Справа № 211/2875/21
Суддя: Гіда О. С.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/2875/21
Провадження № 2-а/211/41/21
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гіди О. С.,

при секретарі Маслечко А.А.,

за участю: представника позивача Маркози Н.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у залі судових засідань Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України, -

встановив:

позивач звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з зазначеним вище адміністративним позовом, в якому просить затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою забезпечення його видворення за межі території України; вирішити питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Воронеж Російської Федерації, прибув до України за паспортом громадянина Російської Федерації 20 05 609104, виданим у 2006 МВС м. Вороніж, востаннє здійснив в`їзд в Україну в 2006 році по паспорту громадянина Російської Федерації, та з того часу з території України не виїжджав.

16.04.2021 Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області отримано подання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Управління по боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми від 16.04.2021 № 4/4-859, де зазначено, що згідно отриманої інформації від Південно-Східного міжрегіонального управління з питань кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, відносно іноземних громадян, які відбувають покарання, встановлено, що 21.05.2021 з Державної установи «Криворізька виправна колонія № 80» звільняється гр. Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 06.12.2017 Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121, ст. 71, п.4,ч. 1 ст. 72 КК України до 8 років 6 місяців 18 (вісімнадцять) днів позбавлення волі.

З урахуванням вищезазначеного, в поданні від 16.04.2021 № 4/4-859, вказується на те, що перебування на території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суперечить інтересам національної безпеки України та може призвести до дестабілізації криміногенної обстановки та порушень громадського порядку на території держави.

В судовому засідання відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що не має на руках паспортного документа, оскільки його було втрачено під час слідства по кримінальному провадженню, та не має можливості самостійно повернутися до Російської Федерації.

Відповідно до характеристики, яка надійшла з Державної установи «Виправна колонія № 80» засуджений ОСОБА_1 в місцях позбавлення волі знаходиться з 07.09.2015., за час утримання в Установах виконання покарань характеризувався негативно.

Відповідно до діючого законодавства України, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI.

Положеннями ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону, встановлено що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно до ч. 3 ст. 9 Закону, строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Виключний перелік підстав для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначений ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Так, зокрема, відповідно до ч. 16 ст. 4 Закону, іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Так, ст. 1 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян від 16.01.1997, яка набрала чинності 10.03.1997, передбачено, що Громадяни держави однієї Сторони, незалежно від місця постійного проживання, можуть в`їжджати-виїжджати та пересуватися територією держави іншої сторони без віз з дотриманням правил перебування, що діють в цій державі, по документах, що посвідчують особу і підтверджують громадянство, зазначених у Додатках 1 та 2 до цієї Угоди.

У Додатку 1 до Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації, встановлено перелік документів громадян Російської Федерації для в`їзду, перебування і пересування територією України: паспорт громадянина Російської Федерації; паспорт Російської Федерації, що посвідчує особу громадянина Російської Федерації за межамиРосійської Федерації; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка (за наявності суднової ролі або виписки з неї); посвідчення члена екіпажу повітряного судна (за наявності запису в польотному завданні або виписки з нього); свідоцтво на в`їзд (повернення) у Російську Федерацію (тільки для повернення у Російську Федерацію); свідоцтво про народження (для дітей у віці до 14 років) із зазначенням належності до громадянства Російської Федерації.

Відповідно до п. 1 Постанови КМУ від 30 січня 2015 р. № 23, до статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації (далі - Угода), вчиненої 16 січня 1997 р. у м. Москві, зупинено з 1 березня 2015 р. дію пунктів 1 і 5 переліку документів громадян Російської Федерації для в`їзду, виїзду, перебування і пересування територією України, визначеного додатком 1 до Угоди, у частині можливості громадян Російської Федерації в`їжджати, прямувати транзитом, перебувати і пересуватися територією України на підставі паспорта громадянина Російської Федерації або свідоцтва про народження (для дітей віком до 14 років) із зазначенням належності до громадянства Російської Федерації.

Згідно до пп. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Відповідно до абзацу другого ст. 1 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян від 16.01.1997 року, громадяни держави однієї Сторони на основі взаємності звільняються від реєстрації у компетентних органах за місцем їхнього перебування на території держави іншої Сторони, якщо термін такого перебування не перевищує 90 днів з моменту в`їзду на територію держави цієї іншої Сторони, за наявності у них міграційної картки з позначкою органів прикордонного контролю, проставленої при в`їзді на територію держави перебування.

Відповідач востаннє здійснив в`їзд в Україну у 2006 році за внутрішнім паспортним документом громадянина Російської Федерації та з того часу не виїжджав.

Відповідач із клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до ГУДМС України в Дніпропетровській області не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, не отримував.

Таким чином, відповідач після закінчення у 2006 році граничного періоду тимчасового перебування на території України встановленого законодавством (не більш як 90 днів протягом 180 днів) ухилився від виїзду з України та, не маючи інших законних підстав для подальшого перебування в Україні, перейшов на нелегальне становище в Україні, чим порушив вимоги ч. 16 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», пп. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, та ст. 1 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян від 16.01.1997, яка набрала чинності 10.03.1997.

Положеннями абзацу першого ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», передбачено що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення реадмісії за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з положеннями п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до підпунктів «b» та «f» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Таким чином, судом встановлено, що Відповідач перебуває на території України без законних підстав, його дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, у нього відсутній документ, що дає право на виїзд з України, відсутні законні джерела надходження коштів на покриття витрат, пов`язаних з перебуванням останнього на території України, відсутні законні підстави для працевлаштування в Україні.

Окрім того, рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2021 громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусово видворено за межі території України. Рішення допущено до негайного виконання.

Наявність вищезазначених обставин створює обґрунтовані підстави вважати, що Відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також, існує ризик його втечі, що відповідно до абзаців першого та другого ч. 1 ст. 289 КАС України, положень ч. 3 та ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» є підставою для затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства. Враховуючи установлені в ході розгляду справи обставини, суд вбачає підстави для звернення даного судового рішення до негайного виконання.

Витрати відповідно до ст. ст. 139, 289 КАС України віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 9, 241-246, 250, 289, 371 КАС України, суд -

ухвалив:

позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців - до 18 листопада 2021 року включно.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. С. Гіда