Справа № 420/14747/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/14747/20
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати нарахувати та виплатити разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка указала, що на момент виникнення у неї права як учасника бойових дій на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, редакція ч.4 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року №367 - XIV (далі - Закон №367 - XIV) встановлювала розмір відповідної виплати - п`ять мінімальних пенсій за віком, а саме в сумі 8190 грн.

Дана норма, як наголошує позивачка, відновила свою дію завдяки рішенням Конституційного Суду України, в яких було визначено неконституційним виплата наведеної допомоги в межах бюджетних призначень, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Разом із тим, за її твердженням, отримана нею разова грошова допомога складає 1390 грн., що свідчить про протиправне використання відповідачем, при її нарахуванні, постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - Постанова №112).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки разову грошову допомогу позивачці виплачено у розмірі, меншому ніж передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" відбулося порушення її прав на отримання такої допомоги у належному розмірі.

Вважаючи правомірною вимогу ОСОБА_1 про наявність у неї права отримати разову грошову допомогу у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, а саме в сумі 8 190 грн., суд керувався рішенням Конституційного Суд України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 за змістом якого є неконституційним окреме положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради просить його скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що виплата разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у 2020 році ОСОБА_1 як учаснику бойових дій, була здійснена відповідно до Постанови №112 у розмірі 1390 грн, яка є чинною.

Ураховуючи те, що спірна допомога за 2020 рік нарахована та виплачена позивачці відповідно до Постанови Уряду, суб`єкт владних повноважень вважає, що діях на підставі та в межах повноважень.

Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради наголошує на тому, що розміри соціальних виплат залежать від економічних чинників та зауважує, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов`язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

ОСОБА_1 не скористалася правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 21 січня 2019 року.

Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради виплата разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році проводилася на підставі Постанови №112 у розмірі 1390 грн.

27 лютого 2020 року рішенням Конституційного суд України №3-р/2020 у справі 1-247/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України положення п.26 розділу VI "Прикінцевих та перехідних положень" Бюджетного кодексу України в частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Таким чином, норма Закону, яка делегувала відповідні повноваження Кабінету Міністрів України, щодо визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня, втратила чинність з 27 лютого 2020 року.

З метою захисту прав та законних інтересів на соціальний захист, гарантованих конституційними нормами, позивачка, на адресу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради направила письмову заяву від 11 листопада 2020 року (вхід. №03-Я-59387/1-о) про здійснення їй перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, відповідно до рішення Конституційного суду України від 27 лютого 2020 року у справі №3-р/2020 із урахуванням раніше виплачених сум допомоги.

Листом від 23 листопада 2020 року №03-Я-59387/1-о Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради відмовив ОСОБА_1 у задоволенні вказаної заяви, зазначивши, що разова грошова допомога до 5 травня за 2020 рік була призначена та виплачена відповідно до чинної Постанови №112.

Не погодившись з нарахуванням та виплатою щорічної разової грошової допомоги у меншому розмірі, ніж передбачено нормами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 147 Конституції України встановлено, що Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.

Діяльність Конституційного Суду України ґрунтується на принципах верховенства права, незалежності, колегіальності, гласності, обґрунтованості та обов`язковості ухвалених ним рішень i висновків.

Предметом даного спору є протиправна відмова Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради у здійсненні нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, відповідно вимог Закону №3551.

Частиною 2 ст.125 Конституції України встановлено, що Верховний Суд є найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції, а ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Верховний Суд повинен забезпечувати сталість та єдність судової практики.

У зв`язку з цим, окрему увагу у Кодексі адміністративного судочинства України зосереджено на створенню механізмів, які забезпечать єдність практики застосування права Верховим Судом. Зокрема, під зразковою адміністративною справою розуміється типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

Законодавець, вводячи такі поняття, як типова та зразкова справи наділяє судові рішення у зразкових справах статусу ознак реального носія об`єктивної інформації та джерела права.

Дослідивши обставини даної адміністративної справи, колегія суддів вважає, що вона підпадає під ознаки типової адміністративної справи, яка розглянута Верховним Судом, як зразкова, в порядку статті 290 КАС України з прийняттям рішення від 13 січня 2021 року по справі №440/2722/20 (Пз/9901/14/20), оскільки:

- позивачами у них є учасника бойових дій, який отримує грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік;

- позивачам у 2020 році виплата грошової допомоги до 5 травня проводилась у меншому розмірі, ніж передбачено частиною п`ятою статті 13 Закону №3551-XII;

- відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи);

- спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із відмовою здійснити нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з посиланням на те, що вказана допомога була призначена та виплачена відповідно до чинної Постанови №112;

- позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком; зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити вказану допомогу з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги).

Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Таким чином, вирішення даного адміністративного спору має здійснюватися судом з урахуванням правових висновків Верховного Суду у зазначеній зразковій справі.

Так, Верховний Суд у вказаній справі зробив наступні правові висновки:

- Конституційний Суд України Рішенням від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Вказаним рішенням відновлено дію частини п`ятої статті 13 Закону №3551-XII у редакції Закону №367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком;

- У частині четвертій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2020 році слід застосовувати не Постанову № 112, а Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу;

- Відмова позивачем в перерахунку та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі, визначеному Законом №3551-XII, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції право мирно володіти своїм майном. Доки відповідне положення цього Закону є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України»).

Правова позиція суду першої інстанції, викладена в оскаржуваному рішенні, відповідає правовим висновкам, що викладені в рішенні Верховного Суду в зразковій справі.

Дані обставини свідчать про законність та обґрунтованість доводів суду першої інстанції, що Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради зобов`язаний нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Оцінюючи доводи скаржника про те, що нормативно - правові акти, видані Кабінетом Міністрів України в межах своїх повноважень, підлягають обов`язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян, колегія суддів дійшла висновку, що вони суперечать п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, який наголошує, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та у відзиві на позов. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є всі підстави, відповідно до статті 316 КАС України, для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до частини 5 статті 291 КАС України рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду типової справи може бути оскаржено в касаційному порядку виключно з таких підстав:

1) суд першої та (або) апеляційної інстанції при вирішенні типової справи не визнав її типовою справою та (або) не врахував правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи;

2) справа, в якій судом першої та (або) апеляційної інстанції ухвалено рішення з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, не відповідає ознакам типової справи.

Керуючись статтями: 291, 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, виключно у випадках, встановлених частиною 5 статті 291 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 20.05.2021 року.