Справа № 460/2492/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2021 року м. РівнеСправа №460/2492/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.О. Дорошенко, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом:

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
доУправління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)
про визнання дій неправомірними та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (далі - УЗПВР у Рівненській області Західного МУ МЮ (м.Львів), відповідач), у якому просить:

визнати неправомірними дії відповідача щодо винесення постанови від 12.03.2021 (ВП №63459803) про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн;

скасувати постанову від 12.03.2021 (ВП №63459803) про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що на виконання рішення суду від 28.04.2020 у справі №460/1996/20 позивачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Нарахована сума пенсії по рішенню суду становить - 17120,00 грн. Нараховані на виконання рішення суду кошти у сумі 17120,00 грн та доплата у сумі - 8935,25 грн отримані пенсіонером 19.11.2020 згідно з графіком фінансування пенсій Пенсійним фондом України, через відділення АТ «Ощадбанк». Доплата по рішенню суду за період з 13.12.2019 по 04.10.2020 в сумі 95048,96 грн буде виплачена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України на ці цілі, оскільки будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Позивач наголосив, що виділення коштів із Державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, а тому підстав вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, немає. Позивач вважає, що ним підтверджено вжиття конкретних заходів щодо повного виконання рішення суду у справі №460/1996/20, відсутні вина або умисел на навмисне невиконання в повному обсязі рішення суду, а отже відсутні підстави для застосування щодо нього штрафу. За таких обставин, оспорювана постанова винесена відповідачем незаконно, а дії щодо її винесення протиправними, оскільки державним виконавцем не вчинено в повному обсязі всіх виконавчих дій, а саме не було подано подання про роз`яснення рішення суду.

Ухвалою від 05.04.2021 позовна заява залишалася без руху. Позивачу встановлювався строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 12.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами, встановленими статтею 287 КАС України з повідомленням (викликом) учасників справи. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідач відзиву не подав.

У визначений пунктом 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України строк клопотань про продовження процесуального строку для надання відзиву, у зв`язку із запровадженням в Україні карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), від відповідача не надходило.

У судове засідання 21.05.2021 учасники справи не прибули. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином в порядку, визначеному статтею 268 КАС України.

Представник позивача у поданій суду заяві просив здійснити розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача про причини неприбуття суд не повідомив.

Згідно з ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, суд, на виконання вимог ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ч.3 ст.268 КАС України КАС України, завершив розгляд даної адміністративної справи на підставі наявних у ній матеріалів, без здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

У провадженні Відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Рівненській області Західного МУ МЮ (м.Львів) перебувало виконавче провадження №63459803, відкрите постановою від 03.11.2020 (а.с.3 зворот - 4), з виконання виконавчого листа, виданого 28.10.2020 Рівненським окружним адміністративним судом у справі №460/1996/20, про зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII в первинній редакції на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 28.02.2020 №18-133 в розмірі 90% місячної заробітної плати, з урахуванням раніше отриманих сум, починаючи з 13.12.2019.

В означеній постанові старшим державним виконавцем Відділу ПВР УЗПВР у Рівненській області Західного МУ МЮ (м.Львів) встановлено строк для виконання боржником (ГУ ПФУ в Рівненській області) рішення суду - 10 робочих днів. Постанову скеровано боржнику до виконання, стягувачу до відома супровідним листом від 03.11.2020 №26840 (а.с.3).

13.11.2020 ГУ ПФУ в Рівненській області звернулося до Відділу ПВР УЗПВР у Рівненській області Західного МУ МЮ (м.Львів) із заявою про закінчення виконавчого провадження №63459803 за вих. №1700-0802-5/35991, якою повідомило державного виконавця про виконання у добровільному порядку рішення суду №460/1996/20 в повному обсязі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.7).

В такій заяві боржник зазначив, що на виконання зобов`язальної частини рішення суду у справі №460/1996/20 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Нарахована сума пенсії по рішенню суду становить - 17120,00 грн. Нараховані на виконання рішення суду кошти у сумі 17120,00 грн та доплата у сумі - 8935,25 грн отримані пенсіонером 19.11.2020 згідно з графіком фінансування пенсій Пенсійним фондом України, через відділення АТ «Ощадбанк». Доплата по рішенню суду в сумі 95048,96 грн буде виплачена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України на ці цілі, оскільки будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

12.03.2021 державним виконавцем в межах виконавчого провадження №63459803 винесено постанову про накладення штрафу на ГУ ПФУ в Рівненській області за невиконання без поважних причин рішення Рівненського окружного адміністративного суду №460/1996/20 у розмірі 5100,00 грн (а.с.33-34), яка отримана позивачем 18.03.2021 (а.с.5).

Вважаючи дії відповідача щодо винесення означеної постанови від 12.03.2021 протиправними, ГУ ПФУ в Рівненській області звернулося до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені в Законі України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з статтею 63 цього Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Суд враховує, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.05.2020 у справі №812/1813/18, які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Згідно з пунктом 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014 №28-2 (далі - Положення №28-2), Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальними органами Пенсійного фонду України. Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до підпунктів 2, 4 пункту 4 Положення №28-2, основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством; планування доходів та видатків коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечення виконання бюджету ПФУ.

Поряд з цим, статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частиною другою статті 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Суд зазначає, що фактичним виконанням рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 у справі №460/1996/20 є, як здійснення перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, так і виплата пенсії на підставі такого перерахунку.

При цьому, перерахунок та виплата пенсії за вислугу років в даному випадку повинні бути здійснені на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, та відповідно, яке є обов`язковим до виконання.

Судом встановлено, що ГУ ПФУ в Рівненській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 , однак всупереч судовому рішенню від 28.04.2020 у справі №460/1996/20, обмежило її розмір. Крім того, ГУ ПФУ в Рівненській області виплату заборгованості по пенсії за минулий період, зокрема, з 13.12.2019 по 04.10.2020 не здійснено, навіть і по тому перерахунку, який був проведений.

Як свідчить зміст оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 12.03.2021, така винесена за невиконання рішення суду саме в частині нездійснення виплати перерахованої ОСОБА_1 пенсії. При цьому, державним виконавцем при її прийнятті враховано зміст заяви позивача про закінчення виконавчого провадження від 13.11.2020, який свідчить про часткове виконання рішення суду, а не повне, як стверджував боржник, позаяк фактична виплата пенсійних коштів не здійснена.

Суд наголошує, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 у справі №460/1996/20 зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області виплатити ОСОБА_1 заборговану у зв`язку з перерахунком пенсію за конкретний період, а не нарахувати пенсію та забезпечити її облік.

Також вказаним рішенням було чітко обумовлено, що перерахунок має бути проведено виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати визначеної на підставі довідки від 28.02.2020 за №18-133.

Натомість проведений боржником перерахунок таким вимогам не відповідає.

Жодних доказів наявності причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання ГУ ПФУ в Рівненській області судового рішення, та які не залежали від його власного волевиявлення, позивачем не надано, судом не здобуто та матеріали справи не містять.

Долучений до матеріалів справи бюджет ГУ ПФУ в Рівненській області на 2021 рік як доказ поважності причин невиконання у повному обсязі рішення суду, яке набрало законної сили, суд оцінює критично, позаяк з його змісту слідує, що у рядках "Видатки" "за рахунок коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, з урахуванням витрат, пов`язаних з виплатою та доставкою пенсійних витрат" передбачено 3990693 тис. грн, з них "погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" - 5779,6 тис. грн. Залишки власних коштів на початок року - 27139 тис. грн (а.с.9).

Отже, твердження позивача про відсутність коштів для виплати ОСОБА_1 пенсії, перерахованої на виконання рішення суду, не знайшли підтвердження в ході розгляду цієї справи.

Крім того, посилання позивача в заяві про закінчення виконавчого провадження ВП 63459803 у зв`язку з добровільним виконанням (а.с.7) на Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1, як на підставу правомірності своїх дій щодо невиплати в повному розмірі перерахованої пенсії стягувачу, суд вважає безпідставним, оскільки такий порядок не встановлював черговості виконання судових рішень, а на час розгляду даної судової справи взагалі втратив чинність.

При цьому, суд підкреслює, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про виплату боргу .

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Юрій Миколайович Іванов проти України", "Хорнсбі проти Греції", "Ромашов проти України", "Шаренок проти України" та ряду інших, зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

З огляду на встановлені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що станом на 12.03.2021 ГУ ПФУ в Рівненській області фактично не виконало рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 у справі №460/1996/20 у повному обсязі та не повідомило державного виконавця про існування дійсно поважних причин такого невиконання.

За правилами частини другої статті 63 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач при прийнятті спірної постанови про накладення штрафу від 12.03.2021 (ВП №63459803) діяв у відповідності до вимог Закону №1404-VIII, а отже на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією та законодавством України, а відтак підстави для визнання таких дій відповідача неправомірними у суду відсутні.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Так, перевіряючи рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у ч.2 ст.2 КАС України критеріям, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця від 12.03.2021, винесена в межах виконавчого провадження №63459803, про накладення штрафу на позивача в сумі 5100,00 грн відповідає означеним критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, в межах наданих діючим законодавством повноважень, а тому є правомірною.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання дій неправомірними та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 травня 2021 року.

Суддя Н.О. Дорошенко