Справа № 493/479/21
Суддя: Тітова Т. П.
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 493/479/21
Провадження № 2-а/493/9/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ТІТОВОЇ Т.П.

за участю секретаря СИРОТИ О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балта справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Одеської області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

06.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Балтського районного суду з позовом до Управління патрульної поліції Одеської області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив скасувати постанову серії ЕАН № 3928285 від 17.03.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.03.2021 року він керував автомобілем ВАЗ 2107, д/н/з НОМЕР_1 та був зупинений старшим інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Присяжнюком А.В., яким було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3928285. 23.03.2021 року засобами поштового зв`язку ним було отримано постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 3928285 від 17.03.2021 року. Відповідно до зазначеної постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Як зазначено в постанові, він, під час зупинки працівниками поліції відмовився пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, у зв`язку з чим поставлено в обов`язок сплатити грошовий штраф у розмірі 425 грн.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, коли його зупинив інспектор поліції, незважаючи на неповідомлення інспектором про причини зупинки він надав інспектору для ознайомлення посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та оригінал посвідчення учасника бойових дій, згідно якого його звільнено від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, після чого він поїхав.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності його довірителя ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце та час розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. 22.04.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що 17.03.2021 року під час несення служби, інспектором 3-ої роти 2-го батальйону полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції Присяжнюком А.В. було виявлено автомобіль ВАЗ - 2107, д/н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , якого було зупинено згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Зупинивши правопорушника, інспектор поліції підійшов до водія даного т/з, належним чином представився та попросив водія пред`явити відповідні документи на т/з як того вимагає ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», а саме - посвідчення водія, реєстраційний документ на т/з, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з, у зв`язку з тим, що при перевірці документів водій не пред`явив посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (згідно п.2.4 «а» ПДР), чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Інспектором патрульної поліції за скоєне правопорушення було складено постанову, згідно якої на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою, позивач був ознайомлений із своїми правами. Тому доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими, отже позивач намагається уникнути встановленої законом відповідальності.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 17.03.2021 року інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Присяжнюком А.В. винесено постанову серії ЕАН № 3928285 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 17.03.2021 року о 02 год. 38 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д/н/з НОМЕР_1 , в м. Одеса по вул. Осіпова, 34, під час зупинки працівниками поліції відмовився пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

З оглянутого оптичного носія інформації DVD-R диску з відеозаписом від 17.03.2021 року, який наданий відповідачем не підтверджуються доводи позивача щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

П. 11 ч. 1 ст. 23 цього Закону унормовано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п. 1.9 цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

В силу положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Так, відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п. 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вищенаведених норм свідчить, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи позивач відмовився на вимогу працівника поліції пред`явити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, що свідчить про правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Ст. 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За такого правового врегулювання, з огляду на відмову позивача надати поліцейському посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, останнім правомірно винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3928285 від 17.03.2021 року.

Суд акцентує увагу позивача, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним, зокрема, в постанові від 25 вересня 2019 року по справі № 127/19283/17.

Наведене повністю спростовує обґрунтування позивача зафіксоване на боді камеру інспектора УПП в Одеській області Присяжнюка А.В. про те, що він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною.

Враховуючи викладене, відповідачем правомірно накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., внаслідок чого суд за приписами п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за результатами розгляду справи дійшов висновку про залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а вимоги позовної заяви без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись Законом України "Про дорожній рух", ст. ст. 7, 122, 139, 245, 247, 251, 255 КУпАП, ст. ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 283, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш ИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Одеської області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Балтський районний суд Одеської області до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 21.05.2021 року

СУДДЯ