Справа № 160/12567/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗахарчук-Борисенко Н. В.
за участі секретаря судового засіданняНагра Д.О.,
представника позивача представника відповідача представника третьої особи Бойка В.О., Никитенка Є.В., Костюченка О.М.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Орбіта» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Дніпровська міська рада, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
07.10.2020 представник Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Орбіта» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Дніпровська міська рада в якій, з урахуванням заяви уточнених про збільшення позовних вимог від 17.03.2021, просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 30.10.2019 № 000501504;
Одночасно позивач просив стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати зі сплати судового збору.
Позивачем одночасно зазначено, що відповідальність за правильність визначення показників при формуванні Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та обчисленні нормативної грошової оцінки земельної ділянки на підставі цих показників, покладається на орган, що його формує - Головне управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську. За таких обставин, користувач земельної ділянки лише використовує витяги Держгеокадастру як довідковий матеріал беручи із витягів або безпосередньо із землевпорядної документації лише перевірені та достовірні відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка доступна землекористувачу на момент складання податкової звітності і яка за приписами ст. 271 ПК України є базою оподаткування. Тобто, землекористувач не несе матеріальну відповідальність за правильність обчислення нормативної грошової оцінки вказану Держгеокадастром у довідкових матеріалах у трьох витягах № 0506-4197, № 0506-4198, № 0506-4199 сформованих після спливу двох років (07.06.2019) з моменту подачі податкової декларації.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 позовна заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Недоліки усунені вчасно.
Таким чином, на думку відповідача, ним правомірно та у відповідності до норм Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення № 000501504 від 30.10.2019, яким збільшено грошове зобов`язання з орендної плати за 2017 та 2018 рік на загальну суму 434931,67 грн., та правомірно застосовано штрафні санкції в сумі 108732,92 грн.
14.01.2021 позивачем надано до суду відповідь на відзив з приводу необґрунтованості доводів відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву.
Виходячи із вищезазначеного, Дніпровська міська рада вважає, що відповідач здійснив нарахування орендної плати на підставі відомостей Держгеокадастру та у відповідності до вимог п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України.
06.04.2021 відповідачем надано до суду відзив з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, в якій останній підтвердив правомірність донарахувань розміру орендної плати та застосування штрафних санкцій, що були винесені в оскаржувальному повідомленні-рішенні.
11.05.2021 позивач надав до суду відповідь на відзив з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі, та підтримав обставини, викладені у відзиві на позов.
Представник третьої особи в судовому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Орбіта» з питань повноти нарахування плати за землю (орендна плата) за земельну ділянку, що перебуває в користуванні позивача на підставі укладеного договору оренди землі площею 0,5066 га за період з 01.01.2017 по 31.12.2018.
За результатами перевірки Головним управлінням Державної податкової служби України в дніпропетровській області складений акт № 1957/04-36-05-04/4833760 від 02.10.2019.
Згідно акту перевірки, Головним управлінням Державної податкової служби України встановлено порушення п.п.16.1.4. п.16.1. ст.16, п.286.1. та п.286.2. ст. 286, п. 289.1. ст. 289 Податкового кодексу України, що призвело до заниження орендної плати за земельну ділянку за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 на суму 434931,67 грн., в тому числі за період 01.01.2017 по 31.12.2017 на суму 169152,74 грн. та за період 01.01.2018 по 31.12.2018 на суму 265 778,93 грн.
Не погодившись з актом перевірки від 02.10.2019 № 1957/04-36-05-04/4833760 позивачем надані заперечення до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 16.10.2919 за №05/100 та від 24.10.2014 за № 05/107. Проте контролюючим органом вказано що висновки акту перевірки від 02.10.2019 № 1957/04-36-05-04/4833760 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «НВП «Орбіта» є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.
На підставі акту перевірки від 02.10.2019 № 1957/04-36-05-04/4833760 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.10.2019 №000501504, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб на загальну суму 543664,59 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням на суму 434931,67 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 108732,92 грн.
Направлена позивачем скарга № 05/120 від 19.11.2019 на рішення контролюючого органу до Державної податкової служби України залишена без задоволення.
Не погоджуючись з наведеним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України № 2755-VI від 02.12.2010 року (далі ПК України).
Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.
Підпунктом 9.1.10. п.9.1 ст.9 ПК України, плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Справляння плати за землю здійснюється згідно з положеннями розділу XIII Податкового кодексу України.
Згідно зі ст. 269 Податкового кодексу України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
18.02.2005 року між Дніпропетровською міською радою, в особі першого заступника міського голови Крупського А.Ф. (орендодавець), з одного боку та Приватним акціонерним товариством «Науково-виробниче підприємство "Орбіта" (орендар) з другого боку укладено договір оренди земельної ділянки.
Підставою для надання земельної ділянки в оренду є рішення виконкому міської ради від 18.03.2003 № 97/10 та від 24.12.2004 № 193/23.
Положеннями п. 2.3. Договору оренди від 18.02.2005 передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає на час укладання цього договору: 1331817 грн.
Земельна ділянка надається строком на п`ятнадцять років (п. 3.1 Договору оренди від 18.02.2005).
Відповідно до п. 4.1 Договору оренди від 18.02.2005 річна орендна плата за користування земельною ділянкою на термін дії договору встановлюється у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки та дорівнює розміру земельного податку.
16.12.2009 між Дніпропетровською міською радою в особі заступника міського голови Афанас`єва О.А. (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Науково-виробниче підприємство "Орбіта" (орендар) було укладено Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 18.02.2009, згідно умов якої:
пункт 2.3. Розділу 2 «Об`єкт оренди» викладено у наступні редакції:
«Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення цього додаткового договору становить 3292979,23 грн.»
Розділ 4 «Орендна плата» викладено у наступні редакції:
«Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошові формі (у гривнях) у розмірі мінімальної ставки орендної плати, встановленої Законом України «Про оренду землі».
Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (пункт 4.2. Договору).
Зміна нормативно грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього даного договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством. (пункт 4.3. Договору).
Пункт 5.2. Розділу 5 «Умови використання земельної ділянки» викладено у наступній редакції: «Цільове призначення земельної ділянки: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення».
Підставою для укладення додаткового договору від 16.12.2009 є рішення міської ради від 23.02.2008 № 2/27 та від 13.02.2008 № 39/35; від 22.07.2009 №253/48 якою затверджено проект землеустрою та змінено коефіцієнт функціонального використання землі.
Відповідно до умов наведених у пункті 4.1 договору оренди, орендна плата встановлена у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 1331817,52 грн., вказаної в пункті 2.3 цього договору. Відповідно до пункту 5.2 договору, встановлено цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови. Відповідно до пункту 1.2 договору встановлено цільове використання земельної ділянки: «дослідження і розробки», код 1.11.5 за Українським класифікатором цільового використання землі (далі - УКЦВЗ).
У довідці про нормативно грошову оцінку земельної ділянки № 90 від 10.01.2005 наведена грошова оцінка земельної ділянки в розмірі 133817, 52 грн. та вказано коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки 1,2.
Позивачем укладено 16.12.2009 з Дніпропетровською міською радою нотаріально посвідчену додаткову угоду до договору оренди землі №1253 від 18.02.2005 року, якою внесено зміни до пункту 4.1 та пункту 2.3 договору оренди землі.
Додатковою угодою орендну плату визначено у розмірі мінімальної ставки орендної плати, встановленої Законом України «Про оренду землі» виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 3292979,23 грн. на дату укладання цієї додаткової угоди. Додатковою угодою відповідно до Рішення міської ради № 253/48 від 22.07.2009; Разом з тим внесено зміни до пункту 5.2 договору оренди землі: змінено цільове використання земельної ділянки на: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення код 3.2.9 за (УКЦВЗ).
У витязі з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №1773/2 від 20.08.2009 наведена грошова оцінка земельної ділянки (віднесена до періоду укладання додаткової угоди в 2009 році) в розмірі 3292979,22 грн. та вказано коефіцієнт функціонального використання Кф 1,2 встановлений по коду 3.2.9 за УКЦВЗ відповідно до затвердженого міською радою Проекту землеустрою.
В 2011 році після введення в дію 15.11.2010 нового класифікатора КВЦПЗ до Державного земельного кадастру, на основі прямих приписів для Держгеокадастру, що міститься в пункті 2 Наказу №548 та пунктах 1.2 та 1.3 КВЦПЗ Держгеокадастром самостійно було внесено 21.03.2011 інформацію щодо цільового призначення земельної ділянки за КВЦПЗ по коду 13.01, як землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення замість старого коду 3.2.9 за УКЦВЗ.
Судом встановлено, що після введення в дію нової класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) замість попереднього класифікатора (УКЦВЗ) протягом 2011, 2012 років позивач отримував «Витяги з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки», в яких Кф було визначено Держгеокадастром у розмірі 1,2 по коду 13.01 КВЦПЗ, як «землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення» відповідно до Порядку №8/15/21/11, що підтверджується документом долученим до справи «Дані Державного земельного кадастру про нормативно грошову оцінку ділянок для розрахунку плати за землю» від 21.03.2011 №4870 (Том 2 а.с. 177).
Після набуття 01.01.2013 чинності Закону України «Про державний земельний кадастр», що відбулось одночасно з набуттям чинності нововведеного «Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ №1051 від 17.10.2012 до дати набуття чинності 01.01.2017 Порядку №489 протягом 2013, 2014,2015,2016 років позивач отримував «Витяги з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки» в яких Кф було визначено в розмірі 1,2 по коду 13.01 КВЦПЗ, як «землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення» відповідно до чинного у вказаний період Порядку №8/15/21/11, що підтверджується Витягом технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 23.03.2015 № 03-07/230315/4 та Витягом технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 22.01.2016 № 03-07/220116/18 (Том 1 а.с. 155) згідно якого було проведено розрахунок розміру орендної плати за землю за 2017 та 2018 роки, що внесено у звітні податкові декларації.
Вказані обставини свідчать про внесення 21.03.2011 до відомостей державного земельного кадастру даних щодо зміни нового коду цільового використання земельної ділянки. При цьому функціонально цільове використання землі не змінилось, воно залишилось таким, що було встановлене додатковим договором оренди землі (Том 1 а.с. 166-171), як землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення за поновленим кодом 13.01 по КВЦПЗ замість старого коду 3.2.9 по УКЦВЗ. При цьому Держгеокадастр змінив лише літерно-цифровий код, а фактичне цільове використання земельної ділянки, як земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення залишились не змінними.
Відповідно до пункту 120 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», внесення до Поземельної книги змін до відомостей про зареєстровану земельну ділянку здійснюється Державним кадастровим реєстратором шляхом внесення до відповідного розділу Поземельної книги в електронній (цифровій) формі записів про внесення змін до відповідних відомостей за власним кваліфікованим електронним підписом.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).
Відповідач визначив нові розміри орендної плати за орендовану земельну ділянку за 2017 та 2018 роки виключно на підставі витягів сформованих 07.06.2019 № 0506-4197, № 0506-4198, № 0506-4199 (Том 1 а.с. 99-101),
Відповідно до п .270.1 ст.270 Податкового кодексу України, об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки (п.274.1ст.274 Податкового кодексу України).
Згідно з п. 286.2 ст.286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.
Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
За приписами п.288.2 ст.288 Податкового кодексу України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки.
Згідно з п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
За приписами п.п.288.3-288.4 ст.288 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Відповідно до п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Нормами п.п.271.1.1 п.271.1 ст.271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.
Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Пунктом 289.1 ст.289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з п.289.3 ст.289 Податкового кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Отже, вищенаведені правові норми у контексті спірних правовідносин свідчать, що розмір орендної плати за землю має обчислюватись платником податків на підставі бази оподаткування визначеної умовами договору оренди з використанням даних землевпорядної документації зареєстрованої Держгеокадастром і з дотриманням вимог Податкового кодексу України, який передбачає визначення орендної плати виходячи з нормативної грошової оцінки земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, а величину цього коефіцієнту щороку розраховує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за певною формулою.

З моментом набрання чинності рішенням ради про затвердження нормативної грошової оцінки пов`язується можливість застосування самої нормативної грошової оцінки.

Відповідно до ч. 3 ст.201 Земельного кодексу України, нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.

Підпунктом 14.1.125 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XIII Податкового кодексу-капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до ч. 5 ст.5 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Підпунктом 14.1.42 пункту 14.1 статті 14 ПКУ визначено, що дані державного земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та користувачів, підготовлених відповідно до закону.

ПрАТ «НВП «Орбіта» отримано Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - кадастровий номер :03:031:0016 від 22.01.2016 № 03-07/220116/18 (Том 1 а.с. 155), в якому зазначено зокрема місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1; площа земельної ділянки 0,5066 га; середня (базова) вартість земель населеного пункту, грн/кв.м.: 548,31; коефіцієнт Км2:2,37; сукупний коефіцієнт Км3: 1,01; коефіцієнт Кф: 1,20; коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки: 1,028; 1,152; 1,059; 1; 1; 1; 1; 1; 1,249; 1,433; нормативна грошова оцінка земельної ділянки: 7 978 887,06 грн.

Отже, отримавши від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, відповідний Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що перебуває у користуванні, ПрАТ «НВП «Орбіта» на виконання вимог положень пункту 286.2 ст. 286 ПК України, позивач правомірно розрахував річну суму орендної плати за 2017-2018 роки, задекларувавши їх в звітних податкових деклараціях з плати за землю за 2017-2018 роки (Том 2 а.с. 234-242), застосувавши дані нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначені у попередньому витязі від 22.01.2016 року № 03-07/220116/18 (Том 1 а.с. 155), оскільки з 01.01.2016 була введена в дію нова грошова оцінка.

Відповідно до приписів п. 289.3 ст. 289 Податкового кодексу України Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру у січні кожного року до закінчення строку подачі звітних податкових декларацій, щорічно інформування землекористувачів публікує (оприлюднює інформаційним листом) річний коефіцієнт нормативної грошової оцінки земель, який визначається на основі офіційної інформації Державної служби статистики України про річний індекс споживчих цін, визначений у відсотках за рік що минув.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується землекористувачем комулятивно шляхом послідовного множення наростаючим підсумком всіх річних коефіцієнтів індексації починаючи від дати проведення останньої нормативної грошової оцінки земель.

Щорічно в період з 2009 по 2016 роки обчислення розміру орендної плати проводилось землекористувачем шляхом встановлення актуальної на час подання податкових декларацій нормативної грошової оцінка земельної ділянки, що розраховується користувачами земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.

Відповідно до ст. 289 ПК України Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру публікує в пресі щорічно інформаційний лист «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель».

Відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.01.2019 р. №22-28-0.22-125/2-19 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель», коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за період дії договору оренди землі становлять: 2005 рік - 1,035, 2006 рік - 1, 2007 рік -1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1, 0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік -1,249, 2015 рік - 1,433, 2017 рік -1,0, за 2018 рік - 1.0, 2020 рік - 1.0.

Згідно з частиною першою статті 193-194 ЗК України державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Для реалізації контролюючим органом повноважень щодо адмініструванням земельного податку законодавством встановлено порядок та способи отримання необхідних відомостей для здійснення відповідних функцій, зокрема щодо площі земельної ділянки, нормативно - грошової оцінки, коефіцієнтів.

Інформація, яка міститься у проекті землеустрою (Том 3 а.с. 65-62) та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель м. Дніпро, що введена в дію з 01.01.2016р. рішенням міської ради №4/65 від 15.07.2015р. утримує в собі усі необхідні складові бази оподаткування, необхідні для обчислення і справляння плати за землю, в тому числі зокрема значення нормативної грошової оцінки.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 7 липня 2011 року №36 ІЗ-VI відомості з Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території), за формою, встановленою Порядком ведення - Державного земельного кадастру; викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що витяг з технічної документації про грошову оцінку землі не є рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, а лише носить інформаційний характер. Витяг складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, що затверджується рішенням відповідної сільської, селищної або міської ради.

Донарахування за 2017 та 2018 рік були проведені податковим органом з використанням трьох витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №0506-4197, №0506-4198, №0506-4199, наданих управлінням Держгеокадастру у м. Дніпропетровську та включали коефіцієнт індексації за 2014 рік у розмірі 1,249, за 2015 рік у сумі 1,433, за 2016 рік у сумі 1,06.

Базою оподаткування земельним податком, зокрема є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XII ПКУ (пп.271.1.1 п.271.1 ст.271 ПКУ).

Постановою Касаційного Адміністративного суду Верховного Суду України у справі №804/2035/16 визнано протиправними дії Управління Держгеокадастру у м.Дніпропетровську Дніпропетровської області щодо застосування коефіцієнту індексації 1,249 та 1,433 за 2014-2015 р.р., які застосовувались за період 2016-2019 р.р. тому що вносились Держгеокадастром у Витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку.

Згідно з частиною другої статті 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Положення частини четвертої статті 23 Закону України «Про оцінку земель» встановлює, що рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України (ПКУ).

Одночасно, положення пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України передбачають, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Як зазначалося, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

З аналізу зазначених нормативних актів можна зробити висновок, що датою проведення нормативної грошової оцінки земель є дата введення їх в дію, а не дата їх розроблення.

Крім того, застосування до введеної з 01.01.2016 року нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровськ коефіцієнтів індексації з 01.01.2013 року порушує принцип стабільності податкового законодавства, закріплений у статті 4 Податкового кодексу України, оскільки, таким чином, зміни до одного з елементів податку на землю вводились не у строки, закріплені Податковим кодексом України.

Також, з огляду на застосування принципу верховенства права, закріпленого у ст. 8 КАС України, який суди зобов`язані застосувати під час вирішення справ передбачає неможливість ретроспективного застосування законодавства.

