Справа № 120/2194/21-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 травня 2021 р. Справа № 120/2194/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 13322403, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036) про: визнання незаконним рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання незаконним рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за №44 від 25.11.2020 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за вислугу років. Тому, з метою зарахування пільгового стажу та призначення пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 22.03.2021 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву.

09.04.2021 стороною відповідача подано до суду відзив щодо заявлених позовних вимог, з якого слідує, що останній заперечує проти задоволення позову. Зазначено, що спірним рішенням №44 від 25.11.2020 позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу для призначення пенсії.

Для зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи заявника з 23.02.1990 по 25.02.1990 законні підстави відсутні, з огляду на те, що згідно записів у трудовій книжці заявник був прийнятий на роботу пізніше, а за даний період відсутні відомості про трудову діяльність.

Період роботи з 26.02.1990 по 21.08.1992 також неможливо зарахувати з огляду на неналежне оформлення уточнюючої довідки про пільговий характер роботи та неможливість однозначно встановити чи підприємство працювало ритмічно й визначити характер інших неявок особи на робоче місце.

Щодо періоду з 22.08.1992 по 01.04.2004 немає законних підстав для зарахування через неналежне оформлення уточнюючої довідки про пільговий характер роботи та неможливість однозначно встановити чи підприємство працювало ритмічно й визначити характер інших неявок особи на робоче місце. Також відсутнє документальне підтвердження про проведення й результати проведення атестації робочих місць з переліком посад та професій, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

Окрім того, згідно відомостей про юридичну особу, до яких є вільний доступ, зокрема, в мережі "Інтернет" юридичну особу КП "Електротехсервіс" припинено.

Згідно наданих та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж заявника становить 25 років 1 місяць 8 днів. При цьому до стажу зараховано період допомоги по безробіттю.

На підставі наведеного вище, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Спірним рішенням №44 від 25.11.2020 позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу для призначення пенсії.

Для зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи заявника з 23.02.1990 по 25.02.1990 законні підстави відсутні, з огляду на те, що згідно записів у трудовій книжці заявник був прийнятий на роботу пізніше, а за даний період відсутні відомості про трудову діяльність.

Період роботи з 26.02.1990 по 21.08.1992 також неможливо зарахувати з огляду на неналежне оформлення уточнюючої довідки про пільговий характер роботи та неможливість однозначно встановити чи підприємство працювало ритмічно й визначити характер інших неявок особи на робоче місце.

Щодо періоду з 22.08.1992 по 01.04.2004 немає законних підстав для зарахування через неналежне оформлення уточнюючої довідки про пільговий характер роботи та неможливість однозначно встановити чи підприємство працювало ритмічно й визначити характер інших неявок особи на робоче місце. Також відсутнє документальне підтвердження про проведення й результати проведення атестації робочих місць з переліком посад та професій, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

Окрім того, згідно відомостей про юридичну особу, до яких є вільний доступ, зокрема, в мережі "Інтернет" юридичну особу КП "Електротехсервіс" припинено.

Згідно наданих та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж заявника становить 25 років 1 місяць 8 днів. При цьому до стажу зараховано період допомоги по безробіттю.

Разом з тим, до загального стажу не зараховано період роботи заявника з 13.03.1982 по 05.10.1983 згідно записів у трудовій книжці №7-8 з огляду на наявне виправлення в даті прийняття на роботу; та з 15.08.1989 по 04.01.1990 згідно записів №15-16, з огляду на некоректне значення дат видачі відповідних наказів.

Позивач не погоджується з прийнятим рішенням, вважає його протиправним, тому з метою його скасування звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (ч. 1, 2 ст. 5 Закону № 1058). Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених Законом № 1058, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах для окремих категорій працівників регулює стаття 114 Закону № 1058.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до матеріалів справи, на момент звернення позивача до пенсійного фонду виповнилося повних 58 років.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача за № запису 17 - 26.02.1990 року позивач прийнятий на роботу в Дніпродзержинське спецуправління виробниче об`єднання "Укрелектрочормет" електромонтером по ремонту електроустаткування, зайнятим безпосередньо та постійно в основних цехах металургійних заводів по четвертому розряду, підстава - наказ №4-к від 26.02.1990.

01.04.2004 року, ОСОБА_1 був звільнений з роботи.

Позивач вказує на те, що хоча він пропрацював за даною професією повних 14 років, по певним обставинам він наполягає на наявності у нього 05 років, 01 місяць та 16 днів, що дає право на пільгових умовах раніше вийти на пенсію.

Так, суд погоджується з аргументами позивача, що пенсійним органом не заперечується факт того, що професія електромонтера по ремонту електроустаткування відноситься до списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Натомість, у спірному випадку підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах стало те, що згідно записів у трудовій книжці заявник був прийнятий на роботу пізніше, а за даний період відсутні відомості про трудову діяльність. Тобто невідповідність дати початку трудової діяльності згідно із уточнюючою довідкою, а саме в трудовій книжці вказано 26.02.1990, натомість в уточнюючій довідці датою є 23.02.1990, тобто різниця становить три дні.

Також, через неналежне оформлення уточнюючої довідки про пільговий характер роботи та неможливість однозначно встановити чи підприємство працювало ритмічно й визначити характер інших неявок особи на робоче місце.

Крім того, відсутнє документальне підтвердження про проведення й результати проведення атестації робочих місць з переліком посад та професій, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

Так дійсно, відповідно до запису у трудовій книжці позивача датою прийнятий на роботу в Дніпродзержинське спецуправління виробниче об`єднання "Укрелектрочормет" є 26.02.1990, а в уточнюючій довідці датою є 23.02.1990.

З даного приводу слід вказати, що статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, основний документ, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюють на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637; Порядок № 637).

Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 по справі № 638/18467/15-а зазначив, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється відповідно до Порядку.

Крім того, колегія суддів вказала, що орган, що призначає пенсію, за наявності сумнівів має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви, прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до запису у трудовій книжці позивача вказано, що на підставі наказу №4-к від 26.02.1990 позивач прийнятий електромонтером по ремонту електроустаткування, зайнятим безпосередньо та постійно в основних цехах металургійних заводів по четвертому розряду. Відтак саме запис у трудовій книжці із відсилкою до розпорядчого акту про прийняття позивача на роботу, є доказом спірної дати, що є 26.02.1990.

Щодо довідки, то в ній зазначено, що вона видана на підставі особової картки, відомостей про заробітну плату, нормативних завдань, карток обліку відпрацьованого часу в цехах з шкідливими умовами праці.

Сумнівності щодо виданої довідки відповідач не висловлює, оскільки в спірному рішенні зазначає про дійсність того, що позивач з 23.02.1990 по 01.04.2004 протягом повного робочого дня працював зі шкідливими умовами праці за професією електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування, зайнятого у агломераційному, доменному, сталеплавильному та коксовому металургійному виробництві з посиланням на Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №773 від 15.11.1994.

На думку суду, наявність розбіжностей в індивідуальних відомостях про застраховану особу не може слугувати достатньою правовою підставою для позбавлення особи права на пенсію, якщо належними та допустимими доказами, а саме записом у трудовій книжці доводиться дата прийняття позивача на посаду.

Щодо атестації, то у довідці вказано, що атестація робочого місця проведена №58 по підприємству від 30.11.1994, Атестація робочого місця на БКХЗ пр. №5 від 04.03.1995.

Відтак, сама по собі відсутність у позивача самих наказів про результати проведення атестації робочих місць, не є підставою стверджувати, що така атестація не проводилась, а в силу ч. 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Більш того, за висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 19.02.2020р. по справі № 520/15025/16-а, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що рішення №44 від 25.11.2020, яким позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу для призначення пенсії, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача врахувати в пільговий стаж за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідний термін роботи у 05 років, 01 місяць, 16 днів, то враховуючи, що ця вимога є похідною від першої основної, то вона підлягає задоволенню в силу приписів п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України, якою передбачено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Стосовно вимоги про зобов`язання відповідача відповідно до ст. 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зменшити пенсійний вік встановлений абзацом першим частини першої ст. 26 даного закону, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дати його звернення з заявою про призначення йому пенсії, то суд вважає, що така вимога не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Оцінка правомірності рішення стосується лише тих мотивів, які наведено у рішенні відповідача, тому в межах даної справи суд вважає в цій частині вимог позов задовольнити, зобов`язавши відповідача розглянути повторно заяву позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення, із урахуванням правової оцінки, наданої у цьому рішенні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково, вийшовши за межі позовних вимог для ефективного захисту прав позивача, що відповідає положенням ст. 9 КАС України, в силу якої суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вирішуючи питання щодо судового збору, суд виходить із положень ст. 139 КАС України, а саме, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №44 від 25.11.2020 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області врахувати ОСОБА_1 в пільговий стаж за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідний термін у 05 років 01 місяць 16 днів його роботи електромонтера по ремонту електроустаткування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення, із урахуванням правової оцінки, наданої у цьому рішенні.

В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір відповідно до частини задоволених вимог у розмірі 605,35 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ); Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 13322403, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна