Справа № 638/7411/19
Суддя: Рибальченко Л. М.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №638/7411/19
Провадження № 2-а/638/89/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря Мхітарян Л.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Шкуренка Олександра Олександровича про визнання протиправними дій та скасування постанови,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії відповідача- інспектора роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Шкуренка Олександра Олександровича, протиправними, скасувати постанову серії ЕАВ №1140735 від 11.05.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП та винести окрему ухвалу, відносно відповідача інспектора роти 3 батальйону 4 УПП в Харківській області департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Шкуренка Олександра Олександровича, щодо вжиття заходів впливу, за грубі порушення вимог закону і неналежного виконання професійних обов`язків.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.05.2019 року близько 01 год 11 хв. позивач рухався за кермом автомобіля ДЕО Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 , на дорозі, по вул. Марїнській, буд.1 та був зупинений співробітниками поліції, які повідомили про порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме: здійснив проїзд на вимкнену додаткову секцію світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 ПДР.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.06.2019 року відкрито провадження у справі.

У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Відповідач - інспектор роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції старший сержант поліції Шкуренко Олександр Олександрович у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Суд, дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх наданими доказами, прийшов до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 11.05.2019 року інспектором роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Шкуренко О.О. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.8.7.3 ПДР, у зв`язку з тим, що він 11.05.2019 року о 01 год 11 хв., керуючи автомобілем ДЕО Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора.

Не погодившись з такими діями суб`єкта владних повноважень та постановою у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора управління патрульної поліції підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

З матеріалів справи убачається, що фактичною підставою для складання постанови про адміністративне правопорушення режимі серії ЕАВ №1140735 від 11.06.2019 року інспектора роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Шкуренка Олександра Олександровича є те, що позивач 11.05.2019 року о 01 год 11 хв., керуючи автомобілем ДЕО Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказів щодо порушення позивачем п.8.7.3 ПДР, передбачених ст. 251 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, окрім постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем не надано.

При цьому надана до матеріалів справи постанова про адміністративне правопорушення, не містить посилань на будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснив проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора, що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ч.1,3 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідачем до суду не надано ні заперечень до позову, ні жодного доказу в обґрунтування законності винесеної їм постанови та накладення штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отже, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання постанови про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови.

Позовні вимоги про визнання дій інспектора роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Шкуренка О.О. протиправними задоволенню не підлягають, оскільки ст.286 КАС України, якою передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, такі повноваження у суду відсутні.

Разом з тим, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Статтею 284 КУпАП встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 288 КУпАП, постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоячий орган (вищестоячий посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суд зазначає, що в даному випадку судом не встановлюється відсутність або наявність вини позивача, а розглядаються дії відповідача по прийняттю певного рішення, тобто саме в аспекті протиправності чи правомірності дій відповідача по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведені вище норми законодавства, суд зазначає, що повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.04.2020 року у справі № 337/346/17 (К/9901/22443/18).

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За наведених обставин, суд зазначає про відсутність у суду першої інстанції правових підстав закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 247 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Таким чином, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду. При цьому суд зазначає про відсутність обґрунтованих підстав для прийняття окремої ухвали.

Керуючись ст.ст.77, 243-246, 286, КАС України, ст.ст. 251, 288 КУпАП, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до інспектора роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Шкуренка Олександра Олександровича (адреса: м. Харків, вул. Шевченко, 315-А) про визнання протиправними дій та скасування постави задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Шкуренка Олександра Олександровича серії ЕАВ №1140735 від 11.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя