документи, а тому не має можливості, встановити інформацію щодо предмета доказування та дійсні обставини справи.

Вказана позиція узгоджується із висновками, наведеними в постанові Верховного Суду від 05 травня 2018 року в адміністративній справі №809/1275/17.

Належним чином оформлених перекладів або пояснень неможливості здійснення перекладів вищевказаних документів на українську мову суду не надано.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з вищевикладеним, згідно з вимогами статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК-Авто» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209290/2021/00118 від 24.03.2021, рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/000019/1 від24.03.2021 - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом подання:

- доказів, які б підтверджували ціну позову у справі, зокрема, показники митної вартості товару у гривневому еквіваленті згідно з митною декларацією позивача, а також згідно з рішенням контролюючого органу про коригування митної вартості товару;

- документа про сплату судового збору за вимогу майнового характеру відповідно до вимог частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір";

- належним чином засвідченої копії електронної митної декларації №UA209290.2021.002140 від 22.03.2021;

- належним чином засвідченої копії доповнень №3 від 13.07.2020 до контракту №012020 від 11.01.2020, викладених та підписаних у такій же формі як і основний контракт, зокрема, мовами обох сторін.

- належним чином оформлених та засвідчених перекладів на українську мову документів, викладених іноземною мовою: митної декларації країни відправлення №21DE55E1 від 22.03.2021, а також платіжного доручення №0410001 від 14.04.2021 та квитанції від 14.04.2021.

Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків у визначений строк позовна заява буде повернена.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.