Справа № 520/17331/2020
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2021 р. Справа № 520/17331/2020

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 р. (ухвалене суддею Біленським О.О.) по справі № 520/17331/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.04.2019 р. по довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ-111406 від 15.10.2020 р., що складена на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 р. по справі № 520/10774/2020; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019 р. виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ-111406 від 15.10.2020 р. і здійснити виплату позивачу єдиним платежем без обмеження максимальним розміром пенсії перерахованої суми пенсії з 01.04.2019 р. виходячи зі 100% перерахованої суми пенсії, без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно правових актів (в т.ч. Постанови Кабінету Міністерства України № 649 від 22.08.2018 р. Про порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, тощо), які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат, з урахуванням компенсації, передбаченої Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01.04.2019 р. по дату фактичної виплати.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 р. позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.04.2019 р. по довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ-111406 від 15.10.2020 р., що складена на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 р. по справі № 520/10774/2020; зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019 р. на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ-111406 від 15.10.2020 р. і здійснити виплату ОСОБА_1 перерахованої суми пенсії з 01.04.2019 р., з урахуванням проведених раніше виплат; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09.04.1992 р. з 07.11.2004 р. в розмірі 90% грошового забезпечення.

Згідно із ч. 4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 р. у справі № 520/10774/2020 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме: визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 р. відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 р. основного розміру його пенсії; зобов`язано Харківський обласний військовий комісаріат підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 р. відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 р. перерахунку основного розміру його пенсії.

Вказане рішення набрало законної сили 16.10.2020 р.

В межах справи № 520/10774/2020 судом встановлено, що Харківський обласний військовий комісаріат склав довідку № ФХ-111406 від 23.03.2018 р. про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, видану ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 р., станом на 01.03.2018 р., за останньою займаною посадою, становить: посадовий оклад у розмірі 4790 грн.; оклад за військове звання - 1410 грн.; процентна надбавка за вислугу років 50% у розмірі 3100 грн. На підставі вказаної довідки позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 р.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 р. у справі № 520/10774/2020, ІНФОРМАЦІЯ_2 підготував та направив до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку від 15.10.2020 р. № ФХ-111406 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 р., з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії, що підтверджується супровідним листом ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ-111406/3072/ВСЗ від 19.10.2020 р. та довідкою № ФХ-111406 від 15.10.2020 р.

12.11.2020 р. представником позивача направлено адвокатський запит до ГУ ПФУ у Харківській області про отримання інформації щодо проведення перерахунку пенсії позивача за оновленою довідкою Харківського обласного військового комісаріату № ФХ-111406 від 15.10.2020 р., з 01.04.2019 р.

На вказаний запит відповідачем надано відповідь за вих. № 2000-0203-8/93517 від 18.11.2020 р., в якій зазначено, що після визначення протиправними та скасування п.1-2 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 інших рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсії не приймалося. Враховуючи зазначене вище, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки, яку надано ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.10.2020 р. № ФХ-111406, немає законних підстав.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійні виплати, щодо яких заявлено позовні вимоги, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області на час звернення позивача до суду виплачені не були, у зв`язку з чим право позивача на виплату недоплаченої частини розміру пенсії єдиним платежем, без обмеження максимальним розміром пенсії, перерахованої суми пенсії, без відстрочення чи розстрочення виплат відповідачем порушено не було, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Відмовляючи в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату позивачу перерахованої суми пенсії з 01 квітня 2019 року з урахуванням компенсації, передбаченої Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01.04.2019 року по дату фактичної виплати, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія у відповідному розмірі за спірний період позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату суми компенсації втраченої частини доходів є передчасною.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити виплату позивачу єдиним платежем без обмеження максимальним розміром пенсії, перерахованої суми пенсії з 01.04.2019 р., без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно правових актів (в т.ч. Постанови КМУ № 649 від 22.08.2018 року Про порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, тощо), які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія (ч. 3 ст. 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб").

Суд апеляційної інстанції зазначає, що законодавець розмежував наступні поняття: "строки перерахунку пенсії", "строки виплати пенсії" та "порядок перерахунку пенсії".

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати у сфері соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16.12.1974 р. у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16.09.1996 р., якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи право позивача на отримання пенсії в розмірі, який визначається безпосередньо Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", тобто, підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності". Відповідні суми доплати до пенсії за результатом проведення перерахунку необхідно вважати "майном" у значенні цього положення, та оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат, яке було передбачено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", то невиплата вказаних сум загальною сумою є втручанням у право позивача на мирне володіння майном.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити позивачу виплату суми заборгованості недоплаченої пенсії єдиним платежем.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити виплату позивачу єдиним платежем, а тому в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення таких позовних вимог.

Щодо доводів апеляційної скарги про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 Закону № 2050-ІІІ визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з п. 3 Порядку № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: - пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); - соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до п. 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Аналіз вищезазначених норм права вказує, що компенсації підлягають нараховані грошові доходи, зазначені у п. 3 Порядку, разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у разі затримки їх виплати на один і більше календарних місяців.

Таким чином, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу.

Враховуючи, що виплата суми недоплаченої частини основного розміру пенсії на даний час позивачу не проведена, суд апеляційної інстанції звертає увагу на відсутність виплати основної суми доходу в розумінні Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, за наявності якої можлива виплата суми компенсації.

Отже, оскільки позивач просить нарахувати компенсацію на ще не виплачені суми пенсії, суд апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, враховуючи їх передчасність.

Аналогічний висновок, викладено у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 р. у справі № 300/544/19 та від 04.03.2021 р. у справі № 520/34/17.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при виплаті пенсії буде порушене відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019 р. виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених в довідці Харківського обласного військового комісаріату № ФХ-111406 від 15.10.2020 р., і здійснити виплату позивачу перерахованої суми пенсії, виходячи зі 100% перерахованої суми пенсії, суд зазначає, що питання проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 р., виходячи з сум 90% відповідних сум грошового забезпечення та проведення виплати пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05.03.2019 р., з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р. було предметом розгляду справи № 520/3400/19 та наявні матеріали справи не місять жодного доказу щодо визначення позивачу іншого ніж 90% відсотку від грошового забезпечення та зменшення пенсії ОСОБА_1 , що не заперечувалось представником відповідача у відзиві на адміністративний позов. Таким чином, судовим розглядом не встановлено порушення прав позивача в цій частині.

Доводи апелянта в частині вказаних позовних вимог спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 316, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 р. по справі № 520/17331/2020 - скасувати в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 про зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 єдиним платежем без обмеження максимальним розміром пенсії перерахованої суми пенсії з 01.04.2019 р., виходячи зі 100%, перерахованої суми пенсії.

Прийняти постанову, якою в цій частині позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 єдиним платежем без обмеження максимальним розміром пенсії перерахованої суми пенсії з 01.04.2019 р., виходячи зі 100%, перерахованої суми пенсії.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 р. по справі № 520/17331/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Я.В. П`янова Л.В. Любчич