Справа № 640/1276/21
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року м. Київ № 640/1276/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Подільського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів

цивільного стану Центрального міжрегіонального управління

Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 6, ), в кому просить суд:

- визнати протиправним рішення Подільського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови у внесенні змін до актового запису № 8007, складеного Одеським міським відділом ДРАЦС 14.12.2017 року щодо народження неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Подільський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та внести до актового запис № 8007, складеного Одеським міським відділом ДРАЦС 14.12.2017 року інформацію про громадянство батьків дитини, а саме - "громадянин Російської Федерації" та "громадянка Російської Федерації"; виправлення по-батькові батька дитини, а саме з невірного " ОСОБА_3 " на вірне " ОСОБА_1 ".

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відмова відповідача у внесені до актового запису повної інформації про громадянство батьків дитини та виправлення по-батькові батька дитини порушує права неповнолітньої ОСОБА_2 (дочки позивача) на збереження її ідентичності та сімейних зав`язків, робить неможливим юридичне підтвердження спорідненості позивача та його дочки.

У строк, встановлений частиною першою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач відзиву на позов не подав.

За таких обставин розгляд і вирішення справи суд здійснює на підставі лише наявних матеріалів справи.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши подані сторонам документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18 грудня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про внесення змін до актового запису № 8007, складеного Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області 14.12.2017 року щодо народження неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Внесення змін до актового запису передбачало:

1) доповнення громадянства батьків «громадянин Російської Федерації» та «громадянка Російської Федерації»;

2) виправлення невірного по-батькові батька дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_1 ».

Для забезпечення можливості внесення змін, мною до Відповідача будо подано:

- свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області 14.12.2017 року на народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

- посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту серії НОМЕР_2 , видане ДМС України 26.12.2019 року на ім`я ОСОБА_1 ;

- посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту серії НОМЕР_3 , видане ДМС

України 20.01.2020 року на ім`я ОСОБА_5 .

На вказане звернення листом від 22.12.2020 №А-23/21.9-36 а відповідачем повідомлено про неможливість внесення змін, з тих підстав, що відповідно до доданих до заяви документів, вбачається, що посвідчення є документом, який посвідчує особу його власника та підтверджує факт визнання його особою, яка потребує додаткового захисту, проте не є документом, який підтверджує громадянство особи, як вбачається з вищезазначених норм законодавства. В зв`язку з чим відсутні правові підстави для внесення змін до актового запису про народження № 8007 від 14.12.2017, складеного Одеським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління в Одеській області, а саме доповнити громадянство батьків «громадянин Російської Федерації», «громадянка Російської Федерації». Також рекомендовано для вирішення зазначеного питання звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

Із зазначеною відповіддю позивач не погодився, у зв`язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною 2-3 статті 49 Цивільного кодексу України визначено, що актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 1 липня 2010 р. № 2398-VI (надалі за текстом - "Закон № 2398-VI").

Згідно зі статтею 2 Закону №2398-VI, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Частиною першою статті 6 Закону №2398-VI закріплено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема, проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до статті 9 Закону №2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Відповідно до частини 3 статті 9 названого Закону актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Згідно частини 1 статті 22 Закону № 2398-VI, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Частиною 5 статті 9 Закону № 2398-VI установлено, що правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджено наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 р. та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793 (надалі за текстом - "Правила").

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 2.6 Правил визначено, що разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

За змістом п.2.11 Правил, факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

Пунктом 2.12 Правил передбачено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно підпункту 2.13.3 пункту 2.13 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України.

Підпунктом 2.13.12 пункту 2.13 Правил, яким визначаються підстави для внесення змін в актові записи цивільного стану, зокрема передбачено, що таке внесення можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

Відповідно до пункту 2.15 Правил передбачено випадки, коли складається висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема, відповідно до пункту 2.15.9 цього пункту висновок складається, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

Підставами для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та рішення, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; постанова адміністративного суду (підпункти 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 Правил).

При вирішенні даного спору по суті, суд зазначає наступне.

Правовий статус, порядок оформлення та зміст посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту регулюється відповідним Положенням про посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, затвердженим Постановою KM України від 14 березня 2012 р. № 196 .

З огляду на зміст рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 року у справі про тлумачення терміну "законодавство", вказане Положення є елементом діючого національного законодавства України.

Відповідно до п. абз. 11 п. 4 Положення до посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, вносяться відомості щодо громадянства (підданства) особи.

Судом встановлено, що у посвідченні особи, яка потребує додаткового захисту серії CP № 000795, виданому ДМС України 26.12.2019 року на ім`я ОСОБА_1 зазначене громадянство «Російська Федерація».

Також, у посвідченні особи, яка потребує додаткового захисту серії НОМЕР_3 , виданому ДМС України 20.01.2020 року на ім`я ОСОБА_5 також зазначене громадянство «Російська Федерація».

Таким чином, інформація про громадянство батьків дитини є підтвердженою належним чином, оформленими та дійсними документами, а тому посилання Відповідача щодо непідтвердження вказаного є безпідставним.

Водночас, як вбачається з заяви від 18.12.2020 року позивач просив Подільський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції виправити невірно зазначене по-батькові батька дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_1 ».

Проте, відповідач не здійснив виправлення по-батькові дитини та повернув Позивачу подані ним документи.

Відповідно до 10 п. 4 Положення до посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, вносяться відомості щодо прізвища, ім`я (імена, по батькові) особи.

З огляду на вказане, правильне написання по-батькові Позивача було підтверджено інформацією з посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту серії НОМЕР_2 , виданого ДМС України 26.12.2019 року на ім`я ОСОБА_1 .

Це дає підстави вважати, що при здійсненні актового запису допущено очевидну описку.

Враховуючи викладене, суд вважає рішення Подільського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови у внесенні змін до актового запису № 8007, складеного Одеським міським відділом ДРАЦС 14.12.2017 року щодо народження неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. Відповідно порушене право позивача має бути відновлене шляхом зобов`язання Подільський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та внести до актового запис № 8007, складеного Одеським міським відділом ДРАЦС 14.12.2017 року інформацію про громадянство батьків дитини, а саме - "громадянин Російської Федерації" та "громадянка Російської Федерації"; виправлення по-батькові батька дитини, а саме з невірного " ОСОБА_3 " на вірне " ОСОБА_1 ".

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 5, 6, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Подільського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), викладене у формі листа від 22.12.2020 №А-23/21.9-36а щодо відмови у внесенні змін до актового запису № 8007, складеного Одеським міським відділом ДРАЦС 14.12.2017 року щодо народження неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Подільський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та внести до актового запис № 8007, складеного Одеським міським відділом ДРАЦС 14.12.2017 року інформацію про громадянство батьків дитини, а саме - "громадянин Російської Федерації" та "громадянка Російської Федерації"; виправлення по-батькові батька дитини, а саме з невірного " ОСОБА_3 " на вірне " ОСОБА_1 ".

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа