Справа № 160/4641/21
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2021 року Справа № 160/4641/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом Громадської Організації «ОБ`ЄДНАНА ПРАВОЗАХИСНА ГРУПА «БАГНЕТ НАЦІЇ» в особі уповноваженого представника Сергія Веніаміновича Філіпенка до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
26.03.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Громадської Організації «ОБ`ЄДНАНА ПРАВОЗАХИСНА ГРУПА «БАГНЕТ НАЦІЇ» в особі уповноваженого представника ОСОБА_1 до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська, в якій позивач просить:
- відновити порушені права і свободи на отримання публічної інформації шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень (Кіровський районний суд міста Дніпропетровська) протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, а саме: на виконання положень Конституції і законів України надати в паперовому і електронному вигляді повні відповіді на запити від Громадської організації «Об`єднана правозахисна група «Багнет Нації», раніше спрямованих до юридичної особи з назвою «Кіровський районний суд міста Дніпропетровська», на які не було надано відповідей по суті, у встановлений законом строк, а саме: від 27 січня 2021 року № ЗПІ/072/21; від 02 лютого 2021 року № ЗПІ/075/21; від 08 лютого 2021 року № ЗПІ/076/21; від 11 лютого 2021 року № ЗПІ/083/21; від 11 лютого 2021 року № ЗПІ/085/21; від 15 лютого 2021 року № ЗПІ/087/21; від 22 лютого 2021 року № ЗПІ/088/21.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.
Позивач в обґрунтування позовних вимог в адміністративному позові зазначив наступне. Громадська Організація «ОБ`ЄДНАНА ПРАВОЗАХИСНА ГРУПА «БАГНЕТ НАЦІЇ» звернулась до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська із запитами про надання публічної інформації. Проте, у встановлений законодавством строк відповідачем не надано відповідей на запити. Вказане порушує право позивача на доступ до публічної інформації. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 року відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 року разом з копією позовних матеріалів направлено до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська засобами поштового зв`язку та отримано 05.04.2021 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.
Станом на 21.05.2021 р. відповідачем відзиву на позов не надано.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Громадська Організація «ОБ`ЄДНАНА ПРАВОЗАХИСНА ГРУПА «БАГНЕТ НАЦІЇ» звернулась до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська із запитами про надання публічної інформації від 27 січня 2021 року № ЗПІ/072/21; від 02 лютого 2021 року № ЗПІ/075/21; від 08 лютого 2021 року № ЗПІ/076/21; від 11 лютого 2021 року № ЗПІ/083/21; від 11 лютого 2021 року № ЗПІ/085/21; від 15 лютого 2021 року № ЗПІ/087/21; від 22 лютого 2021 року № ЗПІ/088/21.
Вказані запити отримані відповідачем 27.01.2021 р., 02.02.2021 р., 08.02.2021 р., 11.02.2021 р., 15.02.2021 р., 22.02.2021 р., що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції.
Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідей на запити на момент звернення до суду не надано.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду із цим позов.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями статті 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
У Законі України від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII «Про інформацію» (далі - Закон № 2657-XII) закріплено право кожного на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (стаття 5 Закону № 2657-XII).
Відповідно до статті 20 Закону № 2657-XII за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.
Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.
Згідно зі статтею 21 вказаного Закону інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI), та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає цей Закон.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VІ від 13.01.2011 р. публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Згідно до ч. 2 ст. 6 вказаного Закону України обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Згідно до ч. 1 ст. 13 вказаного Закону України розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:
1) суб`єкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішенняя ких є обов`язковими для виконання;
2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;
3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;
4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.
До розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють:
1) інформацією про стан довкілля;
2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;
3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян;
4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено:1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації;2) дату відмови;3) мотивовану підставу відмови;4) порядок оскарження відмови;5) підпис.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 14 вказаного Закону України розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Згідно до ч.ч. 1, 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач, зокрема, має право оскаржити надання недостовірної або неповної інформації.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
З проаналізованих положень законодавства вбачається, що у встановлений законом строк розпорядник публічної інформації зобов`язаний розглянути запит особи на інформацію та за результатами розгляду надати відповідь на запит задовольнити запит та надати інформацію або відмовити в задоволенні запиту з дотриманням вимог до такої відмови.
Відповідачем не надано суду доказів, що на запити позивача від 27 січня 2021 року № ЗПІ/072/21; від 02 лютого 2021 року № ЗПІ/075/21; від 08 лютого 2021 року № ЗПІ/076/21; від 11 лютого 2021 року № ЗПІ/083/21; від 11 лютого 2021 року № ЗПІ/085/21; від 15 лютого 2021 року № ЗПІ/087/21; від 22 лютого 2021 року № ЗПІ/088/21 надавалася відповідь (про задоволення або відмову в задоволенні запиту).
Таким чином, судом встановлено, що бездіяльність відповідача суперечить вимогам Законом України «Про доступ до публічної інформації».
При цьому, відповідь на запит про задоволення запиту або про відмову в задоволенні запиту надається розпорядником за результатами розгляду запиту.
Матеріали справи не містять доказів, що відповідачем здійснювався розгляд запитів позивача.
Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати повні відповіді на запити є передчасними.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Кіровський районний суд міста Дніпропетровська розглянути запити Громадської Організації «ОБ`ЄДНАНА ПРАВОЗАХИСНА ГРУПА «БАГНЕТ НАЦІЇ» від 27 січня 2021 року № ЗПІ/072/21; від 02 лютого 2021 року № ЗПІ/075/21; від 08 лютого 2021 року № ЗПІ/076/21; від 11 лютого 2021 року № ЗПІ/083/21; від 11 лютого 2021 року № ЗПІ/085/21; від 15 лютого 2021 року № ЗПІ/087/21; від 22 лютого 2021 року № ЗПІ/088/21 та надати відповіді на запити відповідно до вимог чинного законодавства.
Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 262,293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Громадської Організації «ОБ`ЄДНАНА ПРАВОЗАХИСНА ГРУПА «БАГНЕТ НАЦІЇ» в особі уповноваженого представника ОСОБА_1 до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Зобов`язати Кіровський районний суд міста Дніпропетровська розглянути запити Громадської Організації «ОБ`ЄДНАНА ПРАВОЗАХИСНА ГРУПА «БАГНЕТ НАЦІЇ» від 27 січня 2021 року № ЗПІ/072/21; від 02 лютого 2021 року № ЗПІ/075/21; від 08 лютого 2021 року № ЗПІ/076/21; від 11 лютого 2021 року № ЗПІ/083/21; від 11 лютого 2021 року № ЗПІ/085/21; від 15 лютого 2021 року № ЗПІ/087/21; від 22 лютого 2021 року № ЗПІ/088/21 та надати відповіді на запити відповідно до вимог чинного законодавства.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 21.05.2021 р.

Суддя О.С. Рябчук