Справа № 280/4018/21
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

24 травня 2021 рокуСправа № 280/4018/21
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., перевіривши матеріали адміністративного позову

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд.5-б, )

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М.

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (далі - відповідач), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. (третя особа), в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений від 30 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрований в реєстрі за № 11281, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративного позову, дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За визначенням пунктів 1 та 2 частини першої статті 4 КАС адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

В даному випадку відповідачем по справі є не суб`єкт владних повноважень, а Товариство з обмеженою відповідальністю (юридична особа без владних управлінських та делегованих повноважень), через що спір є приватно-правовим.

Верховний Суд в постанові від 14 серпня 2019 року по справі № 519/77/18 зазначив, що спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.

Верховний Суд зауважив, що справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Розгляд справ за вимогами про скасування виконавчого напису за правилами цивільного судочинства підтверджується також практикою Великої Палати Верховного Суду, зокрема постановою від 16 травня 2018 року по справі № 320/8269/15-ц.

Суд також зазначає, що за правилами адміністративного судочинства неможливо захистити права ОСОБА_1 шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким що не підлягає виконанню, оскільки завданням адміністративного судочинства є вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин з метою захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки відносини, що виникли між сторонами та були підставою для звернення до суду не мають ознак публічно-правових, а обов`язковий елемент такого спору - суб`єкт владних повноважень - відсутній, дана справа не може бути розглянута адміністративним судом.

Зважаючи на суб`єктний склад, характер спірних правовідносин та зміст позовних вимог, суд доходить висновку про те, що дана справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства у зв`язку із чим суд відмовляє у відкритті провадження у такій справі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд також роз`яснює позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись статтями 2, 19, 21, 170, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі №280/4018/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд.5-б, ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким що не підлягає виконанню - відмовити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали надіслати на адресу позивача разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що його повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її підписання.

Ухвалу складено та підписано 24 травня 2021 року.

Суддя М.С. Лазаренко