Справа № 160/5301/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2021 рокуСправа № 160/5301/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
1. 08.04.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про:
- визнання протиправною бездіяльності Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в особі керівника - Марчука Руслана Миколайовича, яка полягає у нерозгляді рапорту старшого оперуповноваженого 4-го відділу (протидії організованим злочинним групам у органах державної влади) Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Сисолятіна Валерія Вікторовича від 05.03.2021 про звільнення зі служби в органах Національної поліції на підставі пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 19.03.2021 за власним бажанням;
- зобов`язання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в особі керівника розглянути рапорт старшого оперуповноваженого 4-го відділу (протидії організованим злочинним групам у органах державної влади) Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Сисолятіна Валерія Вікторовича від 05.03.2021 про звільнення зі служби в органах Національної поліції на підставі пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 19.03.2021 за власним бажанням та звільнити його видавши про це відповідний наказ по особовому складу.
2. Ухвалою суду від 13.04.2021 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам справи надано строк для подання заяв по суті спору.
3. 13.05.2021 від відповідача надійшов відзив з доказом його направлення позивачу.
4. 05.03.2021 на адресу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України було подано рапорт про звільнення зі служби в органах Національної поліції України на підставі пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 19.03.2021 за власним бажанням.
5. Незважаючи на поданий рапорт, відповідачем станом на 31.03.2021 жодного наказу по особовому складу щодо звільнення видано не було, зі служби не звільнено.
6. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною та такою, що порушує трудові права, оскільки через протиправну бездіяльність відповідача відсутня можливість влаштуватися на роботу до іншого правоохоронного органу - Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, куди позивач пройшов конкурс та був рекомендований до призначення і проходження служби.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
7. Відповідно до пункту 68 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення № 114) особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.
8. Згідно з підпунктом «ж» пункту 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.
9. Служба в поліції є добровільною і може бути припинена за власним бажанням поліцейського за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону за наявності поважних причин.
10. До закінчення визначеного у пункті 68 Положення № 114 строку служба в поліції за власним бажанням припиняється за умови зазначення в рапорті дати звільнення і причин неможливості продовження служби та якщо між поліцейським та органом, уповноваженим приймати рішення про прийняття/звільнення зі служби в поліції, було досягнуто згоди щодо конкретної дати, з якої служба в поліції припиняється.
11. Така правова позицію у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постанові від 05.02.2020 у справі № 819/744/16.
12. Варто зауважити, що згоди між ОСОБА_1 та Департаментом щодо дати звільнення досягнуто не було, в поданому рапорті позивач хоч і вказав бажану дату звільнення, однак всупереч нормам вищенаведеного законодавства не вказав причини, які б унеможливлювали його подальше проходження служби в поліції.
13. Таким чином звільнення позивача за рапортом про звільнення за власним бажанням без зазначення причин, що перешкоджають подальшому виконанню службових обов`язків та без узгодження дати звільнення до закінчення тримісячного строку є порушенням вищенаведених норм Положення № 114.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
14. Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 № 23 о/с призначено таких, що прибули в порядку переведення з Департаменту захисту економіки Національної поліції України:
- капітана поліції ОСОБА_1 (0094851) старшим оперуповноваженим 4-го відділу (протидії організованим злочинним групам в органах державної влади) управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області, установивши йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 посадовий оклад у розмірі 2600 грн, надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 45 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням і надбавки за стаж служби та статті 78 розділу VII Закону України «Про національну поліцію» стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, станом на 07.11.2019 - 08 років 09 місяців 18 днів, із 07.11.2019.
15. 05.03.2021 позивачем складено та направлено поштовим зв`язком до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України рапорт, в якому просив звільнити його зі служби в поліції відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 19.03.2021.
16. Рапорт отримано 09.03.2021, реєстраційний інд. С-293.
17. Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Мелітополі направило лист від 10.03.2021 № 17-09/1636/9-23/2021 начальнику Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, в якому:
- повідомлено, що капітан поліції ОСОБА_1 , старший оперуповноважений 4-го відділу (протидії організованим злочинним групам в органах державної влади) управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України успішно пройшов конкурс та рекомендований до призначення і проходження служби у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі;
- просить звільнити ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції в найкоротший термін.
18. 22.03.2021 позивачем на ім`я начальника Національної поліції України складено рапорт, в якому заявник просив звільнити його зі служби в поліції відповідно до пункту 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» та керуючись статтею 60 Закону на підставі статті 38 КЗпП, з 29.03.2021 у зв`язку з успішним проходженням конкурсу та рекомендацією на призначення та проходження служби у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі та у зв`язку із фактичною зміною місцезнаходження на місто Мелітополь.
19. Рапортом від 22.03.2021 заявник повідомив начальника Національної поліції України про подання 05.03.2021 рапорту на звільнення та неприйняття наказу про звільнення станом на 22.03.2021, неповідомлення про стан його розгляду, у зв`язку із чим просив вжити заходів за викладеними фактами.
20. До рапорту від 22.03.2021 додано: копію листа ГУ ДБР м. Мелітополь від 10.03.2021 № 17-09/1636/9-23/2021; копію листа Департаменту кадрового забезпечення НПУ № 99зі/12/1/1/03-2018.
21. Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, розглянувши звернення позивача, направив лист від 07.04.2021 № С-293, С-393, С-424 «Про надання інформації», в якому, зокрема, зазначено, що на даний час рапорти про звільнення зі служби в поліції від 05, 19 та 22 березня 2021 року та надані матеріали, що підтверджують обставини, які унеможливлюють перебування на займаній посаді або на службі в Національній поліції України перебувають на розгляді в Департаменті, тому про дату можливого звільнення зі служби і поліції буде проінформовано додатково.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
22. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).
23. За приписами статті 59 Закону № 580-VIII:
- служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша);
- рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (частина третя);
- видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (частина четверта);
- порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України (частина п`ята).
24. Згідно пунктом 7 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за власним бажанням.
25. Відповідно до частини другої статті 77 Закону № 580-VIII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.
26. День звільнення вважається останнім днем служби (частина третя статті 77 Закону № 580-VIII).
27. Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначає «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затверджене постановою Кабінету Міністрів України 29.07.1991 № 114 (далі - Положення № 114).
28. Згідно із пунктом 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік):
ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків;
з) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації;
и) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.
29. Відповідно до пункту 68 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.
30. «Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції», затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.11.2016 № 1235 (далі - Порядок № 1235) розроблено відповідно до статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими.
31. Згідно із пунктом 2 розділу І «Загальні положення» Порядку № 1235 рішення з питань проходження служби в поліції оформлюються письмовими наказами по особовому складу.
32. Розділом ІІ «Підстави для видання наказів по особовому складу» Порядку № 1235 встановлено, що підставою для видання наказів по особовому складу є, зокрема, такі зміни в службовій діяльності, як звільнення зі служби в поліції.
33. Відповідно до розділу ІІІ «Порядок підготовки та видання наказів по особовому складу» Порядку № 1235:
- підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу (пункт 2);
- перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23.11.2016 № 1235 (далі - Перелік).
34. Одним із документів з питань проходження служби відповідно до Переліку є рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
35. Позивач оскаржує бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо нерозгляду його рапорту від 05.03.2020, в якому позивач просив про звільнення з 19.03.2021 на підставі пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).
36. Протиправність бездіяльності позивач вбачає в незадоволенні рапорту, що перешкоджає подальшому проходженню служби в іншому правоохоронному органі.
37. Відповідач, заперечуючи проти позову, із посиланням на правові висновки Верховного Суду, наголошує на не зазначенні позивачем у рапорті поважних причин для звільнення з 19.03.2021, у зв`язку із чим згода на звільнення сторонами правовідносин не досягнута.
38. Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить із того, що Закон України «Про Національну поліцію» не визначає умов щодо строків розгляду рапорту про звільнення за власним бажанням, як і строків реалізації такого рапорту шляхом видання наказу про звільнення.
39. Пунктом 4 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII передбачено можливість застосування норм Положення № 114 при вирішенні питання щодо дотримання відповідачем процедури звільнення позивача зі служби в поліції.
40. Положенням № 144 передбачені особливості звільнення зі служби за ініціативою особи:
- підпункт «ж» пункту 64 - особи звільняються зі служби: за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків;
- підпункт «з» особи звільняються зі служби: у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації;
- підпункт «и» пункту 64 - особи звільняються зі служби: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України;
- пункт 68 - особи, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.
41. Таким чином, особливостями звільнення зі служби з поліції, у разі звільнення з ініціативи особи, є:
- у разі звільнення за власним бажанням - заявник має повідомити про наявність поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків;
- у разі звільнення у зв`язку із переходом до служби у інший правоохоронних орган - заявником має бути визначено про бажання звільнитись у зв`язку із таким переходом;
- у разі звільнення у випадках, визначених «Переліком сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 - заявником має визначатись обставина, передбачена Переліком (у спорі що розглядається такі обставини судом не встановлені);
- у разі звільнення за особистим проханням - заявник має попередити прямого начальника про звільнення не пізніш ніж за три місяці до дня звільнення.
42. Верховний Суд у постанові від 15.02.2021 у справі № 160/3607/19 висловив правову позицію, що приписи пункту 68 Положення № 114 застосовуються як норми спеціального нормативно-правового акту у питанні регулювання терміну попередження позивачем про звільнення за власним бажанням, який, на відміну від КЗпП України, становить не два тижні, а три місяці.
43. У вказаній справі суд касаційної інстанції зазначив, що у межах передбаченого пунктом 68 Положення № 114 строку з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору можуть домовитися про звільнення у більш короткий строк.
