Справа № 140/13120/20
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/13120/20 пров. № А/857/3995/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП-ОЙЛ» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року, головуючий суддя Валюх В.М., ухвалене у м. Луцьку, у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП-ОЙЛ» про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року позивач ГУ ДПС у Волинській області звернулося в суд з позовом до ТзОВ «ВІП-ОЙЛ», в якому просило стягнути податковий борг з рахунків платника податків у банках в сумі 24 390,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не виконує вимоги податкового законодавства щодо своєчасності сплати податків в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України (далі - ПК України). За відповідачем обліковується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб в загальному розмірі 24 390,03 грн. Позивач надіслав відповідачу податкову вимогу № 14095-17 від 20.09.2017 року, проте вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу відповідачем.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено; стягнуто з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП-ОЙЛ» (43018, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, 152 В, ідентифікаційний код 34524107) у банках, що обслуговують такого платника податків, податковий борг в загальному розмірі 24 390 гривень 03 копійки (двадцять чотири тисячі триста дев`яносто гривень три копійки).

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ТзОВ «ВІП-ОЙЛ» оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ТзОВ «ВІП-ОЙЛ» в адміністративному порядку було подано скаргу на податкове повідомлення-рішення від 15.08.2017 року №, яке рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 16.11.2017 року № 26426/6/99-99-11-03-01-25 залишено без змін. Проте, з огляду на те, що рішення від 09.10.2017 про продовження строку розгляду скарги позивачу не надсилалося, тому скарга є такою, що повністю задоволена на користь платника податків. Крім того, розмір податкового боргу був визначений рішенням Господарського суду Волинської області від 21.03.2018 року по справі № 903/686/17 та повністю сплачений.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТзОВ «ВІП-ОЙЛ» зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 21.06.2019 року № (а. с. 3-5), має відкриті рахунки в банківських установах (а.с. 6).

Станом на 04.09.2020 року за відповідачем обліковується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у загальній сумі 24390,03 грн., про що зазначено ГУ ДПС у Волинській області в інформаційній довідці про наявність податкового боргу (а.с. 6), в розрахунку сум податкового боргу ТзОВ «ВІП-ОЙЛ» (а.с. 7) та підтверджується зворотнім боком облікової картки платника по вказаному платежу (а.с. 19-22).

Податковий борг з орендної плати з юридичних осіб виник внаслідок несплати грошових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями № від 15.08.2017 року на суму 68715,44 грн., № від 27.07.2018 року на суму 1459,70 грн. (а.с. 9, 15). Крім того, за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань нарахована пеня в сумі 889,26 грн., та у зв`язку з переплатою в сумі 39375,86 грн., податковий борг з орендної плати з юридичних осіб становить 24390,03 грн., в т. ч.: недоїмка 23500,77 грн., пеня 889,26 грн.

Позивач відповідно до статті 59 ПК України надіслав відповідачу податкову вимогу за формою «Ю» від 20.09.2017 року № 14095-17, яка була вручена платнику 03.10.2017 року (а.с. 8).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення-рішення № від 15.08.2017 року та № від 27.07.2018 року ТзОВ «ВІП-ОЙЛ» в судовому порядку не оскаржило, а визначені у них суми грошових зобов`язань є узгодженими.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Тобто, статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України встановлено, що після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Кодексу).

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вимог ст. 59 ПК України на адресу відповідача податковим органом надсилалась податкова вимога форми "Ю" №387-13 від 16.02.2018 року.

Відповідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків. Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.18).

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункт 95.4. статті 95 Податкового кодексу України).

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

На момент подання адміністративного позову, згідно довідки від 04.09.2020 року про наявність податкового боргу, за відповідачем числилась заборгованість в сумі 24 390,03 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що за відповідачем рахується податкова заборгованість, яка є узгодженою та підлягає стягненню за рішенням суду, відтак позовні вимоги про стягнення податкового боргу підлягають задоволенню.

При цьому, рішенням ДФС України від 09.10.2017 року було продовжено до 16.11.2017 року строк розгляду скарги ТзОВ «ВІП-ОЙЛ» на податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2017 року із направленням його копії платнику (а.с. 71-72), а рішенням ДФС України від 16.11.2017 року залишено без змін податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2017 року, а скарга платника податків - без задоволення (а.с. 69).

Покликання апелянта на рішення Господарського суду Волинської області від 21.03.2020 року у справі № 903/686/17 за позовом Маневицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Маневицької районної державної адміністрації, Цмінівської сільської ради до ТзОВ «ВІП-ОЙЛ» про стягнення 7298,51 грн., розірвання договору оренди землі від 21.11.2007 та повернення земельної ділянки, яким позов задоволено повністю, зокрема, стягнуто з ТзОВ «ВІП-ОЙЛ» на користь Цмінівської сільської ради 7298,51 грн. заборгованості колегія суддів вважає безпідставними, оскільки податковий борг у спірних правовідносинах виник на підставі податкових повідомлень-рішень № та №.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про підставність та обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП-ОЙЛ» залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року у справі №140/13120/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький