Справа № 460/8517/20
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2021 року м. Рівне №460/8517/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Головатчик А.А. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: ОСОБА_1 , представник - Голуб І.Г., відповідача 1: представник не прибув, відповідача 2: представник Мидловець Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доКостопільської районної державної адміністрації, Рівненської районної державної адміністрації,
про скасування розпорядження голови та визнання бездіяльності протиправною, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Костопільської районної державної адміністрації про:

- скасування розпорядження голови Костопільської районної державної адміністрації № 181 від 15.07.2020 про затвердження Акта з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам №3 від 15.07.2020;

- визнання протиправною бездіяльності Костопільської районної державної адміністрації, що полягає у ненарахуванні у повному обсязі збитків, завданих УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» на земельній ділянці кадастровий номер - :05:004:0050 згідно з постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» та зобов`язання Костопільської районної державної адміністрації виконати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 по справі №460/2414/19 в частині нарахування збитків у повному обсязі згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993;

- визнання протиправною бездіяльності Костопільської районної державної адміністрації, що полягає у ненарахуванні збитків, завданих УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» на земельних ділянках кадастровий номер - :05:004:0049 та кадастровий номер :05:004:0050 згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1098 від 17.12.2008 «Про визначення розміру збитків, завданих унаслідок непроведення робіт з рекультивації порушених земель» та зобов`язання Костопільської районної державної адміністрації виконати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 по справі №460/2414/19 в частині нарахування збитків згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1098 від 17.12.2008;

- визнання протиправною бездіяльності Костопільської районної державної адміністрації, що полягає у затягуванні процесу нарахування збитків, не здійсненні юридично значимих і обов`язкових дій, які віднесені до її компетенції, що були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені;

- стягнення з Костопільської районної державної адміністрації 58760,00 грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної її протиправною бездіяльністю.

Ухвалою суду від 05.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 460/8517/20 та вирішено розгляд справи провести за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою суду підготовче засідання у справі призначено на 02.02.2021.

Підготовче засідання з 02.02.2021 відкладено на 10.02.2021 для вирішення питання щодо правонаступництва відповідача, оскільки судом встановлено, що Костопільська районна державна адміністрація реорганізовується шляхом приєднання до Рівненської районної державної адміністрації.

У підготовчому засіданні 10.02.2021 Рівненську районну державну адміністрацію залучено до участі у справі в якості другого відповідача. У зв`язку з цим, підготовче засідання відкладено на 04.03.2021.

Ухвалою суду від 04.03.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 30.03.2021.

У судовому засіданні 30.03.2021 оголошено перерву, оскільки сторонами висловлено бажання щодо мирного врегулювання спору. Того ж дня, представниками обох сторін подано клопотання про зупинення провадження у справі на час, необхідний для примирення, а саме - на один місяць.

Ухвалою суду від 30.03.2021 провадження у справі зупинено до 30.04.2021 - до часу, необхідного сторонам для примирення.

У судовому засіданні 30.04.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно з позовною заявою, відповіддю на відзив та поясненнями сторони позивача у судовому засіданні, позовні вимоги ґрунтуються на тому, що у листопаді 2015 року на належних ОСОБА_1 на праві приватної власності земельних ділянках НОМЕР_2 та НОМЕР_6 масиву № 3 , що на території села Дюксин Костопільського району Рівненської області, Рівненським ЛВ УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» проведено ремонтні роботи магістрального газопроводу «Турійськ-Луцьк-Рівне» без погодження схем під`їздів з власниками земельних ділянок. За результатами проведених робіт було погіршено якість ґрунтового покриву належних позивачу земельних ділянок та частково знищено посіви озимої пшениці. У зв`язку з цим, комісією Дюксинської сільської ради було проведено відповідні проміри та складено Акт від 04.03.2016 про знищення посівів та нанесення шкоди земельним ділянкам. Крім того, задля встановлення якості ґрунтів пошкоджених земельних ділянок та визначення розміру коштів, необхідних для їх рекультивації й відновлення родючого шару ґрунту, ДУ «Інститут охорони ґрунтів України» проведено агрохімічне обстеження пошкоджених земельних ділянок та надано висновок про необхідні заходи для відновлення родючості ґрунтового покриву. З метою добровільного відшкодування завданих збитків, позивач звертався до Рівненського ЛВ УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» з листами, однак останні залишились без розгляду. Також, з огляду на положення постанов Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» та №1098 від 17.12.2008 «Про визначення розміру збитків, завданих унаслідок непроведення робіт з рекультивації порушених земель», починаючи з червня 2016 року, позивач неодноразово звертався до Костопільської районної державної адміністрації з метою визначення розміру збитків, завданих проведенням ремонтних робіт на належних йому земельних ділянках, та затвердження відповідного акта. Проте, визначення розміру завданих збитків комісією Костопільської районної державної адміністрації не проводилось з огляду на відсутність необхідних для того документів, зокрема, «проекту виконання робіт» та «кошторису проведення рекультивації». Разом з тим, сторона позивача вказала, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 в адміністративній справі №460/2414/19 головою Костопільської районної державної адміністрації видано розпорядження №181 від 15.07.2020, яким затверджено Акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам №3 від 15.07.2020. Водночас, на переконання сторони позивача, вказане розпорядження суперечить актам законодавства, зокрема, не відповідає вимогам постанов Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 та №1098 від 17.12.2008, а відтак, порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 . Крім того, сторона позивача зазначила, що у зв`язку з відсутністю нарахування збитків у повному обсязі, якість ґрунтового покрову порушених земельних ділянок не може бути відновлена, що у своїй сукупності з ненаданням відповідачами обґрунтованих відповідей на звернення у встановлений чинним законодавством строк, призводить до моральних страждань, вимагає додаткових зусиль для організації життя позивача, зумовлює регулярне відвідування Костопільської та Рівненської районних державних адміністрацій, бюро правової допомоги, суду та медичних закладів. А тому, на переконання сторони позивача, неправомірними діями відповідачів завдана також і моральна шкода, яку оцінює у 58760,00 грн. З наведених вище підстав, сторона позивача просила позовні вимоги задовольнити.

Перший відповідач відзиву на позов не подавав і своєї позиції у справі не висловлював.

За змістом відзиву на позовну заяву, а також пояснень представників другого відповідача у судовому засіданні, Рівненська районна державна адміністрація позов не визнала. Свої заперечення обґрунтувала тим, що у 2015 році Рівненським лінійним відділенням управління магістральних газопроводів проводився вибірковий ремонт ізоляційного покриття магістрального газопроводу «Турійськ-Луцьк-Рівне» ДУ 700 мм на км 125,9-127,08 загальною довжиною 1180 м в районі с.Дюксин Костопільського району Рівненської області, у результаті чого було частково знищено посіви на земельних ділянках, що належать позивачу. При цьому вказала, що згідно з пунктом 6 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993, при тимчасовому зайнятті земельних ділянок для розвідувальних робіт, а також для обов`язкових планових робіт з будівництва, технічного обслуговування і ремонту лінійної частини магістральних трубопроводів, що проходять в одному технічному коридорі, збитки визначаються за угодою між власниками землі або землекористувачами та підприємствами, установами й організаціями - замовниками таких робіт з обумовленням розмірів збитків і порядку їх відшкодування в договорі. При недосягненні згоди розміри збитків визначаються комісіями, створюваними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. У зв`язку з цим, а також на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 в адміністративній справі №460/2414/19, головою Костопільської районної державної адміністрації видано розпорядження №181 від 15.07.2020, яким затверджено Акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам №3 від 15.07.2020. Пояснила, що за змістом вказаного акта, комісією встановлено факт порушення частини ґрунтового покриву належної позивачу земельної ділянки та визначено ПАТ «Укргазтранс» як підприємство, яке буде відшкодовувати заподіяні збитки. Спростовуючи доводи позивача, сторона відповідача зазначила, що комісія, яка утворюється відповідно до пункту 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993, не приймає рішення, які мають юридичну силу, оскільки рішення комісії є лише оформленням дій такої комісії, тоді як райдержадміністрація приймає акти, які є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, організаціями, посадовими особами та громадянами. При цьому, стверджувала, що завданням комісії є виключно визначення розміру збитків, а не вирішення питання щодо наявності підстав для їх відшкодування. Крім того, на переконання сторони відповідача, вимога щодо відшкодування моральної шкоди не доведена позивачем, оскільки ним не надано жодного доказу того, що йому завдано моральну шкоду саме Рівненською районною державною адміністрацією (Костопільською РДА). Зокрема, не підтверджено факту порушення його прав, завдання моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідачів, не надано доказів наявності моральної шкоди, протиправності дій чи бездіяльності відповідачів, не встановлено причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями, а також вини у її заподіянні. Більше того, пошкодження належних позивачу земельних ділянок відбулося саме внаслідок дій Рівненського ЛВ УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз», а не Рівненської РДА (Костопільської РДА). Враховуючи наведене, сторона відповідача вважає, що у спірних правовідносинах вона діяла у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому, просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши заяви по суті справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником двох суміжних земельних ділянок (паїв) - кадастрові номери :05:004:0049 та :05:004:0050, площею по 0,3378 га кожна, розташованих на території масиву № 3 Дюксинської сільської ради Костопільського району Рівненської області, цільове призначення яких «для ведення особистого селянського господарства», що підтверджується: Державними актами про право власності на земельну ділянку серії РВ №048224 та №048231 від 11.02.2004, виданих Костопільською райдержадміністрацією; витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №84840236 від 12.04.2017 та №76153553 від 17.12.2016; свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВСВ №557914 від 26.04.2005. Державну реєстрацію права власності позивача на вказані об`єкти нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено 07.04.2017 та 14.12.2016 відповідно (а.с.6, 7, 8, 9, 10, 18).

З матеріалів справи судом встановлено, що з 2005 року позивач щорічно сплачує земельний податок за належні йому земельні ділянки, що підтверджується копіями відповідних квитанцій (а.с.11-17).

У 2015 році Рівненським лінійним відділенням Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» проводився вибірковий ремонт ізоляційного покриття магістрального газопроводу «Турійськ-Луцьк-Рівне» ДУ 700 мм на км 125.9-127.08 загальною довжиною 1180 м в районі села Дюксин Костопільського району Рівненської області, в результаті якого було пошкоджено родючий шар ґрунту та частково знищено посіви на вказаних земельних ділянках. Зазначене не заперечувалось й другим відповідачем у процесі судового розгляду справи.

У зв`язку з цим, 04.03.2016 комісією Дюксинської сільської ради складено акт про нанесення шкоди вказаним вище земельним ділянкам та часткове знищення озимих посівів при проведенні запланованих ремонтних робіт на магістральному газопроводі «Турійськ-Луцьк-Рівне». За змістом згаданого акта, комісія, виїхавши на місце і зробивши огляд та контрольні проміри, встановила, що при проведенні ремонтних робіт було погіршено якість ґрунтового покриву, шляхом глибокого розкопування та послідуючого рівняння площі, забруднення сторонніми предметами (дріт, гума, куски металу), окрім того, знищено частково посіви озимини. Попередні проміри показали, що гр. ОСОБА_1 пошкоджено земельну ділянку, орієнтовно на площі 0,2600 га, з яких 0,0700 га було засіяно озимою пшеницею. Комісія вважала за можливе відшкодування нанесених збитків, які можуть бути визначені за угодою між власником земельної ділянки та замовником робіт (а.с.19).

18.02.2019 Деражненською сільською радою Костопільського району Рівненської області видано довідку №132 про те, що при складанні комісією Дюксинської сільської ради Акта від 04.03.2016 про нанесення шкоди земельним ділянкам та часткове знищення озимих посівів при проведенні запланованих ремонтних робіт на магістральному газопроводі «Турійськ-Луцьк-Рівне», не було зазначено номера масиву та номерів земельних ділянок, на яких проводився огляд, а саме: масив № 3 , земельні ділянки № НОМЕР_2 (кадастровий номер земельної ділянки - :05:004:0049) та № НОМЕР_3 (кадастровий номер земельної ділянки - :05:004:0050) (а.с.20).

Крім того, з метою встановлення якості ґрунту пошкоджених земельних ділянок та подальшого визначення розміру необхідних коштів для проведення рекультивації та відновлення родючого шару ґрунту, позивач звернувся до Рівненської філії Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України».

Так, згідно з висновком Рівненської філії ДУ «Інститут охорони ґрунтів України» №158-16/01/458 від 05.09.2016 щодо обстеження земельних ділянок площею 0,203 га та 0,137 га, які знаходяться у користуванні ОСОБА_1 , на території Дюксинської сільської ради Костопільського району Рівненської області, при проведенні агрохімічного обстеження ґрунтів вказаних земельних ділянок встановлено, що на земельній ділянці площею 0,137 га спостережено порушення верхнього гумусованого орного шару ґрунту, що призвело до збіднення орного шару на мікроорганізми. За результатами агрохімічних досліджень встановлено дуже низький вміст гумусу, що відносить такі землі до деградованих. Визначено, що для відновлення вмісту гумусу та доведення до початкових рівнів забезпеченості елементів живлення необхідно провести агротехнічні та агрохімічні заходи (а.с.21). Вказаний висновок є додатком до агрохімічних паспортів поля, земельної ділянки (№32) №158-16/01/457 від 05.09.2016 (а.с.21-24).

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами за змістом поданих ними заяв по суті справи, що починаючи з 2016 року, ОСОБА_1 неодноразово звертався до Костопільської районної державної адміністрації з письмовими заявами щодо визначення розміру збитків, завданих належним йому на праві приватної власності земельним ділянкам у зв`язку з непроведенням робіт з рекультивації порушених земель, у відповідності до положень постанов Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» та №1098 від 17.12.2008 «Про визначення розміру збитків, завданих унаслідок непроведення робіт з рекультивації порушених земель» (а.с.28-29).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2018 в адміністративній справі №826/14202/17, яке набрало законної сили 14.05.2018, визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Костопільської районної державної адміністрації №44 від 14.02.2017, яким було затверджено Акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 13.02.2017, у якому розраховано розмір збитків, завданих земельним ділянкам ОСОБА_1 Рівненським ЛВ УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» при проведенні вибіркового ремонту ізоляційного покриття МГ «Турійськ-Луцьк- Рівне», в сумі 43 076,18 грн (а.с.147-148).

Саме тому, 06.09.2018 позивач повторно звернувся до Костопільської районної державної адміністрації із заявою за вих. №12 про розгляд питання щодо нарахування збитків, завданих земельним ділянкам, які перебувають у його власності, під час ремонту ізоляційного покриття магістрального газопроводу «Турійськ-Луцьк-Рівне» (а.с.30).

Проте, засідання комісії з визначення та відшкодування збитків Костопільської районної державної адміністрації неодноразово переносились, зокрема, з метою витребування відповідачем у Рівненської філії державної установи «Інститут охорони ґрунтів України», ОСОБА_1 та УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» додаткових документів та інформації, що стосується досягнення/недосягнення згоди щодо розміру та відшкодування завданих позивачу збитків.

Розпорядженням голови Костопільської районної державної адміністрації №412 від 13.12.2018 затверджено Акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на земельній ділянці орієнтовною площею 0,137 га (кадастровий номер :05:004:0049) в сумі 12315,55 грн без урахування доставки та 15031,15 грн з урахуванням доставки. При цьому, розмір збитків, у зв`язку із погіршенням корисних властивостей земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0050, що перебуває у власності позивача, комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам Костопільської районної державної адміністрації не розглядався. Наведене не заперечувалось й сторонами у процесі розгляду справи по суті.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 31.05.2019 у справі №564/1710/17 позов ОСОБА_1 до АТ «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» про відшкодування збитків внаслідок погіршення якості ґрунтового покриву, знищення посівів та стягнення моральної шкоди задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_1 18258,00 грн відшкодування моральної шкоди, а також 15031,15 грн. відшкодування на відновлення якості ґрунтового покриву порушеної ділянки (з урахуванням розпорядження голови Костопільської районної державної адміністрації №412 від 13.12.2018) (а.с.155-159).

Разом з тим, вважаючи, що розмір збитків нараховано не у повному обсязі, позивач неодноразово повторно звертався до першого відповідача з відповідними письмовими зверненнями (а.с.36,37,40-42).

Зокрема, 06.02.2019 позивач звернувся до відповідача з листом за вих. №45, у якому просив провести визначення розміру збитків, завданих унаслідок непроведення робіт з рекультивації земель у відповідності до приписів постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення розміру збитків, завданих унаслідок непроведення робіт з рекультивації порушених земель» №1098 від 17.12.2008 (а.с.40).

У свою чергу, листом від 20.02.2019 за вих. №46, у зв`язку з поверхневою і неконкретизованою відповіддю на лист від 27.12.2018 за вих. №37, позивач, на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» №284 від 19.04.1993, повторно просив терміново скласти калькуляцію витрат у повному обсязі, донарахувати та затвердити визначені збитки (а.с.41).

Також, 27.12.2019, 01.02.2019 та 01.03.2019 позивач звернувся з письмовими листами (за вих. №№ 40, 43, 49 відповідно) до Рівненської обласної державної адміністрації щодо сприяння в оперативному вирішенні питання щодо визначення збитків, завданих внаслідок непроведення робіт з рекультивації порушених земель належних позивачу земельних ділянок, у відповідності до положень постанов Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 та №1098 від 17.12.2008 (а.с.38,39,43).

Водночас, вважаючи протиправною бездіяльність Костопільської районної державної адміністрації, що полягала у ненарахуванні збитків, завданих УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» на земельній ділянці з кадастровим номером :05:004:0050, і з метою стягнення моральної та матеріальної шкоди, заподіяної такою бездіяльністю, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Рівненського окружного адміністративного суду.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 в адміністративній справі №460/2414/19 за позовом ОСОБА_1 до Костопільської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, стягнення моральної шкоди, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення щодо відмови у нарахуванні збитків, завданих УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» на земельній ділянці з кадастровим номером :05:004:0050, а також зобов`язано Костопільську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяви ОСОБА_1 №45 від 06.02.2019 та №46 від 20.02.2019 щодо нарахування збитків, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні (а.с.54-65).

У вказаному рішенні судом також встановлено, що в межах спірних правовідносин мала місце саме активна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка вплинула на права, свободи та інтереси позивача. Поряд з цим, відмовляючи позивачу у визначенні збитків, завданих УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» на земельній ділянці з кадастровим номером :05:004:0050 за результатами розгляду його заяв №45 від 06.02.2019 та №46 від 20.02.2019 щодо нарахування збитків, суд констатував, що відповідач діяв протиправно та не довів правомірності його дій. При цьому, суд дійшов висновку, що рішення про визначення конкретних розмірів збитків є дискреційними повноваженнями компетентного органу, а саме Костопільської районної державної адміністрації як суб`єкта владних повноважень у відповідних правовідносинах.

На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 у справі №460/2414/19, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2020 у справі №460/2414/19, розпорядженням голови Костопільської районної державної адміністрації №181 від 15.07.2020 затверджено Акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам №3 від 15.07.2020 (а.с.50).

За змістом даного акта комісією Костопільської районної державної адміністрації з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам встановлено, зокрема, наступне:

1. земельна ділянка, що була порушена - ділянка № НОМЕР_3 масиву № 3 розпайованих земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» на території Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської області;

2. цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства;

3. площа земельної ділянки, яку порушено - частина земельної ділянки загальною площею 0,3378 га з кадастровим номером :05:004:0050;

4. власник землі або землекористувач, якому заподіяно збитки - ОСОБА_1 ;

5. підприємство, установа, організація та громадяни, яка буде відшкодовувати заподіяні збитки - ПАТ «Укртрансгаз»;

6. загальна вартість добрив та біопрепаратів, які необхідно внести на порушену ділянку протягом 5-ти років у фізичній вазі згідно з рекомендаціями Рівненської філії ДУ «Інститут охорони ґрунтів України» №158-16/02/696 від 26.10.2018, визначена на рівні 15437,25 грн.

Крім того, у згаданому вище акті передбачено, що визначення комісією розміру збитків, завданих позивачу внаслідок непроведення робіт з рекультивації порушених земель, у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України №1098 від 17.12.2008, не є можливим у зв`язку з відсутністю у комісії інформації про кошторисну вартість комплексу робіт з рекультивації порушених земель відповідно до робочого проекту землеустрою щодо рекультивації таких земель.

За результатами засідання комісією схвалено розмір збитків, завданих позивачу ПАТ «Укртрансгаз» внаслідок порушення родючого шару ґрунту на земельній ділянці площею 0,3378 га з кадастровим номером :05:004:0050, яка перебуває у власності ОСОБА_1 , під час проведення у 2015 році Рівненським ЛВ УМГ філії УМГ «Прикарпаттрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» вибіркового ремонту ізоляційного покриття МГ «Турійськ-Луцьк- Рівне» у сумі 15437,25 грн (зворот а.с.50, а.с.51,52).

При цьому, засідання комісії відповідача відбулось за відсутності ОСОБА_1 як власника земельної ділянки, а також представників ПАТ «Укртрансгаз» та виконавчого комітету Деражненської сільської ради, на території якої знаходиться належна позивачу земельна ділянка.

Не погоджуючись зі спірним рішенням першого відповідача, а також вважаючи протиправною бездіяльність Костопільської районної державної адміністрації щодо ненарахування у повному розмірі збитків, завданих порушенням ґрунтового покриву земельних ділянок, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, за змістом частини першої статті 118 Основного Закону, виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації.

Згідно з приписами статті 119 Конституції України, місцеві державні адміністрації на відповідній території забезпечують, зокрема, виконання Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади; законність і правопорядок; додержання прав і свобод громадян; реалізацію інших наданих державою, а також делегованих відповідними радами повноважень.

Організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначає Закон України «Про місцеві державні адміністрації» № 586-XIV від 09.04.1999.

Так, відповідно до статті 1 Закону №586-XIV, місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

У свою чергу, статтею 6 цього ж Закону визначено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Нормами статей 13, 16, 21, 41 Закону № 586-XIV встановлено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України належить вирішення питань, зокрема, щодо використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля; місцеві державні адміністрації здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів; місцеві державні адміністрації наділені повноваженнями розпоряджатися землями державної власності відповідно до закону та вжиттям заходів до відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону довкілля підприємствами, установами, організаціями і громадянами; голови місцевих держадміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина друга статті 14 Конституції України).

Наведене узгоджується також з положеннями статті 1 Земельного кодексу України №2768-III від 25.10.2001 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

При цьому, відповідно до частини першої статті 156 Земельного кодексу України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, зокрема, заподіяні внаслідок: г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки; е) використання земельних ділянок для потреб нафтогазової галузі.

Положеннями частин першої, третьої статті 157 Земельного кодексу України встановлено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, пунктом 1 якого встановлено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

При цьому, пунктом 2 Порядку №284 передбачено, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

З аналізу наведених норм слідує, що до повноважень Костопільської районної державної адміністрації, правонаступником якої є Рівненська районна державна адміністрація, належить здійснення розрахунку завданих збитків, оскільки вона має право скласти акт про визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також затвердити його своїм рішенням (розпорядженням).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 802/2474/17-а, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.06.2019 у справі №820/2639/18.

Оцінюючи правомірність розпорядження голови Костопільської районної державної адміністрації як рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого при здійсненні ним владних управлінських функцій, суд зазначає наступне.

Положеннями пунктів 3, 4, 5 та 6 Порядку №284 визначено, що відшкодуванню підлягають: вартість житлових будинків, виробничих та інших будівель і споруд, включаючи незавершене будівництво; вартість плодоягідних та інших багаторічних насаджень; вартість лісових і дерево-чагарникових насаджень; вартість водних джерел (колодязів, ставків, водоймищ, свердловин тощо), зрошувальних і осушувальних систем, протиерозійних і протиселевих споруд; понесені витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи; інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості).

Збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій, а при вилученні (викупі) земельних ділянок - після прийняття відповідною радою рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок у період до видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку підприємства, установи, організації або громадянина.

При тимчасовому зайнятті земельних ділянок для розвідувальних робіт, а також для обов`язкових планових робіт з будівництва, технічного обслуговування і ремонту лінійної частини магістральних трубопроводів, що проходять в одному технічному коридорі, збитки визначаються за угодою між власниками землі або землекористувачами та підприємствами, установами й організаціями - замовниками таких робіт з обумовленням розмірів збитків і порядку їх відшкодування в договорі. При недосягненні згоди розміри збитків визначаються комісіями, створюваними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

У свою чергу, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення розміру збитків, завданих унаслідок непроведення робіт з рекультивації порушених земель» №1098 від 17.12.2008 установлено, що збитки, завдані власникам та користувачам земельних ділянок унаслідок непроведення у визначений робочим проектом землеустрою щодо рекультивації порушених земель строк робіт з їх рекультивації після проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних, та інших робіт, що спричинило зміну у структурі рельєфу, екологічному стані ґрунтів і материнських порід та в гідрологічному режимі земель, відшкодовуються на підставі рішень комісій, утворених згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» з визначенням розміру за відповідною формулою.

При цьому, відшкодування особами збитків, розмір яких визначено відповідно до цієї постанови, не звільняє їх від проведення в установленому порядку робіт з рекультивації порушених земель (пункт 2 Постанови №1098).

Таким чином, Постанова №1098 передбачає обов`язок відповідачів з визначення розміру збитків власникам та землекористувачам земельних ділянок на відповідній території на підставі рішень комісій, утворених у відповідності до вимог Порядку №284.

Оцінюючи спірне розпорядження першого відповідача, суд зазначає, що комісія, яка утворюється відповідно до пункту 2 Порядку №284, не приймає рішення, які мають юридичну силу, оскільки її рішення є лише оформленням дій такої комісії, тоді як Костопільська районна державна адміністрація, відповідно до статті 6 Закону №586-XIV, вправі приймати акти (рішення), які є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами. Відтак, аналізу судом підлягає зміст Акта з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам №3 від 15.07.2020 на предмет його відповідності вимогам чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства.

Як було встановлено вище судом, на засіданні комісії першого відповідача щодо розгляду та вирішення питання про визначення і відшкодування збитків, завданих ОСОБА_1 внаслідок порушення ґрунтового покриву належної позивачу на праві приватної власності земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0050, не були присутні: ОСОБА_1 як власник вказаної земельної ділянки; представник ПАТ «Укртрансгаз» як установи, яка буде відшкодовувати заподіяні збитки та представник виконавчого комітету Деражненської сільської ради, на території якої знаходиться належна позивачу земельна ділянка. При цьому, будь-яких письмових доказів щодо належного повідомлення відповідачем вказаних осіб про час, дату, місце та предмет засідання комісії суду не надано, а відтак, суд критично оцінює посилання відповідача у спірному акті на реквізити відповідних поштових відправлень.

Зазначене у своїй сукупності свідчить про порушення першим відповідачем вимог пункту 2 Порядку №284.

Крім того, за змістом Акта №3 від 15.07.2020 комісією відповідача визначено (обраховано) лише загальну вартість запропонованих згідно з рекомендаціями Рівненської філії ДУ «Інститут охорони ґрунтів України» №158-16/02/696 від 26.10.2018 добрив та біопрепаратів на загальну вартість 15437,25 грн. Водночас, комісією протиправно не враховано витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи; інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи.

Наведене свідчить про недотримання відповідачем вимог пункту 3 Порядку №284.

Також, при визначенні розміру збитків, у відповідності до положень Постанови №1098, комісією першого відповідача зазначено, що «за повідомленням головного інженера філії Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» АТ «Укртрансгаз» ОСОБА_2 , філією УМГ «Львівтрансгаз» не розроблявся робочий проект землеустрою щодо рекультивації порушених земель, кошторисна вартість комплексу робіт з рекультивації земельних ділянок відсутня, що зафіксовано у протоколі засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 17 жовтня 2018 року №5. Прохання про надання копій вищезазначених документів висловлено у листі від 06 серпня 2018 року № вих. 2456/01-31/18, надісланому на адресу філії Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» АТ «Укртрансгаз». Відповіді на цей лист до Костопільської райдержадміністрації не надходило, про що ОСОБА_1 неодноразово було повідомлено. Таким чином, відсутність у комісії інформації про кошторисну вартість комплексу робіт з рекультивації порушених земель відповідно до робочого проекту землеустрою щодо рекультивації таких земель, унеможливлює визначення розміру збитків, завданих внаслідок непроведення робіт з рекультивації порушених земель, згідно з Постановою №1098».

Оцінюючи такі твердження комісії відповідача, суд зауважує, що у рішенні Рівненського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 в адміністративній справі №460/2414/19 за результатами допиту свідка ОСОБА_2 встановлено, що проект землеустрою щодо рекультивації порушених земель розроблявся Будівельно-монтажним управлінням №8 Фірми «УКРГАЗПРОМБУД», як план безпечних заходів проведених робіт, і такі рекультиваційні роботи проводилися. Крім того, у процесі судового розгляду цієї справи, судом досліджувалась довідка про проведення рекультивації Рівненського ЛВ УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» за підписом допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 про те, що рекультивація на ділянці трубопроводу МГ «Турійськ-Луцьк-Рівне» Ду 700 мм від км/ПК 125,9 до км/ПК 127,08, від км/ПК 139,033 до км/ПК 139,19, від км/ПК 146,631 до км/ПК 147,270 проведена у відповідності до Проекту виконання робіт, розробленого БМУ-8 Фірми «УКРГАЗПРОМБУД» від 16.01.2015.

При цьому, суд враховує, що за правилами частин четвертої, п`ятої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Водночас, відповідачем у поданій ним заяві по суті спору, а також у процесі судового розгляду справи жодним чином не спростовано наведених вище обставин, незважаючи на визначений для нього рішенням суду від 09.01.2020 у справі №460/2414/19 обов`язок врахування висновків, наведених у даному рішенні.

Суд зазначає, що посилання відповідача на відсутність певних документів, необхідних йому для виконання зазначеного обов`язку, зокрема, проекту землеустрою щодо рекультивації порушених земель, не може ставити в залежність право позивача на визначення розміру завданих йому збитків, оскільки існування таких документів від позивача не залежить взагалі.

Суд також звертає увагу на те, що відповідачем, починаючи з 2018 року й до дати засідання комісії (15.07.2020), не здійснено жодного повторного запиту щодо отримання від Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» АТ «Укртрансгаз» необхідних для визначення розміру збитків документів, зокрема, робочого проекту землеустрою щодо рекультивації порушених земель та документів на підтвердження кошторисної вартості комплексу робіт з рекультивації земельних ділянок, належних ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що розпорядження голови Костопільської районної державної адміністрації №181 від 15.07.2020, яким затверджено Акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам №3 від 15.07.2020, є таким, що не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, Порядку №284 та Постанови №1098. А тому, зазначене рішення суб`єкта владних повноважень підлягає скасуванню судом.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Костопільської районної державної адміністрації, що полягає у ненарахуванні у повному обсязі збитків, завданих УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» на земельній ділянці кадастровий номер - :05:004:0050 згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» та зобов`язання Костопільської районної державної адміністрації виконати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 по справі №460/2414/19 в частині нарахування збитків у повному обсязі згідно з постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993, визнання протиправною бездіяльності Костопільської районної державної адміністрації, що полягає у ненарахуванні збитків, завданих УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» на земельних ділянках кадастровий номер - :05:004:0049 та кадастровий номер :05:004:0050 згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1098 від 17.12.2008 «Про визначення розміру збитків, завданих унаслідок непроведення робіт з рекультивації порушених земель» та зобов`язання Костопільської районної державної адміністрації виконати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 по справі №460/2414/19 в частині нарахування збитків згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1098 від 17.12.2008, слід зазначити наступне.

Суд враховує, що бездіяльністю є певна форма поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї посадових обов`язків і згідно із законодавством України. Тобто, протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Водночас, як встановлено судом у процесі розгляду справи, в межах спірних правовідносин мала місце саме активна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка вплинула на права, свободи та інтереси позивача, а відтак, підстави для визнання протиправною бездіяльності Костопільської районної державної адміністрації відсутні.

Разом з тим, з огляду на встановлену вище судом протиправність розпорядження голови Костопільської районної державної адміністрації №181 від 15.07.2020, яким затверджено Акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам №3 від 15.07.2020, керуючись положеннями статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, на переконання суду, належним й ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дій першого відповідача, які полягають у неналежному розгляді заяв позивача про нарахування йому збитків, завданих УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» на земельній ділянці кадастровий номер :05:004:0050 - згідно з Порядком №284 та Постановою №1098, а також на земельній ділянці кадастровий номер :05:004:0049 - згідно з Постановою №1098, та зобов`язання другого відповідача у відповідності до вимог законодавства розглянути заяви позивача про нарахування йому збитків, завданих УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» на земельній ділянці кадастровий номер :05:004:0050 - згідно з Порядком №284 та Постановою №1098, а також на земельній ділянці кадастровий номер :05:004:0049 - згідно з Постановою №1098, з прийняттям відповідних рішень у встановлені законодавством строки.

З приводу вимоги позивача відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 58760,00 грн, завдану протиправною бездіяльністю відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Неналежне виконання органами державної влади чи місцевого самоврядування своїх повноважень, що призвело до порушення прав людини, свідчить про невиконання державою в особі відповідного органу її головного обов`язку перед людиною - утверджувати та забезпечувати її права.

Статтею 56 Основного Закону гарантовано право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з нормами частини першої статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктом 6 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема, й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово, впродовж тривалого періоду часу та майже безуспішно звертався до Костопільської районної державної адміністрації з проханням забезпечити реалізацію гарантованого йому законодавством права на відшкодування (компенсацію) збитків (шкоди), заподіяних погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок, приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок, пошкодженням посівів тощо.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 58760,00 грн позивач пов`язав саме з такою протиправною бездіяльністю першого відповідача. Окрім того, позивач зазначав, що неправомірні дії відповідача призвели до того, що він був змушений захищати своє порушене право у судовому порядку, а отже - витрачати значних зусиль та часу для його відновлення. Захист свого права вимагав від нього додаткових зусиль для організації свого часу, побуту, так як у зв`язку із необхідністю прийняття участі у судовому процесі для належного відстоювання своїх прав, звертатись за правовою допомогою. Усі ці обставини призвели до виникнення у нього постійних хвилювань та переживань, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані та стані здоров`я.

На підтвердження вказаних доводів, позивачем надано суду епікризи та виписки із медичної картки стаціонарного хворого про щорічне проходження ним стаціонарного лікування у Комунальному закладі «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» Рівненської обласної ради у період з 2016 по 2020 рік включно (а.с.44-48).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей, зокрема, через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди («Рисовський проти України», «Антоненков та інші проти України»).

Більше того, у рішеннях від 25.07.2001 у справі «Перна проти Італії» та від 09.02.2007 у справі «Білуха проти України» Європейський Суд з прав людини вказав, що в окремих випадках, визнання судом порушення, саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді істотного погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди.

Верховний Суд у рішенні від 27.11.2019 у справі №750/6330/17 висловив правову позицію, в силу якої у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

При цьому, в силу приписів статті 1173 Цивільного кодексу України, шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача - органу державної влади чи місцевого самоврядування, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на характер правовідносин між людиною і державою (в особі органу державної влади чи органу місцевого самоврядування), з метою забезпечення реального та ефективного захисту прав людини, у справах адміністративного судочинства саме на суб`єкта владних повноважень-відповідача покладається тягар спростування факту заподіяння моральної шкоди та доведення неадекватності (нерозумності, несправедливості) її розміру, визначеного позивачем.

У справі, що розглядається, перший відповідач - Костопільська районна державна адміністрація - не довів, що його тривала протиправна поведінка не викликала у позивача морально-психологічного напруження у зв`язку з безуспішним очікуванням реалізації законодавчих гарантій, розчарування в діяльності посадових осіб та додаткове психічне напруження, спричинене необґрунтованим затягуванням процесу визначення належного розміру збитків за пошкодження ґрунтового покриву земельних ділянок.

Враховуючи викладене, у суду немає жодних підстав для висновку про те, що моральну шкоду позивачу не було заподіяно.

Що стосується її розміру, то відповідно до частини третьої статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, беручи до уваги вік позивача, стан його здоров`я, зважаючи на доведеність заподіяної йому першим відповідачем моральної шкоди, виходячи з характеру допущених стосовно нього порушень, глибини та обсягу його моральних страждань, засад розумності, виваженості і справедливості, а також з урахуванням усіх обставин справи, які мають істотне значення, суд дійшов висновку, що розумним, справедливим та співмірним розміром моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача з першого відповідача є 17000,00 грн., виходячи з розрахунку 10 грн. за кожен день неналежного розгляду даним відповідачем заяв позивача, враховуючи те, що заяви ОСОБА_1 про визначення розміру збитків, завданих йому внаслідок пошкодження належних йому земельних ділянок сільськогосподарського призначення упродовж більше як чотирьох з половиною років (починаючи з червня 2016 року) не знайшли свого належного і повного вирішення (1770 днів х 10 грн).

Водночас, визначений позивачем розмір моральної шкоди, суд вважає таким, що є надмірним та не відповідає засадам розумності і співмірності.

Вказана сума підлягає стягненню з Костопільської районної державної адміністрації, позаяк саме вказаний відповідач у спірних правовідносинах діяв не у спосіб, передбачений чинним законодавством, протиправно та недобросовісно.

Станом на день розгляду справи Костопільська районна державна адміністрація продовжує перебувати у стані припинення і наразі запис про її припинення відсутній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприєців і громадських формувань.

Але разом з тим, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1635-р від 16.12.2020 Костопільська районна державна адміністрація припиняється шляхом приєднання до Рівненської районної державної адміністрації і наразі процес реорганізації триває.

Відповідно до цього, в частині оскаржуваних дій і розпорядження, як і в частині відшкодування завданих ними моральних збитків, за позовом залишається відповідати Костопільська районна державна адміністрація. А от що стосується подальшого вчинення дій на відновлення прав позивача, то відповідні зобов`язання належить покласти на Рівненську районну державну адміністрацію, до якої на сьогоднішній день вже передано виконання відповідних функцій.

З урахуванням усього наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Суд зазначає, що позивачем подано суду заяву про відшкодування понесених ним судових витрат у зв`язку з розглядом даної адміністративної справи у загальному розмірі 2399,60 грн (1681,60 грн сплаченого судового збору (оригінал квитанції про сплату судового збору №0.0..1 від 30.12.2020 знаходиться у матеріалах справи (а.с.74); 450,00 грн - витрати, пов`язані із прибуттям до суду; 268,00 грн - поштові витрати по справі). На підтвердження понесених витрат, позивачем надано суду відповідні квитанції (а.с.161-164).

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення судом заявлених позовних вимог (щодо моральної шкоди), стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів як суб`єктів владних повноважень солідарно підлягає пропорційна частина судових витрат по справі, а саме 1979,20 грн. (840,80 грн. + 420,40 грн. - суд.збір. + 450,00 грн.+ 268,00 грн - поштові і транспортні витрати).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до Костопільської районної державної адміністрації (Код , вулиця Незалежності, 7, місто Костопіль, Рівненська область, 35000), Рівненської районної державної адміністрації (Код , вулиця Соборна, 195, місто Рівне, 33001) задовольнити частково.

Скасувати розпорядження голови Костопільської районної державної адміністрації №181 від 15 липня 2020 року «Про затвердження Акта з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 15 липня 2020 року № 3».

Визнати протиправними дії Костопільської районної державної адміністрації, які полягають у неналежному розгляді заяв ОСОБА_1 про нарахування йому збитків, завданих УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» на земельній ділянці кадастровий номер :05:004:0050 - згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам»№284 від 19.04.1993 та згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення розміру збитків, завданих унаслідок непроведення робіт з рекультивації порушених земель» №1098 від 17.12.2008, а також на земельній ділянці кадастровий номер :05:004:0049 - згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення розміру збитків, завданих унаслідок непроведення робіт з рекультивації порушених земель» №1098 від 17.12.2008.

Зобов`язати Рівненську районну державну адміністрацію у відповідності до вимог законодавства розглянути заяви ОСОБА_1 про нарахування йому збитків, завданих УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» на земельній ділянці кадастровий номер :05:004:0050 - згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам»№284 від 19.04.1993 та згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення розміру збитків, завданих унаслідок непроведення робіт з рекультивації порушених земель» №1098 від 17.12.2008, а також на земельній ділянці кадастровий номер :05:004:0049 - згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення розміру збитків, завданих унаслідок непроведення робіт з рекультивації порушених земель» №1098 від 17.12.2008, з прийняттям відповідних рішень у встановлені законодавством строки.

Стягнути з Костопільської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 17000,00 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень Костопільської районної державної адміністрації та Рівненської районної державної адміністрації солідарно на користь ОСОБА_1 пропорційну частину судових витрат по справі, а саме 1979,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 11 травня 2021 року.

Суддя Н.В. Друзенко