Справа № 440/762/21
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/762/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Клочка К.І., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

2 лютого 2021 року ОСОБА_1 (надалі - таж позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Луганській області (надалі - також відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 16 серпня 2020 року по день фактичного розрахунку - 29 грудня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що при звільненні зі служби в Національній поліції у зв`язку із скороченням штатів з 15.08.2020 остаточний розрахунок при звільненні проведено лише 29.12.2020, що суперечить вимогам статей 116, 117 Кодексу законів про працю України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 8 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що розрахунок при звільненні з позивачем проведено у строки, передбачені Кодексом законів про працю України та в повному розмірі. У липні 2020 року після затвердження кошторису за КПКВКДБ 1007060 "Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльності населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SRAS-Co-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19 спричиненої коронавірусом SRAS-Co-2та її наслідками" ГУНП відкрито в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Луганській області окремий реєстраційний рахунок для виплати поліцейським ГУНП доплати за роботу в особливих умовах. Також відповідач зазначив, що позивач не звертався із заявою про виплату відповідної доплати.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , з 2007 року проходив службу в органах внутрішніх справ МВС України, з 07.11.2015 в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області, що підтверджено довідкою про проходження служби в органах внутрішніх справ, виданою заступником начальника Управління кадрового забезпечення ГУНП в Луганській області.

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 07.11.2015 № 11о/с призначений на посаду старшого оперуповноваженого Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області.

15.08.2020 наказом № 931 о/с від 13.08.2019 позивача звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч. 1 п.4 (у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Закону України "Про Національну поліцію".

Позивач вважаючи, що фактично відповідачем здійснено розрахунок при звільненні 29 грудня 2020 року, чим порушено його права, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 47 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

За приписами статті 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Частиною першою статті 117 КЗпП України визначено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з частиною другою статті 117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 116 КЗпП України на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. Невиконання цього обов`язку спричиняє наслідки, передбачені статтею 117 КЗпП України - в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Цими нормами на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку настає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати (грошового забезпечення) за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку.

Так, із наданих відповідачем відомостей для зарахування на картрахунки за Списками 390 та 393, 14.08.2020 позивачеві нараховано виплати у розмірі 131859,01 грн та 23968,57 грн.

Крім того, згідно відомостей для зарахування на картрахунки співробітникам ГУНП в Луганській області додаткова доплата за грош. заб. із запобігання поширення COVID-19 за серпень 2020 (витяг зі списку №506) 24.12.2020 ОСОБА_1 здійснено зарахування у розмірі 308,72 грн.

Як підставу несвоєчасного розрахунку з позивачем відповідач зазначає те, що, у липні 2020 року після затвердження кошторису за КПКВКДБ 1007060 "Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльності населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SRAS-Co-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19 спричиненої коронавірусом SRAS-Co-2та її наслідками" ГУНП відкрито в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Луганській області окремий реєстраційний рахунок для виплати поліцейським ГУНП доплати за роботу в особливих умовах. Також відповідач зазначив, що позивач не звертався із заявою про виплату відповідної доплати.

Водночас, судом встановлено, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 у справі № 360/3413/20 ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника 2-го міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Луганській області з 16.08.2020 року. Стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.08.2020 по 23.03.2021 в сумі 145 133, 19 грн.

Тобто, позивач поновлений на посаді з дати його звільнення 16.08.2020.

Враховуючи те, що відповідальність роботодавця, передбачена статтею 117 КЗпП України, настає за умови звільнення працівника з роботи та зважаючи на те, що на момент прийняття судом рішення у цій справі ОСОБА_1 не є звільненим з роботи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок з позивачем при звільненні.

Водночас, суд враховує, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 у справі № 360/3413/20 поновлено права ОСОБА_1 , порушені у спірних правовідносинах, зокрема, шляхом стягнення на його користь середнього заробітку в сумі 145 133, 19 грн.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 6-9, 77, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Луганській області ( вул. Вілєсова, 1, с. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93406, ) залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Cуддя К.І. Клочко