Справа № 500/871/21
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/871/21

21 травня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування вимог

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2020 №Ф-1554-53 та від 08.02.2021 №Ф-1554-53.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в даному випадку Головне управління ДПС у Тернопільській склало та надіслало позивачу на підставі даних інформаційної системи вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2020 №Ф-1554-53 та від 08.02.2021 №Ф-1554-53, згідно яких у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є заборгованість зі сплати єдиного внеску, після того як ці суми боргу недоїмки були скасовані в адміністративному та судовому порядку.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У справі призначено судове засідання на 01.04.2021.

01.04.2021 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду відповідач Головне управління ДПС у Тернопільській області подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідно до даних інтегрованої картки платника, станом на 30.10.2020 заборгованість становить 20049,07 грн, яка виникла внаслідок занесення до інтегрованої картки суми донарахованого єдиного внеску згідно вимог про сплату боргу (недоїмки) від 06.12.2019, винесеної на підставі акта перевірки від 04.11.2019 №262/19-00-13-02/ НОМЕР_1 та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені від 28.09.2020 №. Згідно з підсистемою "Облік платежів" ІС "Податковий блок" заборгованість ОСОБА_1 по єдиному соціальному внеску станом на 31.01.2021 становить 20649,07 грн, що і стало підставою для формування вимог про сплату боргу (недоїмки).

В судовому засіданні 01.04.2021 розгляд справи відкладено до 05.05.2021 за клопотанням представника Головного управління ДПС у Тернопільській області, в подальшому до 17.05.2021.

14.05.2021 від Головного управління ДПС у Тернопільській області до суду поступили додаткові пояснення, в яких зазначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вказує, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є саме сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом. Також звернуто увагу, що скасування вимоги не передбачає обов`язку контролюючого органу зі списання боргу, а також, що спірні вимоги підписані уповноваженими особами на підставі наказів про делегування повноважень.

Представник позивача адвокат Щербатюк О.Д. 17.05.2021 через відділ документального забезпечення суду подав клопотання про розгляд справи №500/871/21 без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Представник Головного управління ДПС у Тернопільській області 17.05.2021 подала до Тернопільського окружного адміністративного суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження без участі представника відповідача.

Згідно частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Частиною четвертою статті 229 КАС України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 визначено перейти до розгляду справи №500/871/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування вимог в порядку письмового провадження.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, встановив таке.

Відповідно до інформації, яка міститься у інформаційній системі "Податковий блок. Облік платників податків", а саме: розділ "Реєстраційні дані" позивач зареєстрований як фізична особа - підприємець станом на 12.11.2004 та взятий на облік в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області, Підволочиській ДПІ (Підволочиський район) станом на 17.01.2005, за основним кодом ВЕД 47.11 "Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами".

Згідно інформації про реєстрацію платником ЄСВ позивач належить до 211 Категорії страхувальника, а саме фізичні особи - підприємці, які сплачують єдиний внесок від суми доходу, отриманого від цієї діяльності.

11.11.2020 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1554-53, згідно якої станом на 31.10.2020 заборгованість зі сплати єдиного внеску ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) становить 21149,07 грн, в тому числі недоїмка 19849,25 грн, 642,07 грн штраф, 657,75 грн пеня.

11.12.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до ДПС України з скаргою на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2020 №Ф-1554-53.

За результатами розгляду скарги позивача рішенням ДПС України від 12.02.2021 №3326/6/99-00-06-02-01-06 вимогу Головного управління ДПС у Тернопільській області про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2020 №Ф-1554-53 залишено без змін, а скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 без задоволення.

Рішення про результати розгляду скарги отримано позивачем 15.02.2021.

08.02.2021 Головне управління ДПС у Тернопільській області на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1554-53, згідно якої станом на 31.01.2021 заборгованість зі сплати єдиного внеску ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) становить 20049,07 грн, в тому числі недоїмка 18749,25 грн, 642,07 грн штраф та 657,75 грн пеня.

15.02.2021 зазначена вимога сплату боргу (недоїмки) №Ф-1554-53 від 08.02.2021 отримана позивачем.

Не погоджуючись із вимогами про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Тернопільській області від 11.11.2020 №Ф-1554-53 та від 08.02.2021 №Ф-1554-53 позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За нормами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача і винесеного на підставі них спірного рішення на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Закон №2464-VI визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з вимогами пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI встановлено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У статті 4 Закону №2464-VI визначено перелік осіб, які є платниками єдиного внеску.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно підпункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім`ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу (пункт 3 статті 7 Закону №2464-VI).

Частиною третьою статті 9 Закону №2464-VI встановлено, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (частина восьма статті 9 Закону №2464-VI).

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 9 Закону №2464-VI).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону №2464-VI сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених Законом №2464-VI, є недоїмкою.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно пункту 3розділу VI Інструкції при про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року №469, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за №508/26953 (далі Інструкція №449), орган доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: платний має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашений в установлений строк. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом (пункт 3 розділу VI Інструкції №449).

Відповідно до пункту 6 розділу VII Інструкції №449, нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем списання з рахунку платника відповідних коштів (внесення відповідного платежу готівкою), до дня його фактичного перерахування (зарахування) банками на рахунки органів доходів і зборів з дотриманням строків.

Згідно з пунктом 4 розділу VII Інструкції №449 Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

11.11.2020 Головним управління ДПС у Тернопільській області та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1554-53, згідно якої станом на 31.10.2020 заборгованість зі сплати єдиного внеску ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), становить 21149,07 грн, в тому числі недоїмка 19849,25 грн, 642,07 грн штраф та 657,75 грн пеня.

08.02.2021 Головним управління ДПС у Тернопільській області на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1554-53, згідно якої станом на 31.01.2021 заборгованість зі сплати єдиного внеску ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), становить 20049,07 грн, в тому числі недоїмка 18749,25 грн, 642,07 грн штраф та 657,75 грн пеня.

Згідно матеріалів справи заборгованість в інтегрованій картці позивача з платежу "єдиний соціальний внесок" відображено ЄСВ нараховану контролюючим органом на підставі акта перевірки від 04.11.2019 №262/19-00-13-02/ НОМЕР_1 та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені від 28.09.2020 №.

Суд зазначає, що згідно частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 в адміністративній справі №500/687/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2021, визначено:

Визнати протиправним та скасувати рішення № від 06.12.2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- 1554-53 від 10.03.2020 року.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- 1554-53 від 13.04.2020 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.12.2019 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.12.2019 року №

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.12.2019 року № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 13326 (тринадцять тисяч триста двадцять шість) гривень 00 (нуль) копійок, з яких 10661 (десять тисяч шістсот шістдесят одна) гривня 00 (нуль) копійок податкових зобов`язань та 2665 (дві тисячі шістсот шістдесят п`ять) гривень 00 (нуль) копійок за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Судовим рішенням в адміністративній справі №500/687/20 встановлено, що Головним управлінням ДПC у Тернопільській області проведено документальну планову виїзну перевірку ОСОБА_1 щодо своєчасності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, результати якої викладені в акті від 04.11.2019 №262/19-00-13-02/ НОМЕР_2 .

За висновками перевірки позивачем порушено зокрема п.1 ч.1 ст.4, п.1 ч.2 ст.6, п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у результаті чого визначено суму зобов`язань з єдиного внеску з суму доходу (прибутку), отриманого від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, на суму 19849,25 грн, в тому числі по звітних (податкових) періодах: за 2018 рік в сумі 19849,25 грн;

Головним управлінням ДПC у Тернопільській області 06.12.2019 винесено:

вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, згідно якої станом на 04.11.2019 року заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 19849,25 грн;

рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 1984,93 грн;

За результатами розгляду скарги позивача рішенням ДПС України від 21.02.2020 №6682/6/99-00-08-06-01-06 вирішено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.12.2019 №Ф- скасувати та вважати відкликаною з дня прийняття даного рішення, зобов`язати Головне управлінням ДПC у Тернопільській області сформувати та направити нову вимогу у відповідності до норм чинного законодавства, а рішення від 06.12.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 1984,93 грн залишено без змін.

Головним управлінням ДПC у Тернопільській області складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1554-53 від 10.03.2020, згідно якої станом на 29.02.2020 заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 20795,12 грн, в тому числі: 19849,25 грн недоїмки та 945,87 грн штрафу та від 13.04.2020 згідно якої станом на 31.03.2020 заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 19756,06 грн.

В судовому рішенні від 23.09.2020 суд дійшов висновку про протиправне донарахування грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, єдиного внеску, об`єктом оподаткування яких є чистий оподатковуваний дохід, та похідне застосування штрафних санкцій, що свідчить про невідповідність оскаржуваних вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1554-53 від 10.03.2020, №Ф-1554-53 від 13.04.2020, рішення від 06.12.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску, податкових повідомлень-рішень від 06.12.2019 №, № критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті частини другої статті 2 КАС України.

Пунктом 1 частини третьої статті 2 КАС України визначено, що верховенство права є однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

В Рішенні від 20.11.2011 у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04) ЄСПЛ зазначив, що Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. (п.70).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити колишню "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. (п.71).

За положеннями частин другої - третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У справі, що розглядається, внаслідок порушення відповідачем зазначеного принципу "належного урядування", які виявилися у невиконанні податковим органом судового рішення стосовно скасування податкового повідомлення - рішення та вимог про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску та подальшому нарахуванні на цю суму боргу штрафних санкцій та пені, а також виставлення нових податкових вимог про сплату боргу (недоїмки) були істотно порушені майнові права позивача.

Виходячи з встановлених обставин у цій справі, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Тернопільській області від 11.11.2020 №Ф-1554-53 та від 08.02.2021 №Ф-1554-53.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

При цьому суд враховує роз`яснення, що викладені у пункті 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Цей же принцип знайшов свій вираз у низці рішень Європейського суду з прав людини, у яких ЄСПЛ неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain); рішення у справі "Серявін та інші проти України").

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" суд визначив, що "... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних вимог.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позов підлягає до повного задоволення, то до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 908,00 грн згідно платіжного доручення №2166 від 23.02.2021.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Тернопільській області від 11.11.2020 №Ф-1554-53.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Тернопільській області від 08.02.2021 №Ф-1554-53.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн 00 коп) згідно платіжного доручення №2166 від 23.02.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 травня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.