Справа № 9901/703/18
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

20 травня 2021 року

Київ

справа №9901/703/18

адміністративне провадження №П/9901/703/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого судді Коваленко Н.В.,

суддів: Стародуба О.П., Кравчука В.М., Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,

за участю секретаря судового засідання Буденко В.,

учасники справи:

представник позивача - Подосінов А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року ОСОБА_1 (далі у тексті рішення також позивач) звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - Комісія, ВККС, відповідач) від 26.06.2018 №954/ко-18 про припинення кваліфікаційного оцінювання судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 (далі - спірне рішення).

У мотивах позовної заяви ОСОБА_1 висловлює незгоду з оскаржуваним рішенням Комісії та вважає його незаконним, немотивованим, таким, що ухвалене з порушенням законодавства України, нормативно-правових актів ВККС, принципів верховенства права, правової визначеності, незалежності судової влади та права позивача на захист.

Обґрунтовуючи таку позицію, позивач посилається на те, що Комісія, діючи всупереч вимог пункту 4.5 Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 13.10.2016 №81/зп-16, проігнорувавши його клопотання про відкладення засідання через хворобу, розглянула питання щодо нього за його відсутності.

ОСОБА_1 наголошує, що про неможливість прийняття участі в засіданні він завчасно повідомляв Комісію з наданням відповідного доказу - листка непрацездатності. Більше того, під час проведення засідання 26.06.2018 представник позивача також заявляв клопотання про відкладення засідання ВККС у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 та необхідністю ознайомлення з матеріалами особової справи судді, однак відповідач відмовив у задоволенні такого клопотання, як вважає позивач, безпідставно і ухвалив спірне рішення за його відсутності.

На переконання позивача, це призвело до порушення наявних у нього процедурних гарантій, закріплених Конституцією та законами України, актами міжнародного права, а також передбачених підпунктом 4.4.1 пункту 4.4 Регламенту ВККС, зокрема, приймати участь у відкритому засіданні Комісії, заявляти відводи її членам, надавати пояснення і представляти документи, які стосуються предмету розгляду, в тому числі, через свого представника.

Позовна заява містить аргументи й про те, що на час прийняття відповідачем спірного рішення статус ОСОБА_1 як судді Печерського районного суду м. Києва припинено не було. При цьому, як стверджує позивач, жодна норма законодавства, яким у своїй діяльності керується відповідач, не надає Комісії права припинити кваліфікаційне оцінювання діючого судді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів Касаційного адміністративного суду у складі верховного суду для розгляду цієї справи у складі головуючого судді (судді-доповідача) Гриціва М.І., суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я., Шипуліної Т.М., Смоковича М.І.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у Верховному Суді від 10.08.2018 відкрито провадження у цій справі та призначено її розгляд на 27.08.2018, який за клопотанням позивача було відкладено до 24.09.2018.

В подальшому розгляд справи не відбувся у зв`язку з відсутністю повного складу колегії суддів. Під час судового засідання 07.11.2018 позивач заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку зайнятістю його представника - адвоката Подосінова А.О.

22.11.2018 до Верховного Суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі. Клопотання було мотивовано тим, що у провадженні Касаційного адміністративного суду у Верховному Суді знаходиться справа №800/383/17 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) про визнання нечинним та скасування рішення. У цьому провадженні має бути перевірена законність рішення ВРП від 05.09.2017 №2621/0/15-17 про відмову у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Печерського районного суду м. Києва. Як вважає позивач, рішення ВРП становить основу оскарженого рішення ВККС, перебуває в об`єктивному зв`язку з цим рішенням, позаяк від реальності його існування залежатимуть результати перегляду рішення ВККС про припинення кваліфікаційного оцінювання його як судді Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.11.2018 зупинено провадження у справі №9901/703/18 за позовом ОСОБА_1 до ВККС про визнання протиправним та скасування рішення Комісії від 26.06.2018 №954/ко-18 про припинення кваліфікаційного оцінювання судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням у справі №800/383/17.

У зв`язку з обранням судді Верховного Суду Гриціва М.І. до Великої Палати Верховного Суду (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 №13), на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів Касаційного адміністративного суду у складі верховного суду для розгляду цієї справи у складі головуючого судді (судді-доповідача) Коваленко Н.В, суддів: Стародуба О.П., Кравчука В.М., Єзерова А.А., Чиркіна С.М.

В той же час, рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №800/383/17 (провадження №П/9901/384/18), яке набрало законної сили 16.01.2020, позов ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, третя особа - Вища кваліфікаційна комісія суддів України, про визнання незаконним та скасування рішення - задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Вищої ради правосуддя від 05.09.2017 №2621/0/15-17 про відмову у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Печерського районного суду м. Києва.

У зв`язку з наведеним та на підставі статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Верховного Суду від 11.08.2020 поновлено провадження у справі, а її розгляд призначено на 03.09.2020 о 12:00 годині.

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями позивача. Проведення наступного судового засідання призначено на 20.05.2021 о 10:00 годині.

Позивач у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі, посилаючись на мотиви, аналогічні викладеним у позові.

Окрім цього, 20.08.2020 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла заява позивача про збільшення підстав позову, в обґрунтування якого зазначено, що рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №800/383/17 (провадження №П/9901/384/18) визнано незаконним та скасовано рішення Вищої ради правосуддя від 05.09.2017 №2621/0/15-17 про відмову у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Печерського районного суду м. Києва.

Заявник вказує на те, що вищевказане рішення Вищої ради правосуддя фактично слугувало єдиною підставою для припинення кваліфікаційного оцінювання стосовно ОСОБА_1 , а тому, на переконання позивача, наявні усі правові підстави для відновлення такого кваліфікаційного оцінювання та скасування спірного рішення ВККС.

Ухвалою від 20.05.2021, занесеною секретарем судового засідання до журналу судового засідання, заяву ОСОБА_1 про збільшення підстав позову задоволено.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, однак, у відзиві на позовну заяву, який зареєстрований у автоматизованій системі документообігу суду 27.08.2018, щодо задоволення позову заперечував.

У відзиві на позовну заяву Комісія навела доводи про те, що строк повноважень судді ОСОБА_1 , призначеного строком на п`ять років, закінчився 13.05.2014, а процедура призначення його на посаду судді безстроково завершена прийняттям Вищою радою правосуддя (далі також ВРП) рішення щодо відмови у внесенні Президентові України подання про призначення судді на посаду.

Згідно з висловленою Комісією позицією такі обставини свідчать про необхідність припинення кваліфікаційного оцінювання стосовно позивача.

ВККС наполягає на тому, що ОСОБА_1 реалізував своє право стосовно призначення на посаду судді безстроково шляхом подання заяви до Комісії в порядку законодавства, діючого станом на момент закінчення строку його повноважень, а чинним законом не передбачено порядку повторного розгляду цього ж питання у випадку відмови у внесенні подання Президентові України про призначення судді на посаду за умови проходження всіх стадій обрання на посаду судді безстроково.

Заперечуючи проти доводів позивача щодо порушення його права на участь у прийнятті рішення суб`єктом владних повноважень, Комісія посилається на те, що підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 розділу IV Регламенту ВККС передбачено можливість відкладення розгляду питання, включеного до порядку денного, лише у разі неявки учасників засідання, присутність яких є обов`язковою, однак, явка ОСОБА_1 не була визнана такою.

У зв`язку з наведеним, на думку відповідача, у Комісії не було підстав для відкладення засідання у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 .

За таких обставин, відповідач стверджує, що згідно з вимогами правових норм законодавства, якими Комісія керується у своїй діяльності, зокрема, підпункту 4.12.1 пункту 4.12 розділу IV Регламенту ВККС, частини першої статті 101, пункту 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII), пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, ВККС мала підстави для ухвалення спірного рішення, яким припинено кваліфікаційне оцінювання стосовно судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Судом встановлено, що ОСОБА_1 . Указом Президента України від 13.05.2009 №317/2009 призначено строком на п`ять років на посаду судді Жовтневого районного суду міста Харкова.

10.07.2009 ОСОБА_1 склав присягу судді, а Указом Президента України від 12.03.2012 №194/2012 позивач у межах п`ятирічного строку переведений на посаду судді Печерського районного суду міста Києва.

В подальшому ОСОБА_1 , в порядку, передбаченому главою 3 розділу IV Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», до закінчення строку, на який його було призначено на посаду судді, подав до Комісії заяву про рекомендування його для обрання на посаду судді безстроково.

За результатами перевірки відомостей про кандидата на посаду судді ОСОБА_1 , ураховуючи показники розгляду ним справ за період роботи на посаді судді, достатній рівень професійної підготовки, а також його особисті та моральні якості, ВККС, своїм рішенням від 04.02.2014 №17/бо-14 (а.с. 38) вирішила: рекомендувати ОСОБА_1 для обрання на посаду судді Печерського районного суду міста Києва безстроково.

На підставі вищевказаного рішення та відповідно до пункту 4 частини третьої статті 74 чинного на той час Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 20.03.2014 Комісією направлено відповідне подання до Верховної Ради України.

Разом з тим, Парламент України таку рекомендацію ВККС не розглянув.

Також, жодного з передбачених Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади судді прийнято не було.

30.09.2016 набув чинності Закон України від 02.06.2016 №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», абзацами першим, другим пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення якого встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом призначення, припинення повноважень та звільнення суддів здійснюється відповідно до Конституції України з урахуванням внесених цим Законом змін.

Абзацом першим пункту 4 Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» визначено, що Верховна Рада України протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом передає подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та відповідні документи про обрання суддів безстроково, які не були розглянуті Верховною Радою України, до Вищої ради правосуддя для розгляду питання про призначення судді на посаду.

Окрім цього, 30.09.2016 набув чинності Закон №1402-VIII, пунктом 30 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення якого встановлено, що матеріали та рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про обрання суддів безстроково, щодо яких на день набрання чинності цим Законом Верховною Радою України рішення не прийнято, направляються Верховною Радою України до Вищої ради правосуддя протягом десяти днів з дня набрання ним чинності. Вища рада правосуддя на своєму засіданні у пленарному складі вирішує питання щодо кожного судді про його призначення або відмову у призначенні з одночасним поверненням матеріалів Вищій кваліфікаційній комісії суддів України.

Поряд із цим, відповідно до приписів підпункту 1 пункту 16-1 Розділу XV Перехідні положення Конституції України, в редакції, з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» до утворення Вищої ради правосуддя її повноваження здійснює Вища рада юстиції. Вища рада правосуддя утворюється шляхом реорганізації Вищої ради юстиції. До обрання (призначення) членів Вищої ради правосуддя цей орган діє у складі членів Вищої ради юстиції протягом строку їх повноважень, але які не можуть тривати довше, ніж до 30 квітня 2019 року. Обрання (призначення) членів Вищої ради правосуддя здійснюється не пізніше 30 квітня 2019 року.

На виконання вищевказаних приписів законодавства Верховна Рада України 31.10.2016 направила подання ВККС щодо рекомендації обрання ОСОБА_1 на посаду судді безстроково до Вищої ради юстиції (далі - ВРЮ).

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», підпункту 1 пункту 16-1 Розділу XV Перехідні положення Конституції України, Закону України від 21.12.2016 №1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя», рішенням ВРЮ від 12.01.2017 №11/0/15-17 «Про реорганізацію Вищої ради юстиції, утворення Комісії з питань реорганізації Вищої ради юстиції та утворення Вищої ради правосуддя і затвердження Порядку здійснення заходів, пов`язаних із реорганізацією Вищої ради юстиції та утворенням Вищої ради правосуддя», Вищу раду юстиції реорганізовано шляхом перетворення у Вищу раду правосуддя.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 13 розділу ІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Вищу раду правосуддя» матеріали та рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про обрання суддів безстроково, щодо яких на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» рішення не прийнято, розглядаються Вищою радою правосуддя в порядку, встановленому главою 2 розділу II цього Закону.

05.09.2017 відбулось засідання ВРП, на якому прийнято рішення №2621/0/15-17 про відмову у внесені подання Президентові України про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Печерського районного суду м. Києва.

Рішенням ВККС від 01.02.2018 №8/зп-18 призначено кваліфікаційне оцінювання окремих суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, зокрема, стосовно судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1

26.03.2018 ОСОБА_1 пройшов перший етап кваліфікаційного оцінювання.

25.05.2018 Комісією призначено проведення комп`ютерного тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей для 1344 суддів у межах процедури кваліфікаційного оцінювання, призначеного рішенням ВККС від 01.02.2018, в тому числі, й щодо судді ОСОБА_1

04.06.2018 до Комісії надійшов лист від заступника Голови Вищої ради правосуддя від 30.05.2018 №17871/0/9-18, у якому повідомлялось про те, що питання обрання судді ОСОБА_1 безстроково розглянуто ВРП в межах, визначених чинним законодавством, а процедура призначення його суддею безстроково є завершеною.

26.06.2018 Комісія, розглянувши на своєму засіданні питання про проходження кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді, призначеного рішенням ВККС від 01.02.2018 №8/зп-18, суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , ухвалила спірне рішення, відповідно до якого, кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді стосовно ОСОБА_1 - припинено.

Судовим розглядом цієї справи також установлено, що рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №800/383/17 (провадження №П/9901/384/18) визнано незаконним та скасовано рішення Вищої ради правосуддя від 05.09.2017 №2621/0/15-17 про відмову у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Печерського районного суду м. Києва.

Це рішення Верховного Суду не було оскаржене у апеляційному порядку і набрало законної сили 16.01.2020.

Не погоджуючись із рішенням Комісії, яким припинено кваліфікаційне оцінювання стосовно ОСОБА_1 , останній звернувся до суду з цим позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Відповідно до частини четвертої, пункту 1 частини п`ятої статті 126 Конституції України (у редакції, чинній станом на день призначення позивача на посаду судді вперше, та на момент закінчення строку повноважень, на який ОСОБА_1 було призначено на посаду судді) судді обіймають посади безстроково, крім суддів Конституційного Суду України та суддів, які призначаються на посаду судді вперше.

Суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, у разі: закінчення строку, на який його обрано чи призначено.

Частиною першою статті 128 Основного Закону України, у вищенаведеній редакції, встановлювалось, що перше призначення на посаду професійного судді строком на п`ять років здійснюється Президентом України. Всі інші судді, крім суддів Конституційного Суду України, обираються Верховною Радою України безстроково, в порядку, встановленому законом.

Порядок обрання на посаду судді безстроково, станом на час закінчення строку, на який було призначено ОСОБА_1 , визначався статтею 76 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за правилами частини першої якої суддя, строк повноважень якого закінчується, за його заявою має бути рекомендований Вищою кваліфікаційною комісією суддів України для обрання його Верховною Радою України на посаду судді безстроково, якщо відсутні визначені законом обставини, що перешкоджають цьому.

Частиною другою вищевказаної статті Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено порядок обрання на посаду судді безстроково, зокрема, пунктами 1, 4, 5 передбачено, що кандидат звертається з письмовою заявою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про рекомендування його для обрання на посаду судді безстроково; Вища кваліфікаційна комісія суддів України приймає вмотивоване рішення про рекомендування чи відмову в рекомендуванні для обрання на посаду судді безстроково і в разі рекомендування направляє відповідне подання до Верховної Ради України; Верховна Рада України приймає рішення про обрання кандидата на посаду судді безстроково.

30.09.2016 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», абзацами першим, другим пункту 2, абзацом першим пункту 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення якого встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом призначення, припинення повноважень та звільнення суддів здійснюється відповідно до Конституції України з урахуванням внесених цим Законом змін. Верховна Рада України протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом передає подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та відповідні документи про обрання суддів безстроково, які не були розглянуті Верховною Радою України, до Вищої ради правосуддя для розгляду питання про призначення судді на посаду.

Окрім цього, згідно з положеннями пункту 30 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», який також набув чинності 30.09.2016, матеріали та рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про обрання суддів та рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про обрання суддів безстроково, щодо яких на день набрання чинності цим Законом Верховною Радою України рішення не прийнято, направляються Верховною Радою України до Вищої ради правосуддя протягом десяти днів з дня набрання ним чинності. Вища рада правосуддя на своєму засіданні у пленарному складі вирішує питання щодо кожного судді про його призначення або відмову у призначенні з одночасним поверненням матеріалів Вищій кваліфікаційній комісії суддів України.

За приписами абзацу п`ятого пункту 13 розділу ІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Вищу раду правосуддя» матеріали та рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про обрання суддів безстроково, щодо яких на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» рішення не прийнято, розглядаються Вищою радою правосуддя в порядку, встановленому главою 2 розділу II цього Закону.

Статтею 37 глави 2 розділу II Закону України «Про Вищу раду правосуддя» (частини третя, четверта, п`ята) встановлено, що рішення щодо внесення Президентові України подання про призначення судді на посаду вважається ухваленим, якщо за нього проголосувало не менше чотирнадцяти членів Вищої ради правосуддя.

Якщо за рішення щодо внесення Президентові України подання про призначення судді на посаду проголосувало менше чотирнадцяти членів Вищої ради правосуддя, вважається, що Вищою радою правосуддя ухвалено рішення про відмову у внесенні Президентові України подання про призначення судді на посаду.

Вища рада правосуддя може ухвалити рішення про відмову у внесенні Президентові України подання про призначення судді на посаду відповідно до пункту 1 частини дев`ятнадцятої статті 79 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» тільки на підставі обґрунтованих відомостей, які були отримані Вищою радою правосуддя в передбаченому законом порядку, якщо: 1) такі відомості не були предметом розгляду Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 2) Вища кваліфікаційна комісія суддів України не дала належної оцінки таким відомостям в межах процедури кваліфікаційного оцінювання щодо відповідного кандидата.

В той же час, відповідно до підпункту 2 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» повноваження суддів, призначених на посаду строком на п`ять років, припиняються із закінченням строку, на який їх було призначено. Такі судді можуть бути призначені на посаду судді в порядку, визначеному законом.

Зазначим положенням Конституції України кореспондує пункт 17 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого повноваження суддів, призначених на посаду строком на п`ять років до набрання чинності цим Законом, припиняються із закінченням строку, на який їх було призначено. Судді, повноваження яких припинилися у зв`язку із закінченням такого строку, можуть бути призначені на посаду судді за результатами конкурсу, що проводиться в порядку, встановленому цим Законом.

При цьому, як передбачено підпунктом 4 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України, з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади. Порядок та вичерпні підстави оскарження рішення про звільнення судді за результатами оцінювання встановлюються законом.

За результатами кваліфікаційного оцінювання суддя, призначений на посаду строком на п`ять років до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», повноваження якого припинилися із закінченням строку, на який його було призначено, може бути призначений на посаду за поданням Вищої ради правосуддя за умови підтвердження відповідності цій посаді згідно з підпунктами 2 та 4 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (абзац шостий пункту 13 розділу III Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).

Крім того, у відповідності з пунктом 20 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (Закон №1401-VIII), оцінюється колегіями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в порядку, визначеному цим Законом.

Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади за рішенням Вищої ради правосуддя на підставі подання відповідної колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Завдання та підстави кваліфікаційного оцінювання визначені у статті 83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за змістом частин першої, четвертої якої кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.

Підставами для призначення кваліфікаційного оцінювання є, зокрема, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про призначення кваліфікаційного оцінювання судді у випадках, визначених законом.

Як визначено у частині другій статті 84 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює одне з рішень, визначених цим Законом.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді (частина перша статті 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України (частина п`ята статті 83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

На виконання вищевказаної правової норми Закону №1402-VIII рішенням ВККС від 03.11.2016 №143/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 13.02.2018 №20/зп-18) затверджено Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення (із змінами та доповненнями, внесеними рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 16.02.2018 №22/зп-18).

Це Положення визначає порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання судді (кандидата на посаду судді), показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення.

За визначенням, наведеним у пункті 1 Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, кваліфікаційне оцінювання - це встановлена законом та цим Положенням процедура визначення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді або оцінювання відповідності судді займаній посаді за визначеними законом критеріями.

У пункті 4 розділу І вищезазначеного Положення встановлено, що кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.

Процедуру проведення іспиту та методику встановлення його результатів у межах кваліфікаційного оцінювання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон) визначає Порядок проведення іспиту та Методика встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання (із змінами та доповненнями, внесеними рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 02.10.2018 №210/зп-18), затверджений рішенням ВККС від 04.11.2016 №144/зп-16 (у редакції рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 13.02.2018 №20/зп-18).

У розумінні пункту 1 розділу І вищезгаданого Порядку іспит - це встановлений Законом етап кваліфікаційного оцінювання, який є основним засобом виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону судді та/або кандидата на посаду судді (далі - учасник іспиту).

За правилами пункту 2 цього ж розділу Порядку проведення іспиту та Методика встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання іспит проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності учасника іспиту здійснювати правосуддя у відповідному суді або для оцінювання відповідності учасника іспиту займаній посаді судді за критерієм професійної компетентності. Іспит відбувається шляхом складення учасником іспиту анонімного письмового тестування та виконання письмового практичного завдання.

Згідно з пунктами 7, 9 глави 6 розділу ІІ, абзацом четвертим пункту 13, пунктом 15, абзацом третім пункту 25 розділу ІІІ Положення №143/зп-16 суддя (кандидат на посаду судді), який за результатами складення анонімного письмового тестування набрав менше мінімально допустимого бала, на підставі відповідного рішення Комісії не допускається до виконання практичного завдання, припиняє участь у кваліфікаційному оцінюванні та визнається таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Суддя (кандидат на посаду судді), який за результатами етапу "Іспит" набрав менше мінімально допустимого бала, на підставі відповідного рішення Комісії не допускається до етапу "Дослідження досьє та співбесіда", припиняє участь у кваліфікаційному оцінюванні та визнається таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді або відповідність займаній посаді.

Неявка судді (кандидата на посаду судді) для проходження кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на зайняття вакантної посади судді не перешкоджає проведенню конкурсу та є підставою припинення проведення стосовно нього кваліфікаційного оцінювання.

У разі порушення суддею (кандидатом на посаду судді) порядку проведення іспиту Комісія може ухвалити відповідне рішення про припинення проведення стосовно нього кваліфікаційного оцінювання.

У разі зупинення на підставі статті 84 Закону кваліфікаційного оцінювання судді (кандидата на посаду судді) його участь у конкурсі припиняється.

Крім цього, згідно з приписами абзацу 4 пункту 14 розділу V Порядку проведення іспиту та Методика встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання учасники, які не набрали мінімально допустимого бала анонімного письмового тестування, визнаються такими, що не підтвердили здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді, незалежно від результату другої стадії іспиту (за наявності), і припиняють участь у конкурсі.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Комплексний аналіз вищенаведених положень законодавства у їх системному взаємозв`язку дає колегії суддів підстави для висновку про те, що чинна станом на момент закінчення повноважень позивача на посаді судді редакція Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачала автоматичного призначення на посаду судді безстроково після закінчення п`ятирічного строку повноважень. Питання про обрання на посаду судді безстроково відносилось до повноважень Верховної Ради України.

Водночас, у зв`язку з набранням чинності 30.09.2016 Законами України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» та «Про судоустрій і статус суддів», призначення або відмова у призначенні на посаду суддів, у яких закінчився п`ятирічний строк повноважень і питання обрання їх на посаду судді безстроково не було вирішено Верховною Радою України до 30.09.2016, після цієї дати віднесено до повноважень ВРП, яка розглядає відповідні рекомендації ВККС на своєму засіданні у пленарному складі й приймає одне з передбачених Законом України «Про вищу раду правосуддя» рішень, зокрема, про відмову у внесенні Президентові України подання про призначення судді на посаду.

З наведеного констатується, що процедура розгляду заяви судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», про обрання його на цю посаду безстроково завершується прийняттям Вищою радою юстиції рішення про відмову у внесенні Президентові України подання про призначення судді на посаду.

З цього моменту суддя вважається таким, що не обраний на посаду судді безстроково, а його повноваження є припиненими.

Не впливає на це й факт невідрахування судді зі штату відповідного суду, оскільки ухвалення Вищою радою правосуддя рішення про відмову у внесенні Президентові України подання про призначення на посаду судді унеможливлює подальше перебування такого судді у штаті суду з огляду на наявність розпорядчого акта, з яким пов`язане припинення його повноважень, яким є вищезгадане рішення ВРП.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 11.10.2019 (справа №820/53/18).

З матеріалів справи, яка розглядається, вбачається, що рішенням ВРП від 05.09.2017 №2621/0/15-17 відмовлено у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Печерського районного суду міста Києва. Тобто з цієї дати припинились повноваження судді ОСОБА_1 , а процедуру обрання його на посаду судді безстроково, ініційовану самим позивачем на підставі відповідної заяви, поданої до ВККС, станом на час виникнення спірних у цій справі правовідносин, було завершено остаточно, оскільки законодавством не передбачено будь-яких подальших правових механізмів стосовно розгляду цього питання після ухвалення ВРП вищезазначеного рішення.

З урахуванням конкретних обставин, установлених судовим розглядом цієї справи, колегія суддів констатує, що після 05.09.2017 і станом на день ухвалення ВККС спірного рішення, не існувало юридичних підстав, з якими закон пов`язує можливість проходження ОСОБА_1 кваліфікаційного оцінювання.

Колегія суддів враховує, що рішення ВРП, яким було відмовлено у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Печерського районного суду міста Києва, оскаржувалось позивачем у судовому порядку, однак, необхідно відзначити, що станом на день ухвалення спірного у цій справі рішення ВККС, такий акт ВРП був чинний, його дію не зупинено, а розгляд відповідної судової справи не було завершено ухваленням остаточного судового рішення, яке б набрало законної сили.

Тобто, зазначене рішення ВРП, станом на час виникнення спірних правовідносин, було чинним, у зв`язку з чим наявні підстави вважати, що станом на день ухвалення Комісією рішення, яке оскаржується, повноваження судді ОСОБА_1 фактично були припинені, а питання стосовно його обрання на посаду судді було вирішено остаточно й передбаченого законом рішення про обрання на посаду судді так і не було прийнято.

Посилаючись саме на ці обставини, ВККС у рішенні, що оскаржується, дійшла висновку про необхідність припинення кваліфікаційного оцінювання стосовно позивача, оскільки таке оцінювання можливе лише стосовно суддів або кандидатів на посаду судді.

Колегія суддів підкреслює, що Вища кваліфікаційна комісія України, відповідно до наявних у неї повноважень, передбачених статтею 93 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та закріпленого за цим органом правовим статусом, визначеним статтею 92 цього ж Закону, відповідає за формування високопрофесійного суддівського корпусу в Україні шляхом добору осіб на посади суддів, а також проводить кваліфікаційне оцінювання стосовно осіб, які перебувають на посаді судді, з метою виявлення їх здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Комісія фактично здійснює кадрове забезпечення судової системи України і реалізує наявну у неї компетенцію стосовно осіб, які займають посаду судді (обрані, призначені на таку посаду), або претендують на її зайняття (кандидатів на посаду судді).

Проведення ж кваліфікаційного оцінювання стосовно осіб, які за наслідком реалізації передбачених у законі процедур не були обрані на посаду судді або осіб, повноваження яких припинені на підставі відповідного рішення, і які не здійснюють правосуддя (навіть за умови, що ці особи ще не відраховані зі штату суду), є недоцільним і не передбачено законодавством, а також не узгоджується з метою і завданням такого оцінювання, яке полягає у з`ясуванні здатності саме судді або кандидата на посаду судді здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.

Оскільки у справі, що розглядається, на підставі наявних у ній доказів, досліджених у судовому засіданні, встановлено, що повноваження судді ОСОБА_1., станом на момент виникнення спірних правовідносин, були припинені у визначеному законом порядку і його не було обрано на посаду судді безстроково, то колегія суддів приходить до висновку, що Комісія, припиняючи кваліфікаційне оцінювання щодо позивача, діяла правомірно.

Вирішуючи цей спір, Верховний Суд підкреслює, що із скасуванням у судовому порядку рішення ВРП від 05.09.2017 №2621/0/15-17, яким відмовлено у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Печерського районного суду міста Києва, було фактично відновлено правове становище позивача, яке існувало до ухвалення вищезгаданого рішення ВРП.

Проте, такі обставини не можуть свідчити про наявність підстав для визнання протиправним і скасування спірного у цій справі рішення ВККС, оскільки вони не існували на час прийняття відповідачем вказаного рішення і не могли бути взяті ним до уваги під час реалізації наданих йому повноважень у процесі кваліфікаційного оцінювання ОСОБА_1 .

Водночас, беручи до уваги поточний юридичний стан спірних правовідносин, а також приписи підпункту 4 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України і пункту 20 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідність ОСОБА_1 займаній посаді судді, на яку його призначено строком на п`ять років, має бути оцінена в порядку, визначеному Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Тому, з метою виконання вищезгаданих приписів законодавства, розпочате раніше і припинене на підставі спірного рішення Комісії кваліфікаційне оцінювання відносно ОСОБА_1 , обов`язок проведення якого законом покладено саме на ВККС і віднесено до її виключних повноважень, підлягає відновленню, в тому числі за ініціативою самого позивача, який не позбавлений можливості порушувати це питання перед відповідачем.

Надаючи оцінку доводам позивача про порушення його права на участь у процесі прийняття спірного рішення, що, як зазначає ОСОБА_1 , унеможливило реалізацію ним передбачених законодавством процесуальних прав і знівелювало наявні у нього процедурні гарантії, Верховний Суд зазначає таке.

Підпунктом 4 пункту 1.3 Регламенту ВККС встановлено, що Комісія виконує функції та здійснює повноваження у складі колегії з питань оцінювання відповідності займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)".

У підпункті 2.2.1 пункту 2.2 Регламенту ВККС (абзац перший) закріплено, що засідання Комісії, її палат та колегій є відкритими, крім випадків, установлених законом.

Абзацом другим цього ж підпункту передбачено, що гласність роботи Комісії забезпечується відкритим розглядом питань, віднесених Законом до її повноважень, за участі заінтересованих осіб.

За змістом підпункту 3.1.5 пункту 3.1 Регламенту ВККС голова Комісії під час підготовки засідання Комісії у пленарному складі, засідання колегії, окрім іншого, забезпечує повідомлення осіб, стосовно яких мають розглядатися питання, про дату, час та місце проведення засідання та оприлюднення цієї інформації на офіційному веб-сайті Комісії. Секретаріат Комісії повідомляє про дату, час і місце проведення засідання відповідної колегії не пізніш як за десять днів до такого засідання осіб, щодо яких має розглядатися питання, та оприлюднює цю інформацію на офіційному веб-сайті Комісії.

Особа, стосовно якої має розглядатися питання, повідомляється про дату, час і місце проведення засідання Комісії не пізніше як за 10 днів до засідання Комісії (палати, колегії) шляхом розміщення інформації про це на офіційному веб-сайті Комісії, а також за потреби шляхом направлення повідомлення засобами поштового зв`язку, електронної пошти та/або факсу (телефаксу) (за наявності). Такі приписи містяться у підпункті 3.1.8 пункту 3.1 Регламенту ВККС.

Розгляд питання, включеного до порядку денного, може відкладатися у разі: 1) неявки учасників засідання, присутність яких є обов`язковою; 2) необхідності проведення додаткової перевірки; 3) залучення до участі у розгляді питання інших осіб; 4) з інших підстав (підпункт 4.2.1 пункту 4.2 Регламенту ВККС).

Підпункт 4.3.1 пункту 4.3 до учасників засідання відносить, зокрема, суддю, стосовно якого розглядається питання.

Права та обов`язки учасників засідання визначені пунктом 4.4 Регламенту ВККС, у відповідності з підпунктом 4.4.1 якого учасники засідання мають право: 1) заявити відвід члену (членам) Комісії за наявності визначених Законом підстав; 2) заявляти клопотання; 3) надавати усні чи/та письмові пояснення. Письмові пояснення додаються до матеріалів справи; 4) з дозволу головуючого висловлювати свої міркування, заперечення з питань, що розглядаються, та ставити запитання іншим учасникам засідання.

Підпунктами 4.4.2, 4.4.3 пункту 4.4 Регламенту ВККС також передбачено, що особа, стосовно якої Комісією розглядається питання, має право знайомитися з зібраними щодо неї матеріалами. Учасники засідання, присутність яких є обов`язковою, зобов`язані: 1) з`явитися на засідання за викликом; 2) давати пояснення, надавати документи, матеріали та інші відомості, необхідні для розгляду Комісією відповідного питання; 3) завчасно письмово повідомити Комісію про неможливість явки та про причину неявки на засідання засобами поштового чи факсимільного зв`язку, а також надати документ, що свідчить про поважні причини неявки, в разі його наявності.

Наслідки неявки учасників засідання визначено у пункті 4.5 Регламенту ВККС, а саме - у разі неявки на засідання його учасника, належним чином повідомленого (запрошеного), або за відсутності у представника відповідних повноважень головуючий ставить на обговорення пропозицію щодо можливості розгляду питання за відсутності учасника засідання. Під час проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді явка кандидата на посаду судді на засідання Комісії з питання дослідження досьє та проведення співбесіди є обов`язковою. Неявка кандидата на посаду судді на засідання Комісії є підставою для припинення його участі у конкурсі (підпункт 4.5.1 пункту 4.5 Регламенту).

У разі повторної неявки на засідання його учасника, належним чином повідомленого (запрошеного), головуючий ставить на обговорення пропозицію щодо можливості відкладення розгляду питання лише з поважних причин неявки та за наявності підтверджуючих документів. Подальша неявка на засідання учасника, належним чином повідомленого (запрошеного), не перешкоджає розгляду питання за його відсутності (підпункт 4.5.1 пункту 4.5 Регламенту).

Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання врегульовано розділом ІІІ Положення №143/зп-16, згідно з пунктами 12, 13 якого особиста участь судді (кандидата на посаду судді) під час проведення кваліфікаційного оцінювання є обов`язковою.

Неявка судді для проходження кваліфікаційного оцінювання у встановлені Комісією строки за відсутності поважних причин такої неявки є підставою для ухвалення рішення про непідтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді або невідповідності судді займаній посаді.

Поважними причинами неявки судді для проходження кваліфікаційного оцінювання є обставини, настання яких не залежить від волі судді і які перешкоджають участі судді у кваліфікаційному оцінюванні та підтверджуються відповідними документами.

Про причини неявки суддя зобов`язаний письмово повідомити Комісію протягом п`яти робочих днів після виходу на роботу або припинення дії обставин, які були причиною неявки на кваліфікаційне оцінювання, а також звернутися до Комісії з письмовою заявою для встановлення строків проведення стосовно нього кваліфікаційного оцінювання.

Неявка судді (кандидата на посаду судді) для проходження кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на зайняття вакантної посади судді не перешкоджає проведенню конкурсу та є підставою припинення проведення стосовно нього кваліфікаційного оцінювання.

Зміст вищенаведених положень законодавства засвідчує, що особиста участь у процедурі кваліфікаційного оцінювання судді передбачена виключно для відповідних етапів такого оцінювання, а саме для складення іспиту, дослідження досьє та проведення співбесіди.

До такого висновку дійшла й колегія суддів Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11.06.2019 (справа № 9901/820/18).

З наявних у справі матеріалів (а.с. 50) вбачається, що до порядку денного засідання ВККС у пленарному складі, проведення якого призначено на 26.06.2018 о 14:00 голині, включено питання «про проходження кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді, призначеного рішенням Комісії від 01.02.2018 №8/зп-18, суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ».

Водночас, участь судді на засіданні Комісії при розгляді питання, яке було включене до порядку денного засідання ВККС, проведеного 26.06.2018 у межах процедури кваліфікаційного оцінювання стосовно позивача, не є обов`язковою і не передбачена Законом №1402-VIII та Положенням №143/зп-16.

Більше того, у проведенні засідання Комісії у пленарному складі 26.06.2018, на якому було прийнято спірне рішення, брав участь представник позивача, повноваження якого були перевірені у відповідності з процедурою, передбаченою Регламентом ВККС.

Отже, позивач, який, до того ж, був завчасно повідомлений про проведення засідання ВККС 26.06.2018 і обізнаний із суттю питання, яке мало розглядатись, мав реальну можливість підготуватись до цього засідання й реалізувати наявні у нього права і процедурні гарантії через свого представника, який брав участь у засіданні Комісії при розгляді питання стосовно судді ОСОБА_1 .

Клопотання представника позивача про відкладення розгляду питання у зв`язку з хворобою судді ОСОБА_1., а також з огляду на необхідність ознайомлення з матеріалами його особової справи, було поставлено головуючим на обговорення і у його задоволенні відмовлено, у зв`язку з відсутністю для цього підстав, передбачених пунктами 4.2, 4.5 Регламенту ВККС.

За таких обставин, колегія суддів відхиляє наведені позивачем аргументи про порушення Комісією права позивача на участь у прийнятті спірного рішення ВККС.

Ураховуючи вищевикладене, Верховний Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, дійшов висновку про те, що оскаржуване ОСОБА_1 рішення Вищої кваліфікаційної комісії України про припинення стосовно нього кваліфікаційного оцінювання відповідає критеріям, наведеним у частині другій статті 2 кодексу адміністративного судочинства України, прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і прав позивача не порушує, у зв`язку з чим у задоволенні цього позову належить відмовити.

Керуючись статтями 2, 22, 139, 241-246, 250, 266 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про скасування рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.05.2021.

Головуючий суддя Н.В. Коваленко

Судді: О.П. Стародуб

В.М. Кравчук

А.А. Єзеров

С.М. Чиркін