Справа № 640/26918/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Земляної Г.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "НІК ІНВЕСТ ПЛЮС" до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державний реєстратор - приватний Нотаріус Київського міського нотаріального округу Миргородська Наталія Григорівна про визнання протиправним та скасування наказу в частині, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нік Інвест Плюс" (далі - позивач, ТОВ "Нік Інвест Плюс") звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Мін`юст), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Миргородська Наталія Григорівна (далі - третя особа, приватний нотаріус Миргородська Н.Г.), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу Мін`юсту від 20 серпня 2020 року №2874/5 "Про задоволення скарги" щодо скасування рішень від 26 квітня 2019 року №№ 46682092, 46683010, 46682295, 46681436, 46681704, 46681013, 46683408, 46683463; 46682488, 46683305, 46683224, 46680456, 46682862, від 27.04.2019 р. №№ 46684142, 46685693, 46685724, 46685221, 46685193, 46685173, 46685338, 46685661, 46685665, 46684685, 46684879, 46684760, 46684988, 46684634, 46685083, 46685028, 46684559, 46684814, 46684927, 46684412, 46685520, 46684182, 46684502, 46684057, 46684019, 46685642, 46685558, 46685633, 46685540, 46685531, 46685649, 46685657, 46685128, 46685676, 46685700, 46685733, 46685727, 46685738, 46685684, 46685715, 46685707, 46685720, 46685571, 46685583, 46685600, 46685629, 46685670, 46685499, 46685444, 46685468, 46685393, 46685416, 46685367, прийнятих приватним нотаріусом Миргородською Н.Г.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/26918/20.

Одночасно з позовом позивачем подано до суду письмову заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії наказу Мін`юсту №2874/5 "Про задоволення скарги" від 20 серпня 2020 року до вирішення справи по суті заявлених позовних вимог;

- заборони Мін`юсту та його територіальним органам, Департаменту нотаріату та державної реєстрації, Державному підприємству "Національні інформаційні системи" вчиняти будь-які дії щодо скасування рішень від 26 квітня 2019 року №№ 46682092, 46683010, 46682295, 46681436, 46681704, 46681013, 46683408, 46683463, 46682488, 46683305, 46683224, 46680456, 46682862, від 27.04.2019 р. №№ 46684142,46685693, 46685724, 46685221, 46685193, 46685173, 46685338, 46685661, 46685665, 46684685, 46684879, 46684760, 46684988, 46684634, 46685083, 46685028, 46684559, 46684814, 46684927, 46684412, 46685520, 46684182, 46684502, 46684057, 46684019, 46685642, 46685558, 46685633, 46685540, 46685531, 46685649, 46685657, 46685128, 46685676, 46685700, 46685733, 46685727, 46685738, 46685684, 46685715, 46685707, 46685720, 46685571, 46685583, 46685600, 46685629, 46685670, 46685499, 46685444, 46685468, 46685393, 46685416, 46685367, прийнятих приватним нотаріусом Миргородською Н.Г.

- заборони Мін`юсту та його територіальним органам, Департаменту нотаріату та державної реєстрації, Державному підприємству "Національні інформаційні системи" вчиняти будь-які дії щодо анулювання доступу приватному нотаріусу Миргородській Н.Г. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, (далі - подана заява).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нік Інвест Плюс" про забезпечення адміністративного позову задоволено частково.

Зупинено дію п. 2 наказу Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" №2874/5 від 20 серпня 2020 року.

Заборонено Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Департаменту нотаріату та державної реєстрації, Державному підприємству "Національні інформаційні системи" вчиняти будь-які дії щодо скасування на підставі п. 2 наказу Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" №2874/5 від 20 серпня 2020 року рішення від 26 квітня 2019 року №№ 46682092, 46683010, 46682295, 46681436, 46681704, 46681013, 46683408, 46683463, 46682488, 46683305, 46683224, 46680456, 46682862, від 27.04.2019 р. №№ 46684142,46685693, 46685724, 46685221, 46685193, 46685173, 46685338, 46685661, 46685665, 46684685, 46684879, 46684760, 46684988, 46684634, 46685083, 46685028, 46684559, 46684814, 46684927, 46684412, 46685520, 46684182, 46684502, 46684057, 46684019, 46685642, 46685558, 46685633, 46685540, 46685531, 46685649, 46685657, 46685128, 46685676, 46685700, 46685733, 46685727, 46685738, 46685684, 46685715, 46685707, 46685720, 46685571, 46685583, 46685600, 46685629, 46685670, 46685499, 46685444, 46685468, 46685393, 46685416, 46685367, прийнятих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною.

Відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нік Інвест Плюс" про забезпечення адміністративного позову в іншій частині.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи клопотання позивача, зазначив, що наслідком виконання оскаржуваного наказу можливе заподіяння значних матеріальних збитків позивачу, анулювання спірних записів призведе до порушення права власності, а саме, володіння та користування майном його законним власником (користувачем). Крім того, нерухоме майно (АЗС), стосовно якого анулюються реєстраційні записи, використовується власником в господарській діяльності, а тому виконання оскаржуваного наказу може призвести до блокування господарської діяльності позивача. Оформлення права власності (користування) на зазначене вище нерухоме майно за третіми особами може призвести до порушення майнових прав заявника, та може не лише утруднити, але й унеможливити виконання рішення суду, прийнятого за наслідком розгляду адміністративної справи, та вплинути на майнові інтереси інших осіб у разі передання права власності (користування) на спірне майно іншій особі (особам), які не беруть участі у цьому судовому процесі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Міністерство юстиції України звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що рішення суду щодо визнання протиправним та скасування наказу не потребує виконання, оскільки воно лише встановлює правомірність або неправомірність оскаржуваного рішення і не потребує заходів забезпечення позову. Натомість вжиття судом першої інстанції заходів забезпечення позову може вважатись фактичним вирішенням спору. Міністерство юстиції України наділено повноваженнями щодо розгляду скарг на дії та рішення державних реєстраторів, за наслідком чого приймає обов`язкові до виконання рішення, що спростовує твердження позивача про очевидну протиправність оскаржуваного рішення.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2021 року відкрито провадження за скаргою Міністерства юстиції України та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 травня 2021 року.

11 травня 2021 року розгляд справи було відкладено на 18 травня 2021 року у зв`язку з неотриманням деякими учасниками справи копії апеляційної скарги з додатками.

18 травня 2021 року розгляд справи було відкладено на 20 травня 2021 року у зв`язку з надходженням клопотання про відкладення розгляду справи та надіслання третім особам процесуальних документів від представника третіх осіб, залучених до участі у справі по суті спору: ТОВ «АЗС-ОЙЛ», ТОВ «Петрол Агро», ТОВ «Вест Оіл Трейд», ПП «АМД», ТОВ «Віт Оіл».

Судом надіслано вказаному представнику на електронну пошту копії апеляційної скарги та додатків до неї, а також телефоном повідомлено про дату, час та місце проведення судового засідання.

20 травня 2021 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі від представника ТОВ «Трейд Петрол Інвест», яке обґрунтовано неможливістю прибуття в судове засідання у зв`язку з необхідністю участі у розгляді справи №9047102/20 Господарським судом Дніпропетровської області. Колегія суддів вирішила можливим здійснювати розгляд справи без представника ТОВ «Трейд Петрол Інвест».

Крім того, від представника ТОВ «Нік Інвест Плюс» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано неможливістю прибуття в судове засідання у зв`язку з тим, що представник перебуває на самоізоляції через контакт з особою, у якої підтверджено коронавірус, та наявність ознак захворювання. Колегія суддів відхилила дане клопотання, оскільки воно жодним чином не підтверджено. Крім того, згідно статті 309 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Оскільки головуючий суддя з 21 травня 2021 року перебуватиме у щорічній відпустці, то можливості втретє відкласти розгляд справи немає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на засіданні Колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації 28 липня 2020 року за наслідками розгляду скарги ТОВ «Трейд Петрол Інвест від 15 липня 2020 року вирішено рекомендувати Міністерству юстиції України задовольнити вказану скаргу в повному обсязі, скасувати оскаржувані рішення, анулювати доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Миргородській Н.Г. Рішення прийнято одноголосно.

Наказом Міністерства юстиції України від 20 серпня 2020 року №2874/5:

1) скаргу ТОВ «Трейд Петрол Інвест від 15 травня 2020 року задоволено в повному обсязі:

2) скасовано рішення від 26 квітня 2019 року №№46682092, 46683010, 46682295, 46681436, 46681704, 46681013, 46683408, 46683463, 46682488, 46683305, 46683224, 46680456, 46682862, від 27 квітня 2019 року №№ 46684142, 46685693, 46685724, 46685221, 46685193, 46685173, 46685338, 46685661, 46685665, 46684685, 46684879, 46684760, 46684988, 46684634, 46685083, 46685028, 46684559, 46684814, 46684927, 46684412, 46685520, 46684182, 46684502, 46684057, 46684019, 46685642, 46685558, 46685633, 46685540, 46685531, 46685649, 46685657, 46685128, 46685676, 46685700, 46685733, 46685727, 46685738, 46685684, 46685715, 46685707, 46685720, 46685571, 46685583, 46685600, 46685629, 46685670, 46685499, 46685444, 46685468, 46685393, 46685416, 46685367, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Н.Г.;

3) анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Миргородській Н.Г.;

4) виконання пункту 2 наказу покладено на Департамент нотаріату та державної реєстрації;

5) виконання пункту 3 наказу покладено на державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Вважаючи рішення відповідача про задоволення скарги ТОВ «Трейд Петрол Інвест» від 15 травня 2020 року таким, що порушує його права, позивач звернувся до суду з даним позовом та заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Вказана заява мотивована тим, що оскаржуване рішення є очевидно протиправним, оскільки прийняте з грубим порушенням законодавства України. Сам розгляд скарги здійснювався упереджено, з явною та відкритою прихильністю членів колегії та головуючого до сторони скаржника. Натомість аргументи приватного нотаріуса Миргородської Н.Г. під час розгляду скарги членами колегії відверто ігнорувались, її виступ неодноразово перебивався, а твердження та аргументи навмисно перекручувались.

Також позивачем зазначено, що: оскаржуване рішення прийняте всупереч вимогам, встановленим п. 8 ч. 8 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", щодо наявності беззаперечної підстави для відмови скаржнику в задоволенні скарги у зв`язку з пропущенням строку звернення; позивача, як зацікавлену особу, неодноразово не було повідомлено про час і дату засідань колегії; дії приватного нотаріуса як державного реєстратора, які були оскаржені та розглядались колегією, вже були предметом розгляду Мін`юстом; їх законність та правомірність перевірялась відповідачем, за результатом чого було прийнято відповідне рішення, що є підставою для відмови скаржнику в задоволенні скарги на підставі п. 5 ч. 8 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"; всі доводи та аргументи позивача колегією проігноровані, розгляд скарги проводився упереджено та однобічно.

Крім того, позивач звертав увагу суду на те, що виконання оскаржуваного рішення в частині скасування рішень приватного нотаріуса Миргородської Н.Г. фактично позбавить ТОВ "Нік Інвест Плюс" права користування та володіння автозаправними комплексами, які на праві власності належать позивачу. Наголошував, що вищевказані правомочності (право користування та право володіння) є невід`ємними складовими права власності, а відтак, виконання оскаржуваного рішення відповідача порушує право власності позивача, яке є непорушним та охороняється як Конституцією та законодавством України, так і Конвенцією про захист прав та основоположних свобод та Протоколом № 1 до неї.

Незворотнім наслідком виконання оскаржуваного рішення буде видалення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно законних записів, здійснених на підставі перелічених вище рішень приватного нотаріуса Миргородської Н.Г. , які скасовані Мін`юстом безпідставно. Це, за переконанням позивача, може призвести до заподіяння йому значних матеріальних збитків.

Відповідно до норм статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Перелік видів забезпечення позову встановлено ч.1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб-позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Водночас, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії чи зупинення рішення суб`єкта владних повноважень.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії чи зупинення рішення суб`єкта владних повноважень.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

При вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення суб`єкта владних повноважень.

Проте, судом не може даватися оцінка протиправності рішення відповідача, оскільки встановлення ознак його протиправності без розгляду справи по суті є неприпустимим.

Слід зазначити, що очевидна протиправність рішення суб`єкта владних повноважень - це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері.

На переконання колегії суддів, в даному випадку до розгляду справи по суті та з наданих позивачем документальних доказів неможливо встановити очевидну протиправність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень (відповідача) та наслідків його прийняття.

Натомість, на підставі статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України наділено повноваженнями розглядати скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, за результатами чого приймати відповідне рішення про відмову, або задоволення (повне чи часткове) скарги. Водночас, дотримання порядку та наявність підстав для прийняття Міністерством юстиції України того чи іншого рішення підлягає доведенню у визначеному законом порядку шляхом подання сторонами належних та допустимих доказів, що не може бути встановлено на етапі вирішення питання про забезпечення позову без розгляду справи по суті.

Щодо ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту чи поновлення порушених прав та інтересів, суд звертає увагу, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення відповідача. Судове рішення за таким позовом не потребує виконання та його значення полягає у констатації факту правомірності/протиправності оскаржуваного рішення і позбавлення його правових наслідків шляхом скасування. Тому у справі за таким позовом не може бути ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду. Отже і заходів забезпечення позову вони не потребують.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 06 лютого 2019 року по справі №826/13306/18.

Судова колегія погоджується із доводами апелянта, що зазначені позивачем у клопотанні про забезпечення позову доводи не надають суду підстав для вжиття заходів забезпечення позову, що передбачені статтею 151 КАС.

Як вбачається з матеріалів справи, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача нічим не підтверджено, відсутні докази того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, помилковим є рішення суду першої інстанції про задоволення клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Отже при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було допущено порушення норм права, що призвело до невірного по суті вирішення питання.

Відповідно до статті 317 КАС України - підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 312, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року - скасувати та ухвалити нову.

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "НІК ІНВЕСТ ПЛЮС" про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "НІК ІНВЕСТ ПЛЮС" до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державний реєстратор - приватний Нотаріус Київського міського нотаріального округу Миргородська Наталія Григорівна про визнання протиправним та скасування наказу в частині - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 20 травня 2021 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев