Справа № 282/400/21
Суддя: Вальчук В. В.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/400/21
Провадження № 2-а/282/9/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Вальчук В. В.

при секретарі судового засідання: Демчук В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Любар за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Герасимчука Олександра Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач вказує, що постановою серії ЕАН №3955208 від 22.03.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, його, відповідачем притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п.12.4 ПДР України та піддано штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Згідно вказаної постанови, фактичною підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 22.03.2021 року о 12 год. 47 хв. в с.Якушинці він керував транспортним засобом HYUNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 (початок населеного пункту) с.Якушинці та рухався зі швидкістю 76 км/год, при цьому перевищив дозволену швидкість на 26 км/год. Швидкість вимірювалася приладом ТРУКАМ ТС 0007441, чим порушив п.12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволено не більше 50 км/год).

Позивач вважає, що до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП притягнутий незаконно, так як 22.03.2021 року він дійсно рухався через с.Якушинці на належному йому автомобілі Lexsus RX-350 д.н.з НОМЕР_2 , а не на HYUNDAI TUCSON НОМЕР_1 , як це вказано в оскаржуваній постанові. При цьому він рухався по населеному пункту із дозволеною швидкістю 50км/год. В оскаржуваній постанові відсутні належні посилання на докази порушення ним ПДР у вигляді перевищення дозволеної швидкості. Крім того, відповідачем порушено встановлені законодавством правила щодо порядку вимірювання швидкості транспортного засобу, оскільки воно проводилося за відсутності дорожнього знаку 5.70 "Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху", а також відповідач у справі здійснював вимірювання швидкості ТЗ із застосуванням вимірювального пристрою ТРУКАМ, який останній тримав у руках, а не на тринозі, як це мало б бути.

Також ОСОБА_1 зазначив, що під час розгляду справи про адмінправопорушення, яка здійснювалася відповідачем в так званому «турборежимі», останній, в процесі друку оскаржуваної постанови, формально зачитав його права передбачені ст.268 КУпАП та право на правову допомогу адвоката. Коли ж він заявив бажання скористатися при розгляді справи правовою допомогою адвоката, відповідач зі словами: «а де я Вам його візьму», - відмовив в реалізації права на захист та незаконно виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Його пропозиція відкласти розгляд справи на інший день для залучення до участі в її розгляді захисника, була відхилена.

За таких обставин позивач вважає, що оскаржувана постанова не грунтується на законі та фактичних обставинах справи, а також порушує його права, а тому просить суд скасувати постанову серії ЕАН №3955208 від 22.03.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява у якій він вказує, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та просить суд слухати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи має місце відзив на позовну заяву, який до суду надійшов від представника Департаменту патрульної поліції у якому останній просить відмовити у позові з підстав викладених у ньому.

Згідно ч.3 ст.194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що постановою серії ЕАН №3955208 від 22.03.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 , інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області капралом поліції Герасимчуком О.С. притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п.12.4 ПДР України та піддано штрафу в розмірі 340,00 гривень..

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови 22.03.2021 року о 12 год. 47 хв. в с.Якушинці ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 (початок населеного пункту) с.Якушинці та рухався зі швидкістю 76 км/год, при цьому перевищив дозволену швидкість на 26 км/год. Швидкість вимірювалася приладом ТРУКАМ ТС 0007441, чим порушив п.12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволено не більше 50 км/год)., чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, у оскаржуваній постанові позивач зазначив, що йому не було надано право скористатись правовою допомогою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Однак, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, відтак суд вважає, що такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, що й підтвердив у своєму висновку КАС ВС у справі №524/9827/16-а від 18.02.2020 року.

Також, слід звернути увагу на те, що на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відповідачем надано фотознімок з лазерного вимірювача швидкості руху TRUCAM ТС 0007441, на якому зафіксовано автомобіль марки Lexsus RX-350 д.н.з НОМЕР_2 , а також вказано швидкість його руху - 76 км/год, дату та час руху. Однак, на вказаному фотознімку не зафіксовано особу, яка перебуває за кермом цього автомобіля. Відеозапису з лазерного вимірювача швидкості руху TRUCAM ТС 0007441відповідачем не надано. Із відеозапису наданого відповідачем до відзиву, встановлено, що на відео стоїть автомобіль в темну пору доби біля торгового комплексу і працівник поліції розмовляє з водієм (не з позивачем по справі) про зупинку останнього у невстановленому місці, а не про перевищення швидкості руху, тому цей відеозапис не може бути врахований судом як належний та допустимий доказ вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ПДР дорожній знак 5.45 позначає - «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги. Отже, згідно ПДР знак 5.45 позначає не лише найменування населеного пункту, а й його початок. При цьому, місце встановлення такого знаку співпадає з фактичними межами забудови населеного пункту. Відтак, зона дії знаку 5.45. поширюється на ділянку автодороги від місця його установлення до знаку 5.46.

Разом з тим, на фотознімку з лазерного вимірювача швидкості руху TRUCAM LTI 20/20 №ТС000744, наданого відповідачем, не зафіксований дорожній знак 5.45 або знак 5.46, тому неможливо встановити - чи рухався позивач у межах населеного пункту, чи ні.

Докази наявності знаку 5.45 необхідні для визначення законності накладення адміністративного стягнення ще й тому, що ПДР України також передбачений дорожній знак 5.47 - «Початок населеного пункту».

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інше.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_1 , правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, факт порушення позивачем, дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, у постанові про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП відсутнє посилання на докази, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та наданих документів.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд доходить висновку про те, що постанова інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Герасимчука О.С. серії ЕАН №3955208 від 22.03.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП є незаконною, в зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.5, 9, 122, ч.1, 247, 251, 283, 284 КУпАП, ст.ст.9, 77, 162, 205, 229, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову серії ЕАН №3955208 від 22.03.2021 року, винесену інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області капралом поліції Герасимчуком О.С., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - визнати протиправною та скасувати.

Провадження по справі стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Повний текст судового рішення виготовлено 20.05.2021 року о 16 год. 50 хв..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Вальчук