Справа № 400/3249/20
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 р. № 400/3249/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Комунального підприємства Миколаївської міської ради "Стоматологія № 3", вул. Енгельса, 43-а, м.Миколаїв,54031

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна,6, м.Миколаїв,54001

треті особи:Державна податкова служба України, Львівська площа, 8,Київ 53,04053

про:скасування рішення від 10.06.2020 № в частині,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Миколаївської міської ради "Стоматологія № 3" (надалі - позивач або КП ММР "Стоматологія № 3") звернулось з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області (надалі - відповідач або ГУ ДПС у Миколаївській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна податкова служба України (надалі - третя особа або ДПС України), в якому просить суд скасувати рішення від 10.06.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, видане ГУ ДПС у Миколаївській області, в частині суми, що підлягає сплаті на рахунки Головного управління ДПС у Миколаївській області, а саме в сумі 58 271,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішенням відповідача від 10.06.2020 № позивачу нараховано штрафні санкції у розмірі 36 592,00 грн. та пеня у розмірі 28 599,00 грн. Позивач зазначає, що станом на 10.04.2020 у нього існувала переплата з єдиного внеску в розмірі 58 271,69 грн., отже відповідач мав зарахувати цю переплату в рахунок погашення штрафу та пені за період з 21.06.2018 до 10.04.2020, визначених у вищевказаному рішенні. Не погодившись з цим рішенням, позивач подав скаргу до Державної податкової служби України, рішенням якої від 20.07.2020 № 23098/6/99-00-06-03-01-06 скаргу залишено без розгляду, а оскаржуване рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області - без змін.

Ухвалою суду від 07.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 23.09.2020 о 10:00 год.

08.09.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Як зазначає відповідач, згідно системи ІС «Податковий блок» в інтегровані картці платника податків утворився борг зі сплати єдиного внеску станом на 16.06.2020 в сумі 52 273,06 грн. Внаслідок цього та враховуючи вимоги Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Головне управління ДПС у Миколаївській області прийняло рішення від 10.06.2020 № про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. За результатами розгляду скарги товариства до ДПС України, це рішення залишено без змін.

24.09.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує доводи відповідача, наведені у відзиві, та просить задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позові.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України суд, перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч.5 ст. 250 КАС України).

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

КП ММР «Стоматологія №3» () як юридична особа зареєстроване, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис. Вид діяльності позивача згідно з КВЕД: 86.23 «Стоматологічна практика».

Як платник єдиного внеску позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС України у Миколаївській області.

10.06.2020 року Головним управлінням ДПС у Миколаївській області було прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким КП ММР «Стоматологія №3» нараховано штрафні санкції у розмірі 36 592,00 грн. та пеня у розмірі 28 599,00 грн.

16.06.2020 позивач отримав вказане рішення.

26.06.2020 представник позивача подав скаргу до Державної податкової служби України, в якій просив скасувати рішення відповідача в частині суми, що підлягає сплаті на рахунки Головного управління ДПС у Миколаївській області, а саме в сумі 58 271,69 грн., зарахувати переплату з єдиного внеску, що станом на 10.04.2020 становить 58 271,69 грн, в рахунок погашення штрафу та пені за період з 21.06.2018 до 10.04.2020, визначених у рішенні ГУ ДПС у Миколаївській області, визначити в рішенні № , фактичну суму, що підлягає сплаті, як різницю між сумою штрафних санкцій, визначених у рішенні, що становить 65 192,79 грн. та сумою переплати з єдиного внеску, що становить 58 271,69 грн, та дорівнює 6 921,10 грн.

20.07.2020 ДПС України прийняла рішення № 23098/6/99-00-06-03-01-06, яким скаргу позивача залишено без розгляду, а оскаржуване рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області - без змін.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями контролюючих органів, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (надалі - Закон№ 2464).

Як слідує з матеріалів справи, позивач стверджує, що сплатив єдиний внесок навіть в більшому розмірі ніж слід і за ним рахується переплата, тоді як відповідач наполягає на існуванні за позивачем заборгованості з єдиного внеску станом на 10.06.2020.

Відповідно до ст. 4 ч. 1 п. 1 абз. 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Стаття 6 ч. 2 п. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" покладає на платника єдиного внеску обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (ст. 9 ч. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Рішенням Миколаївського окружного суду від 16.09.2020 по справі №400/1819/20 (яке не було оскаржене КП ММР «Стоматологія №3») встановлено, що доводи позивача ґрунтуються на хибних фактичних обставинах, так як заборгованість з єдиного внеску за ним рахується з 2018 р.

Відповідно до ст. 25 ч. 16 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Так як позивач на кінець 2018 р. мав недоїмку з єдиного внеску, а також пеню, відповідач, на підставі вищенаведеної норми, за рахунок сум, які позивач сплачував протягом липня 2019 р. - березня 2020 р., погашав недоїмку та пеню, яка виникла раніше.

Згідно з ч.7 ст.9 Закону №2464-VI єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

При цьому, приписами ч.8 ст.9 Закону №2464-VI передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до п.1 ч.10 ст.9 Закону №2464-VI днем сплати єдиного внеску у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів вважається: день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Пунктами 6 та 7 ч.1 ст.13 Закону №2464 передбачено, що органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску та застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Відповідно до п.2 ч.11 ст. 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно з ч.10 ст. 25 Закону №2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом №2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449).

Пунктом 1 розділу VIІ Інструкції №449 передбачено, що за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Підпунктом 2 п.2 розділу VIІ Інструкції №449 встановлено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1 - 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах:...за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Відповідно до ч.4 ст.8 Закону №2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, суд вважає, що визначальним для вирішення справи є встановлення фактів несплати (несвоєчасної) сплати позивачем єдиного соціального внеску на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. І виключно на підставі встановленого суд надає оцінку правомірності нарахування контролюючим органом штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно оскаржуваних рішень.

Аналогічна правова позиція зазначена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.11.2018 у справі №813/4686/16.

Судом не встановлено неправильності розрахунку штрафних санкцій та пені відповідно до оскаржуваного рішення контролюючого органу про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. У матеріалах справи відсутні будь-які письмові докази, які б давали підстави вважати, що розрахунок проведений неправильно, а протилежне суду учасниками справи не доведено та судом не здобуто.

Суд вважає, що оскільки головною умовою для нарахування санкцій є встановлений факт несплати єдиного внеску, і факт несвоєчасної сплати ЄСВ , що мало місце у даних правовідносинах і що не спростовано в ході розгляду справи, суд на підставі письмових доказів у справі приходить до висновку про правомірність оскаржуваного в даній справі рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату та несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З системного аналізу положень законодавства України та письмових доказів, наданих сторонами, суд дійшов висновку, що відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а відтак в задоволенні позову необхідно відмовити.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати у виді судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову комунального підприємства Миколаївської міської ради "Стоматологія № 3" (вул. Енгельса, 43-а, м. Миколаїв, 54031, ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ 53, 04053, ), відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.М. Мельник