При визначенні середньої вартості одного квадратного метру земельної ділянки, вказаної у витягах Держгеокадастру складає 548 грн. 31 коп. за 2016-2018 роки використано шляхом кумулятивного застосування коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 2014 рік - 1.249 та за 2015 рік - 1.433.

Дніпропетровська міська рада рішенням №4/65 від 15 липня 2015 року, яке набрало чинності з 01 січня 2016 року, затвердила нормативну грошову оцінку земель міста Дніпропетровська, базова вартість 1 кв.м. якої була визначена на рівні 306 грн. 35 коп.

На підставі частини першої статті 1 Закону №1378-ІV, пункту 289.2 статті 289 ПК України 01 січня 2016 року є датою проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тому саме з цією датою пов`язується початок кумулятивного застосування щорічних коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки.

За цими положеннями будь-які рішення органу місцевого самоврядування про зміну цієї величини шляхом її уточнення, роз`яснення, виправлення чи будь-яким іншим способом не допускається, окрім як ухвалення рішення про затвердження нормативної грошової оцінки в порядку, передбаченому статтею 18 Закону №1378-IV. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель і мають перспективну дію. Величини коефіцієнтів індексації, розраховані до дати проведення нормативної оцінки земель, які з якихось причин не були враховані на день встановлення нормативної оцінки земель, не підлягають застосуванню для визначення бази оподаткування земельним податком, яким, як вже згадувалося вище, є нормативна грошова оцінка земельних ділянок помножена на щорічний коефіцієнт індексації.

Таким чином суд приходить до висновку, що ПрАТ «НВП «Орбіта» розрахувало, задекларувало та сплатило зобов`язання з плати за землю за період 01.01.2017 - 31.12.2018 у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, а саме згідно приписів п.286.2 ст. 286 ПК України на основі достовірної бази оподаткування визначеної відповідно до ст. 271 ПК України.

Наведене вище вказує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки з боку позивача відсутнє порушення податкового законодавства при нарахуванні розміру плати за землю.

З приводу позовних вимог щодо визнання протиправними дії відповідача по застосуванню витягів № 0506-4197, № 0506-4198, 0506-4199 при донарахуванні позивачу податкових та штрафних зобов`язань з оплати за землю за 2017 та 2018 роки, суд звертає увагу позивача, що вирішення питання про задоволення або відмови у задоволенні цієї вимоги будь-яким чином не вплине на правове становище сторін.

Оспорюване податкове повідомлення-рішення винесене на підставі, на думку контролюючого органу, порушень оплати за землю позивачем за 2017-2018 роки скасовано судом з інших причин. Питання застосування або користування будь-якими документами, зокрема, Витягами № 0506-4197, № 0506-4198, 0506-4199 під час ухвалення рішення суб`єктом владних повноважень є дискреційними повноваженнями останнього, тобто адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 30.10.2019 № 000501504 є наслідком неправомірних дій відповідача, які встановлені судом.

Позовна вимога визнати протиправними дії відповідача по застосуванню витягів № 0506-4197, № 0506-4198, 0506-4199 може бути лише потенційною причиною (підставою) для подальшого визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

За правилами формальної логіки причина передує наслідку.

Отже для вирішення по суті питання протиправного застосування Витягів, позивачу необхідно було зазначити це як причину (протиправні дії) яка передувала наслідку, тобто винесенню податкового-повідомлення рішення, проте позивач оскаржував по суті саме рішення суб`єкта владних повноважень (наслідок) а причину визначив наступною позовною вимогою, що призвело до порушень причинного зв`язку - обов`язкового зв`язку між дією і певним наслідком.

З урахуванням логіко-формального підходу, можна зробити висновок що позивач спершу просив суд скасувати рішення, тобто наслідок, а наступною вимогою просив визнати протиправною причину (протиправні дії), що призводить до порушення причинно- наслідкового зв`язку, оскільки у випадку який склався наслідок передує причині.

Таким чином, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Право на судовий захист гарантоване статтею 55 Конституції України.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За змістом частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суб`єкта владних повноважень є нормативно-правовим або індивідуальним актом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплата судового збору.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань в сумі 2102,00 грн.

Керуючись ст. 9, 77, 139, 241-243, 246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Орбіта» (АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Дніпровська міська рада (49000, м. Дніпро, пр-т. Д. Яворницького, 75, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 30.10.2019 № 000501504.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Орбіта» (АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 24 травня 2021 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко