Справа № 120/5473/20-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5473/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

21 травня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Каролінський елеватор" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Каролінський елеватор" до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправними та скасування припису, наказу,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Каролінський елеватор" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, у якому просить визнати протиправними та скасувати:

- наказ №807-ДК від 21.08.2020 начальника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області "Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності";

- припис №807-ДК/0367Пр/03/01/-20 яким зобов`язано позивача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку або виготовити документи, що посвідчують право користування на дану земельну ділянку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.02.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.02.2021 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не з`ясував історичного контексту законодавства України щодо здійснення перевірок з питань державного контролю за використанням та охороною земель. При цьому, відповідачем складено акт обстеження земельної ділянки у формі, яку було скасовано. Під здійснення перевірки за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель відповідач повинен керуватися Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (Закон №877-V). Водночас, відповідачем не дотримано вимог Закону №877-V. До того ж, судом не взято до уваги заборону на проведення органами державного нагляду (контролю) планових перевірок у сфері господарської діяльності встановлену Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020 №530-IX.

Також позивач звернув увагу на невідповідність формулювань в актах, складених відповідачем, що ставить під сумнів висновки відповідача. Зокрема, в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки сформульовано один із пунктів, як "місцезнаходження юридичної чи фізичної особи, які перевіряються", а не земельної ділянки, яка перевіряється, не вказано кадастрового номеру земельної ділянки. Також в актах відповідача вказано, що комплекс робіт щодо визначення площі земельної ділянки, на якій здійснено обробіток та вирощуються сільськогосподарські культури, проведено сертифікованим інженером землевпорядником Черненком В.О. GPS - приймачем Trimbl R8 . При цьому, не враховано, що на території позивача не вирощуються сільськогосподарські культури. Позивач зауважив, що відповідач не підготував план-схему земельної ділянки, а просто додав фотокопію земельної ділянки з сайту map.land.gov.ua.

Крім того, позивач зазначив про недотримання відповідачем порядку та умов проведення перевірки, невідповідність обставинам справи висновку про здійснення відповідачем перевірки саме земельної ділянки.

Позивач наголосив на невідповідності обставинам справи висновку відповідача про самовільне зайняття земельної ділянки, адже відсутність у особи правовстановлюючих документів на земельну ділянку не може кваліфікуватись як самовільне її зайняття, у разі правомірності набуття та оформлення у встановленому законом порядку права на майно, розташоване на такій ділянці.

Щодо можливості виконання спірного припису позивач зауважив, що 21.03.2019 відповідачем відмовлено у передачі позивачу земельної ділянки в оренду. При цьому, на земельній ділянці знаходиться нерухоме майно позивача, а отже позивач не може звільнити таку земельну ділянку.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зазначив, що в результаті перевірки встановлено, що ТОВ "Каролінський елеватор" використовує земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення, для іншого сільськогосподарського призначення (01.13), державної форми власності за кадастровим номером :02:000:0241 площею 3,4210 га, яка розташована по вул. Юрківська, 14т, с. Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області шляхом розташування на вищевказаній земельній ділянці об`єктів нерухомого майна для зберігання мінеральних добрив, загальною площею 0,2254 га, які належать ТОВ "Каролінський елеватор", згідно із відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно, що підтверджується довідкою виданою Ярунською сільською радою № 1545 від 07.09.2020. На момент перевірки право власності та користування на земельні ділянки під об`єктами нерухомого майна у ТОВ "Каролінський елеватор" відсутнє, що свідчить про факт використання обумовленої земельної ділянки загальною площею 0,2254 га під нерухомим майном площею без зареєстрованого права, що є порушенням ст. 125. 126 Земельного кодексу України. Рішення органу виконавчої влади про передачу вказаної земельної ділянки у власність або користування (оренду) ТОВ "Каролінський елеватор" не приймалось, що у відповідності до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" свідчить про факт самовільного зайняття земельної ділянки площею 3,1956 га. Крім того, факт самовільно зайнятої земельної ділянки підтверджується довідкою Ярунської сільської ради від № 1545 від 07.09.2020, яка є належним та допустимим доказом, а також підписом директора Новоград-Волинського 3КБ Черненко В.О., який був присутнім при здійсненні перевірки земельної ділянки та здійсненні її промірів.

Зауважив, що наказ від 21.08.2020 №807-ДК є ненормативним правовим актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом виконання та, відповідно не може бути скасованим.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ТОВ "Каролінський елеватор" , згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є юридичною особою з 05.05.2005 № 0000059, вид діяльності: 52.10 Складське господарство (основний); 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. н. в. і. у.; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів.

21.08.2020 начальником Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області прийнято наказ №807-ДК "Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності", яким посадовим особам Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у термін з 07.09.2020 по 18.09.2020 визначено здійснити державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів, шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель з регіональною особливістю на території Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області за кадастровим номером :02:000:0241.

На підставі наказу від 21.08.2020 №807-ДК, посадовими особами ГУ Держгеокадасту у Житомирській області проведено перевірку.

14.09.2020 за результатами перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки №807-ДК/645/АП/09/01/-20 та Акт обстеження земельної ділянки №807-ДК/298/RO/10/01/-20, згідно яких встановлено, що ТОВ "Каролінський елеватор" використовує земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення, для іншого сільськогосподарського призначення (01.13), державної форми власності за кадастровим номером :02:000:0241 площею 3,4210 га, яка розташована по вул. Юрківська, 14т, с. Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області шляхом розташування на вищевказаній земельній ділянці об`єктів нерухомого майна для зберігання мінеральних добрив, загальною площею 0,2254 га, які належать ТОВ "Каролінський елеватор" згідно з відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно, що підтверджується довідкою виданою Ярунською сільською радою №1545 від 07.09.2020. На момент перевірки право власності та користування на земельні ділянки під об`єктами нерухомого майна у ТОВ "Каролінський елеватор" відсутнє, що свідчить про факт використання обумовленої земельної ділянки загальною площею 0.2254 га під нерухомим майном площею без зареєстрованого права, що є порушенням ст. 125. 126 Земельного кодексу України. Рішення органу виконавчої влади про передачу вказаної земельної ділянки у власність або користування (оренду) ТОВ "Каролінський елеватор" не приймалось, що у відповідності до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" свідчить про факт самовільного зайняття земельної ділянки площею 3,1956 га. Комплекс робіт щодо визначення площі земельної ділянки, на якій здійснено обробіток та вирощуються сільськогосподарські культури, проведено сертифікованим інженером землевпорядником Черненком В.О. GPS - приймачем Trimbl R8 .

У зв`язку із виявленими порушеннями, відповідачем 14.09.2020 сформовано повідомлення №807-ДК/0247/04/01/-20 про виклик директора ТОВ "Каролінський елеватор" для надання пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства.

На підставі вказаних Актів перевірки, відповідачем 14.09.2020 сформовано припис №807-ДК/0367Пр/03/01/-20 яким зобов`язано позивача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку або виготовити документи, що посвідчують право користування на дану земельну ділянку. Також зобов`язано повідомити про виконання припису до 14.10.2020.

Позивач вважає протиправними вказані наказ від 21.08.2020 № 807-ДК та припис від 14.09.2020 №807-ДК/0367Пр/03/01/-20, а тому звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно провів перевірку позивача, за наслідками якої дійшов обґрунтованого висновку про самовільне зайняття ТОВ "Каролінський елеватор" земельної ділянки сільськогосподарського призначення, державної форми власності за кадастровим номером :02:000:0241 площею 3,4210 га. При цьому, позивачем не доведено порушення його прав відповідачем у межах спірних правовідносин.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Згідно п."а" ч.1 ст.96 ЗК України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

Відповідно до статті 187 ЗК України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно з статтею 188 ЗК України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

За змістом постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 №482 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.

Пункт 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 (Положення №15), визначає, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно п.п. 25-1 п. 4 Положення №15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 №963-IV (Закон № 963-IV), який визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Згідно статтей 4, 5 Закону №963-IV об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Органом, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, проведення моніторингу родючості ґрунтів є центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Стаття 6 Закону №963-IV до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі відносить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірності інформації про земельні ділянки та їх використання.

Відповідно до ст.9 Закону №963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ГУ Держгеокадастру у Житомирській області наділено повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. При цьому, об`єктом контролю є всі землі на території України, а також порядок їх використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Судом першої інстанції обґрунтовано відхилено твердження позивача про те, що здійснення перевірки за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель відповідач повинен керуватися Законом №877-V.

Так, статтею 2 Закону №877-V передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Вказаним законом визначено чіткий перелік відносин, на які поширюється його дія. Особливості здійснення перевірок, що визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", не поширюються на здійснення Держгеокадастром та його територіальними органами перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель. При цьому, порядок проведення перевірок у галузі охорони земель, дотримання суб`єктами користування земельними ділянками законодавства щодо захисту та раціонального використання земельними ділянками встановлений Законом № 963-IV.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 818/1512/17, від 09 липня 2020 року у справі № 824/561/18-а.

Оскільки норми Закону №877-V стосуються безпосередньо сфери господарської діяльності суб`єктів господарювання та жодним чином не стосуються перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель, на спірні правовідносини розповсюджуються норми Закону №963-IV.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.10.2019 по справі №724/1843/18, постанові від 17.09.2019 у справі №806/1723/18.

Матеріалами справи підтверджено, що перевірка проведена стосовно дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель, саме земельної ділянки, що знаходиться по вул. Юрківській, 14т, на території Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області за кадастровим номером :02:000:0241. Відповідно, суд вважає безпідставними доводи позивача про суперечливість визначення відповідачем об`єкта перевірки.

Таким чином, суд першої інстанції відхилив посилання позивача на судову практику додану до матеріалів позовної заяви, адже така стосується перевірок суб`єкта господарювання, тоді як спірні правовідносини у цій справі стосуються перевірки земельної ділянки.

Посилань позивача на висновки Верховного Суду у постанові від 10.01.2019 по справі №823/922/17 стосовно того, що не можуть братись до уваги посилання, що перевірка була проведена щодо земельної ділянки, а не суб`єкта господарювання, бо за результатами перевірки було видано припис на суб`єкта господарювання, також обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, адже відповідно до встановлених обставин Верховним Судом у справі №823/922/17 із Акта перевірки не вбачається ідентифікація земельних ділянок, оскільки в ньому зазначено лише розміри та місцезнаходження - за межами населеного пункту, план-схема відсутні.

Водночас у цій справі, перевірка проведена щодо земельної ділянки, яка знаходиться за конкретною адресою із кадастровим номером :02:000:0241, що не заперечується позивачем.

Кадастровий номер земельної ділянки це індивідуальний цифровий код (номер) земельної ділянки, що не повторюється на всій території України, присвоюється земельній ділянці з метою її ідентифікації та зберігається за нею протягом усього часу існування такої ділянки.

В кадастровому номері «зберігається» інформація щодо розташування земельної ділянки, цільового призначення, меж та інших важливих даних. Унікальний цифровий код присвоюється земельній ділянці під час реєстрації в Державному земельному кадастрі та не повторюється на всій території України.

Аналіз наступних у часі рішень Верховного Суду свідчить про те, що Верховним Судом висловлено правову позицію щодо порядку проведення перевірок у галузі охорони земель, дотримання суб`єктами користування земельними ділянками законодавства щодо захисту та раціонального використання земельними ділянками.

Зокрема, за змістом постанов Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №818/1512/17, від 09 липня 2020 року у справі № 824/561/18-а, від 16 липня 2020 року у справі № 819/5/18, від 09.10.2019 по справі №724/1843/18 та ряду інших, норми Закону №877-V стосуються безпосередньо сфери господарської діяльності суб`єктів господарювання та жодним чином не стосуються перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель, на спірні правовідносини яких розповсюджуються норми Закону №963-IV.

Також суд звертає увагу, що рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 визначено, що ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Ненормативні правові акти є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає безпідставними доводи позивача про порушення відповідачем вимог Закону №877-V, а також погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 21.08.2020 №807-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності", як правовий акт одноразового застосування, вичерпав свою дію фактом виконання, а тому не підлягає скасуванню.

До того ж, вказана правова позиція щодо визнання протиправними та скасування наказу була сформульована Верховним Судом у постанові від 25.01.2019 у справі №823/1154/18 та застосована Верховним Судом, зокрема, у постанові від 09.10.2019 у справі №724/1843/18.

Враховуючи наведене, апеляційний суд відхиляє посилання позивача на наявність заборони на проведення органами державного нагляду (контролю) планових перевірок у сфері господарської діяльності встановлену Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020 №530-IX.

Так, підпунктом 4 пункту 2 розділу ІІ Закону №530-IX установлено, що на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) забороняється проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Тобто, вказана норма містить заборону на проведення перевірок господарської діяльності суб`єктів господарювання та не стосуються перевірок дотримання земельного законодавства.

Статтею 10 Закону №963-IV передбачено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

З урахуванням наведеного, контроль за використанням земельних ділянок за цільовим призначенням віднесено до повноважень органів Держгеокадастру, зокрема, шляхом проведення перевірок. Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель, складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності та давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень.

Таким чином, державними інспекторами Управління з контролю за використанням і охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться по вул. Юрківська, 14т, с. Ярунь, Новоград-Волинського району, Житомирської області, на виконання покладених обов`язків, та з метою належного реагування.

На підставі зазначених висновків Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 14.09.2020 №807-ДК/645/АП/09/01/-20 та Акту обстеження земельної ділянки від 14.09.2020 №807-ДК/298/RO/10/01/-20 про використання позивачем земельної ділянки державної форми власності без належно оформлених документів, відповідачем 14.09.2020 сформовано припис №807-ДК/0367Пр/03/01/-20, яким зобов`язано позивача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку або виготовити документи, що посвідчують право користування на дану земельну ділянку. Також зобов`язано повідомити про виконання припису до 14.10.2020.

Відповідно до ст.ст. 125-126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Встановлено, що відсутні докази того, що на зареєстрованому праві власності або на праві користування у позивача перебуває земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності за кадастровим номером :02:000:0241 площею 3,4210 га, яка розташована по вул. Юрківська, 14т, с. Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області. Разом з цим, ТОВ "Каролінський елеватор" використовує вказану земельну ділянку шляхом розташування на ній об`єктів нерухомого майна для зберігання мінеральних добрив, загальною площею 0,2254 га, які належать ТОВ "Каролінський елеватор" згідно з відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно, що підтверджується довідкою виданою Ярунською сільською радою №1545 від 07.09.2020.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про самовільне використання позивачем вказаної земельної ділянки без належно оформлених документів.

Згідно з п.19 ч.1 ст.4 КАС України індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, припис - це обов`язкова для виконання письмова вимога уповноваженого органу щодо усунення порушень вимог законодавства. Заходи в приписі, спрямовані на усунення порушень вимог закону, а тому мають бути чітко сформульовані та конкретизовані.

Як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, припис від 14.09.2020 №807-ДК/0367Пр/03/01/-20 містить висновки про виявлені під час проведення перевірки порушення вимог законодавства, та містить визначення конкретних дій, обов`язкових до виконання для усунення виявлених порушень, а саме "зобов`язано позивача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку або виготовити документи, що посвідчують право користування на дану земельну ділянку".

Таким чином, оскаржуваний припис від 14.09.2020 №807-ДК/0367Пр/03/01/-20, як акт індивідуальної дії винесений з дотриманням вимог законодавства є конкретизований, зокрема містить посилання на встановлені факти під час здійснення перевірки та порушені норми земельного законодавства та шляхи усунення таких порушень.

Посилання позивача не неможливість виконання вимог припису від 14.09.2020 №807-ДК/0367Пр/03/01/-20 апеляційний суд вважає безпідставними.

Так, позивачем не обґрунтовано неможливості виготовлення документів, що посвідчують право користування на дану земельну ділянку, адже відмова від 21.03.2019 у передачі позивачу земельної ділянки в оренду не перешкоджає набуттю позивачем такого права шляхом повторного порушення питання про отримання у оренду вказаної земельної ділянки або шляхом оскарження вказаної відмови. Знаходження на земельній ділянці нерухомого майна позивача не може вважатись об`єктивною перешкодою для звільнення земельної ділянки у зв`язку із можливістю знесення споруди для зберігання мінеральних добрив.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Каролінський елеватор" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.