44. Такою домовленістю, зокрема, слід вважати зазначення у рапорті конкретної дати, з якої (до настання якої) працівник має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення № 114 строку та згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін.
45. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 12.08.2019 у справі № 810/3376/16, від 20.12.2019 у справі № 826/375/17.
46. Особливістю розглянутого правового регулювання є те, що змістом наведеного законодавчого припису, до закінчення тримісячного строку попередження особа має право відкликати поданий рапорт, якщо сторони не домовилися про звільнення у більш короткий строк. У разі якщо сторони домовилися про звільнення у більш короткий строк, особа має право відкликати поданий рапорт про звільнення до спливу цього строку.
47. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.08.2019 у справі № 815/1490/16, від 22.11.2019 у справі № 813/740/17.
48. Верховний Суд України у постановах від 05.12.2011 у справі № 21-236а11, від 29.05.2012 у справі № 21-122а12, від 10.07.2012 у справі № 21-136а12, усуваючи розбіжності у судовій практиці щодо застосування пункту 68 Положення № 114, дійшов висновку, що до закінчення тримісячного строку попередження відповідні особи мають право відкликати поданий рапорт, якщо сторони не домовилися про звільнення у більш короткий строк.
49. Така позиція законодавця, на відміну від загального правила про обов`язок попередити власника чи уповноважений ним орган про звільнення за власним бажанням за два тижні, обумовлена особливим правовим статусом працівника органу внутрішніх справ, що стосується, наприклад, виконання ним обов`язків по забезпеченню безпеки громадян та громадського порядку тощо.
50. На протиправність передчасного звільнення за наведеним правовим регулюванням також вказував Верховний Суд у постановах від 12.08.2019 у справі № 810/3376/16, від 20.05.2020 у справі № 804/868/16.
ВИСНОВКИ СУДУ
51. Особливістю заявленого спору є те, що позивач направив поштовим зв`язком рапорт від 05.03.2021 про звільнення з 19.03.2021 відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», тобто за власним бажанням.
52. Згідно із пунктом «ж» пункту 64 Положення № 144 у разі звільнення за власним бажанням заявник має повідомити про наявність поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.
53. З наданого рапорту від 19.03.2021 вбачається, що причини, перешкоджаючи виконанню службових обов`язків заявником не вказано.
54. Таким чином, суд доходить висновку про недопущення відповідачем оскаржуваної бездіяльності стосовно розгляду рапорту позивача від 05.03.2021 та відсутності підстав для зобов`язання відповідача прийняти наказ про звільнення з 19.03.2021.
55. Окремо суд зазначає, що з наданих позивачем доказів вбачається подання 22.03.2021 начальникові Національної поліції України генералу поліції 2-го рану Ігорю Клименку, рапорту, яким позивач просив:
- звільнити його зі служби в поліції відповідно до пункту 7 (за власним бажанням) у зв`язку з успішним проходженням конкурсу та рекомендацією на призначення та проходження служби у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі та у зв`язку із фактичною зміною місцезнаходження на місто Мелітополь.
56. Таким чином, позивач не визначив у рапорті від 05.03.2021, направленому поштовим зв`язком начальнику Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, причини, що перешкоджають виконанню службових обов`язків, про наявність поважних причин, які перешкоджають проходженню публічної служби не вказував, у зв`язку із чим відповідач позбавлений підстав для встановлення їх наявності та оцінки поважності їх характеру.
57. У разі повідомлення позивачем відповідним рапортом керівника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про наявність поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків, зокрема - наявності рекомендації на призначення та проходження служби і іншому правоохоронному органі, тобто виконання позивачем припису підпункту «ж» пункту 64 Положення № 144, із повідомленням про бажану дату звільнення, відповідач мав би підстави розглядати поданий рапорт та вирішувати питання щодо прийняття наказу про звільнення.
58. У такому випадку відповідач мав би діяти із урахуванням гарантій, визначених статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме права особи на повагу до свого приватного життя, яке згідно практики Європейського суду з прав людини включає і професійну діяльність.
59. Зокрема, у справах «C. проти Бельгії», «Олександр Волков проти України», «Німітц проти Німеччини» Суд підтвердив, що приватне життя «охоплює право особи формувати та розвивати відносини з іншими людьми, включаючи відносини професійного чи ділового характеру», зазначивши, що немає ніяких принципових підстав вважати, що «приватне життя» виключає професійну діяльність.
60. Суд у справі «Олександр Волков проти України» дійшов висновку, що обмеження, встановлені щодо доступу до професії впливають на «приватне життя».
61. У справі «Сідабрас і Джяутас проти Литви» Суд також зазначив, що обмеження, що накладаються на доступ до професії, зачіпають «приватне життя».
62. Відповідно до частини другої статті 8 Конвенції, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
63. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
65. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба