Справа № 560/6918/20
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6918/20
РІШЕННЯ

іменем України

20 травня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області , Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області (), щодо невиконання Постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 року у справі № 560/2724/19;

-визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області () щодо проведення державної реєстрації від 10.06.2020 року із видачею ОСОБА_1 нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 відносно транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області () скасувати державну реєстрацію від 10.06.2020 року та видачу ОСОБА_1 нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 відносно транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 ;

-стягнути з Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.12.2018 року вона придбала за договором купівлі-продажу автобус марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 , кількість сидячих місць з місцем водія-23.

Під час реєстрації транспортного засобу позивач отримала свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_4 та номерні знаки НОМЕР_5 .

В квітні 2019 року при зупинці транспортного засобу, працівники поліції повідомили, що в базі даних міститься інформація щодо розшуку номерних знаків та свідоцтва про його реєстрацію.

На адвокатський запит відповідач надав відповідь від 13.05.2019 року із якого вбачається, що реєстрація транспортного засобу скасована 18.12.2018 року згідно із пунктом 40 Порядку, на підставі висновку про підстави скасування реєстрації автомобіля від 11.12.2018 року.

Вважаючи дії відповідача щодо скасування державної реєстрації транспортного засобу протиправними, позивач звернулася до суду із позовом для захисту своїх прав.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року апеляційну скаргу позивача задоволено.

Зобов`язано Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області поновити (відновити) первинну державну реєстрацію від 31 жовтня 2018 року, інші реєстраційні операції та перереєстрацію транспортного засобу на нового власника- ОСОБА_1 .

02.03.2020 року позивач звернулася до відповідача із заявою про добровільне виконання рішення суду.

Оскільки рішення суду добровільно виконано не було, позивач звернулася до органів ДВС.

Замість поновлення первинної реєстрації транспортного засобу, відповідач видав позивачу нове свідоцтво про його реєстрацію та нові номерні знаки.

В новому свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу вказуються нові транспортні характеристики, а саме: кількість сидячих місць з місцем водія становить 21 місце.

Такі характеристики не відповідають дійсності та первинній реєстрації транспортного засобу.

Дії відповідача щодо видачі нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є протиправними, свідчать про його бездіяльність відносно виконання рішення суду.

Так як відповідач свідомо ухиляється від виконання рішення суду, внаслідок чого позивач позбавлена можливості право використовувати транспортний засіб за призначенням, такі дії відповідача завдають позивачу моральну і матеріальну шкоду.

Відповідно до викладеного, позивач просить задовольнити її позовні вимоги.

Ухвалою від 06 листопада 2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, який зареєстрований 17.12.2020 року.

Обґрунтовуючи заперечення позовних вимог, представник відповідача зазначив, що 31.10.2018 року до територіального сервісного центру № 6144 РСЦ МВС в Тернопільській області звернувся ОСОБА_2 , для проведення державної реєстрації автобуса "Mercedes-Benz" "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

30.10.2018 року було проведено державну реєстрацію транспортного засобу.

В подальшому з даним транспортним засобом були проведенні відповідні реєстраційні дії, в тому числі 04.12.2018 року проведена перереєстрація згідно із договором купівлі-продажу (СГ) на нового власника- ОСОБА_1 з видачею свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та номерних знаків НОМЕР_5 .

У листопаді та грудні 2018 року з метою перевірки дотримання законності під час надання територіальними сервісними центрами МВС в Тернопільській області послуг з реєстрації транспортних засобів, фахівцями ВОРЕР та ВСГ РСЦ МВС в Тернопільській області проведено перевірку матеріалів реєстраційних справ першої державної реєстрації ввезених із-за кордону вживаних автобусів на підставі сертифікатів відповідності колісних транспортних засобів за 2018 рік.

Під час проведення перевірки направлено запит до ТОВ "УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ" щодо підтвердження видачі 19.10.2018 року сертифіката відповідності UA.009.51487-18 на зареєстрований 30.10.2018 року за ОСОБА_2 , транспортний засіб "Mercedes-Benz" "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 з кількістю місць для сидіння (включаючи водія)-23.

ТОВ "УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ" листом від 29.11.2018 року № 156 підтверджено видачу сертифіката відповідності UA.009.51487-18 від 19.10.2018 року в якому зазначена інша кількість місць ніж та, що внесена до Єдиного державного реєстру МВС при реєстрації транспортного засобу.

У сертифікаті відповідності вказано кількість місць для сидіння (включаючи водія)-21.

Зібраними матеріалами перевірки реєстрації автомобіля встановлено, що реєстрація проведена згідно вимог чинного законодавства.

Проведеною службовою перевіркою встановлено, що наданий власником транспортного засобу сертифікат відповідності під час першої реєстрації сфальсифіковано, оскільки зазначені у ньому технічні характеристики не відповідають сертифікату відповідності.

На підставі зазначеного, Висновком про підстави скасування реєстрації автомобіля прийнято рішення відповідно до вимог пункту 40 Порядку провести скасування первинної реєстрації від 31.10.2018 року транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію та всі наступні реєстраційні операції.

18.12.2018 року реєстрація транспортного засобу скасована на підставі Висновку про підстави скасування реєстрації автомобіля.

22.01.2020 року Сьомим апеляційним адміністративним судом скасовано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року та задоволено позовні вимоги ОСОБА_1

10.06.2020 року реєстрацію транспортного засобу поновлено Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Тернопільській області з державним номерним знаком НОМЕР_6 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , тобто поновлення реєстрації відбулося іншою структурою, оскільки Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області перебуває в стані припинення.

Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області з 27 квітня 2020 року не є належною структурою щодо здійснення реєстраційних дій пов`язаних із транспортним засобом.

Новостворена структура не являється правонаступником відповідача.

Враховуючи викладене, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив відповідача, який зареєстрований в суді 24.03.2021 року.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків, встановлена "Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затвердженого Постановою КМ України, від 07.09.1998 року № 1388 (далі Порядок № 1388).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку, він є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Судом встановлено, що 4.12.2018 року позивач придбала за договором купівлі-продажу у ОСОБА_2 , автобус марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 , кількість сидячих місць з місцем водія-23.

Під час реєстрації транспортного засобу позивач отримала свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_4 та номерні знаки НОМЕР_5 .

В квітні 2019 року при зупинці транспортного засобу працівниками поліції, позивача повідомили, що в базі даних міститься інформація щодо розшуку номерних знаків та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

На адвокатський запит представника позивача, відповідач-Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області надав відповідь від 13.05.2019 року із якого вбачається, що реєстрація транспортного засобу скасована 18.12.2018 року згідно із пунктом 40 Порядку № 1388, на підставі Висновку про підстави скасування реєстрації автомобіля від 11.12.2018 року.

Скасування реєстрації транспортного засобу відбулося 18.12.2018 року відповідно до Висновку від 11.12.2018 року про підстави скасування реєстрації автомобіля марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 , що затверджений 17.12.2018 року.

Висновок складений в зв`язку із перевіркою дотримання законності під час надання територіальними сервісними центрами МВС в Тернопільській області послуг з реєстрації транспортних засобів, фахівцями ВОРЕР та ВСГ РСЦ МВС в Тернопільській області за 2018 рік.

Під час проведення перевірки направлено запит до ТОВ "УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ" від 28.11.2018 року щодо підтвердження видачі 19.10.2018 року сертифіката відповідності UA.009.51487-18 на зареєстрований 30.10.2018 року за ОСОБА_2 , транспортний засіб марки "Mercedes-Benz" "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 з кількістю місць для сидіння (включаючи водія)-23.

ТОВ "УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ" листом від 29.11.2018 року № 156 підтверджено видачу сертифіката відповідності UA.009.51487-18 від 19.10.2018 року в якому зазначена інша кількість місць ніж та, що внесена до Єдиного державного реєстру МВС при реєстрації транспортного засобу.

У сертифікаті відповідності вказано кількість місць для сидіння (включаючи водія)-21.

Не погоджуючись із рішенням відповідача від 18.12.2018 року про скасування реєстрації транспортного засобувід 31.10.2018 року, позивач звернулася до суду для захисту своїх прав.

Рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 року рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 , задоволено, а саме:

-визнано протиправними дії Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області щодо скасування первинної державної реєстрації від 31 жовтня 2018 року, інших реєстраційних операцій та скасування перереєстрації транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 на нового власника ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 ;

-зобов`язано Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області поновити (відновити) первинну державну реєстрацію від 31 жовтня 2018 року, інші реєстраційні операції та перереєстрацію транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 на нового власника ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 .

Позивач 02.03.2020 року звернулася до відповідача із заявою про добровільне виконання рішення суду.

В зв`язку із відмовою відповідача добровільно виконати рішення суду, позивач звернулася до органів ДВС та ДКС.

14.05.2020 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесла постанову про відкриття виконавчого провадження.

В червні 2020 року позивач на виконання рішення суду отримала від відповідача-Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та нові номерні знаки.

У новому свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу вказуються нові технічні характеристики, а саме: кількість сидячих місць з місцем водія становить 21 місце.

Надаючи правову оцінку встановлених у справі обставин, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною 2 статті 13 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно із частиною 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У статті 370 КАС України, додатково закріплено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Не виконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На важливість належного виконання судового рішення неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України.

Так, у пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 (справа щодо конституційності окремих положень Кримінально-процесуального кодексу України) Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової. З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

Крім того, у Рішенні від 26 червня 2013 р. № 5-рп/2013 (справа щодо офіційного тлумачення положень п. 2 ч. 2 ст. 17, п. 8 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження») Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист (абзац 5 п.п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013); набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

За позицією Конституційного Суду України, висловленою у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 (справа щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (щодо забезпечення державою виконання судового рішення)) судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина, і саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України (абзац 15 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 7 травня 2002 року № 8-рп/2002); право на судовий захист є гарантією реалізації інших конституційних прав і свобод, їх утвердження й захисту за допомогою правосуддя (абзац 8 п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018). Отже, як випливає з наведеного, держава повинна повною мірою забезпечити реалізацію гарантованого ст. 55 Конституції України права кожного на судовий захист.

Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 року № 1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, ст. 129-1, ч. 2 якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Також, Конституційний Суд України, взявши до уваги ст. ст. 3, 8, ч. ч. 1, 2 ст. 55, ч. ч. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, дійшов висновку, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом.

Конституційний Суд України наголосив, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 р. № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00; пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України», заява № 6318/03; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia», заява № 30779/04; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04).

На підставі аналізу ст. ст. 3, 8, ч. ч. 1, 2 ст. 55, ст. 129, ч. ч. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України у їх системному зв`язку, Конституційний Суд України у Рішенні від 15 травня 2019 р. № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статями 129, 129-1 Конституції України, статями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно із позицією, що сформована Верховним Судом у постанові від 27 грудня 2019 року у справі № 757/42871/15-а (справа стосується процесуальних питань гарантування виконання судового рішення), суд повинен враховувати, зокрема, принцип пріоритетності застосування норм Конституції України над іншими нормативно-правовими актами (статті 3, 7 КАС України); принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (стаття 8 Конституції України, стаття 6 КАС України та частина 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Підсумовуючи викладене, вбачається, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в яких є держава в особі її компетентних органів, а тому, адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

З аналізу висновків Конституційного Суду України, зроблених у його рішеннях, слідує, що принцип обов`язковості судових рішень є: складовою права особи на справедливий суд; невід`ємною складовою права кожного на судовий захист всіх конституційних прав і свобод людини і громадянина; видом державного захисту прав і свобод людини і громадянина; гарантією реалізації всіх конституційних прав і свобод, їх утвердження й захисту за допомогою правосуддя.

Із змісту матеріалів справи судом встановлено, що відповідач-Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) як правонаступник Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області на дату прийняття рішення у даній адміністративній справі не виконав постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 року яким зобов`язано Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області поновити (відновити) первинну державну реєстрацію від 31 жовтня 2018 року, інші реєстраційні операції та перереєстрацію транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 на нового власника ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 .

В зв`язку із тим, що рішення суду не виконується, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) щодо невиконання Постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 року у справі № 560/2724/19.

Державна реєстрація транспортного засобу від 10.06.2020 року та видача ОСОБА_1 нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 відносно транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 не може вважатися належним виконанням рішення суду, оскільки не відповідає йому за своїм змістом, зокрема зазначенням технічних характеристик транспортного засобу за кількістю сидячих місць, при первинній державній реєстрації транспортного засобу від 31 жовтня 2018 року, іншим реєстраційним операціям та перереєстрацією транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 на нового власника ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 .

Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги позивача на підставі яких необхідно визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) щодо проведення державної реєстрації від 10.06.2020 року із видачею ОСОБА_1 нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 відносно транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 та зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) скасувати державну реєстрацію від 10.06.2020 року та видачу ОСОБА_1 нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 відносно транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

Суд, при вирішенні спору не бере до уваги пояснення відповідача, наведені представником відповідача у відзиві на позов, враховуючи наступне.

Відповідач не надав жодних доказів для підтвердження обставин на які посилається представник відповідача у відзиві на позов, зокрема відсутні належно завірені копії матеріалів службового розслідування якими як стверджує відповідач встановлено фальсифікацію сертифікату відповідності на підставі якого проведено первинну реєстрацію транспортного засобу, тощо.

Суд вважає, що новоутворена структура-Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) є правонаступником Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області, враховуючи таке.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року (справа № 524/4478/17), від 20 лютого 2019 року (справа № 826/16659/15).

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 2а-23895/09/1270.

Оскільки з 27 квітня 2020 року Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області не здійснює функції щодо реєстраційних дій транспортних засобів, а такі дії здійснює Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) згідно із повноваженнями покладеними на нього Державою, суд вважає, що в такому випадку Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) є правонаступником Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області, тому що функції держави, які реалізовувалися органом який підлягає ліквідації, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Що стосується позовної вимоги якою позивач просить стягнути з Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) моральну шкоду в розмірі 10000 грн., то у її задоволенні позивачу необхідно відмовити, беручи до уваги такі обставини.

Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно із частиною 1-3 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пленум Верховного суду України у Постанові №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначив, що відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання позивачем моральної шкоди в наслідок протиправних дій відповідача, а тому суд вважає, що у задоволенні даних вимог слід відмовити.

Аналізуючи встановлені у справі обставини та докази надані сторонами в підтвердження таких обставин, суд, зважаючи на викладене приходить до висновку, що у позов підлягає задоволенню частково.

Судові витрати в сумі 1681,60 грн., підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС), оскільки вони не стосуються позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) щодо невиконання Постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 року у справі № 560/2724/19.

Визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) щодо проведення державної реєстрації транспортного засобу від 10.06.2020 року із видачею ОСОБА_1 нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 відносно транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

Зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) скасувати державну реєстрацію транспортного засобу від 10.06.2020 року та видачу ОСОБА_1 нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 відносно транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1681,60 грн., (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області (вул. Стрийська, 5,с. Підгородне,Тернопільський район, Тернопільська обл.,47751 , код ЄДРПОУ - 40112233) Регіональний сервісний ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) (вул. Стрийська, 5,Підгородне,Тернопільський район, Тернопільська область,46400 , код ЄДРПОУ - 43611891)

Головуючий суддя В.К. Блонський