Справа № 725/1764/21
Суддя: Войтун О. Б.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/1764/21
Номер провадження 2-а/725/42/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021 року м.Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Войтуна О.Б.

за участю секретаря: Сумарюк М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Боднарюк Костянтин Васильович до Буковинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил №0209/40800/21 від 25.03.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом до Буковинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0209/40800/21 від 25.03.2021 року.

Посилаася на те, що 25.03.2021 року в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Мухтаровим Р.Р. було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0209/40800/21 відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 229 473 грн. 48 коп..

Із вказаною постановою не погоджується, вважає її протиправною з наступних підстав.

Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 15.02.2021 року в`їхав на територію п/п «Порубне-Сірет» в зону митного контролю на автомобілі марки «VOLKSWAGEN BORA», країна реєстрації Румунія, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та прямував у напрямку з України до Румунії у приватних справах. Маючи статус громадянина-резидента, для перетину митного кордону використовував паспортний документ громадянина Румунії.

Зазначив, що при в`їзді на територію України через Закарпатську митницю, позивачем було заявлено про митний режим - тимчасове ввезення транспортного засобу строком до 1 року, та жодних порушень закону з боку ОСОБА_1 на той час працівники митниці не виявили.

Вважає, що відповідач у жодній формі не намагався всебічно з`ясувати всі обставини справи маючи всі докази невинуватості позивача.

Крім того вважає, що визначений постановою у справі про порушення митних правил розмір несплачених митних платежів не ґрунтується на належних і допустимих доказах, оскілки розмір митних платежів був визначений на підставі службової записки, згідно якої сума необхідних для сплати митних платежів складає 76 491 грн. 16 коп. При цьому митну вартість ввезеного нею автомобіля було визначено на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а отже митна вартість автомобіля є припущенням митного органу.

Крім того вважає, що у правовідносини із державою «Україна» ввозячи транспортний засіб позивач вступав як громадянин іншої держави, на підтвердження чого надав дійсний документ, а отже перебував у статусі «нерезидента», а тому вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

З урахуванням викладеного з посиланням на норми матеріального та процесуального права просив визнати протиправною та скасувати постанову Буковинської митниці Держмитслужби від 25.03.2021 року у справі про порушення митних правил №0209/40800/21 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.. 485 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, що становить - 229 473 грн. 48 коп.. Також просив закрити справу про порушення митних правил у зв`язку із відсутністю складу правопорушення та стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

Відзив на позовну заяву не надходив.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули. Представником позивача подано заяву про розгляд справи без їх участі. Позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув.

Враховуючи, що у судове засідання сторони не з`явилися у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 15.02.2021 року старшим державним інспектором відділу митного оформлення №1 м/п «Вадул-Сірет» Буковинської митниці Держмитслужби Чекашкіною М.П. було складено відносно гр.. України ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил №0209/40800/21 (а.с. 18-19).

Як вбачається із змісту протоколу, 15.02.2021 року о 15 год. 30 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» в зону митного контролю в`їхав автомобіль марки «VOLKSWAGEN BORA» країна реєстрації Румунія, державний номер « НОМЕР_1 » під керуванням гр. ОСОБА_1 який прямував з України до Румунії в приватних справах. Вказаний громадянин до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору» та до митного контролю подав закордонний паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_2 , виданий 12.10.2016 року на ім`я ОСОБА_2 .

Під час здійснення митних формальностей, відповідно до інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС» було встановлено, що гр. України ОСОБА_1 слідував через п/п «Порубне-Сірет» м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС та до митного контролю надавав паспорт гр.. України для виїзду за кордон НОМЕР_3 (службова записка №168/24-70-20-05/17 від 05.03.2019 року).

Згідно поданого до митного контролю паспорта р. Румунії № НОМЕР_2 , виданий 12.10.2016 року на ім`я ОСОБА_2 та паспорта гр.. України для виїзду за кордон НОМЕР_3 виданий на гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що вони видані на одну особу.

Маючи статус «резидента» згідно до інформації яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС, митним органом встановлено, що неодноразово для в`їзду на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення терміном до одного року» на транспортному засобі марки «VOLKSWAGEN BORA» країна реєстрації Румунія, державний номер « НОМЕР_1 », 2001 року випуску, кузов НОМЕР_4 гр. ОСОБА_3 використав паспортний документ гр.. Румунії на ім`я ОСОБА_2 з метою ухилення від сплати митних платежів.

Постановою по справі про порушення митних правил №0209/40800/21 від 25.03.2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 229 473 грн. 48 коп. (а.с. 15-16).

За змістом ст.485 Митного кодексу України особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином обов`язковим елементом складу правопорушення є інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Як було встановлено судом ОСОБА_4 під час ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN BORA» країна реєстрації Румунія, державний номер « НОМЕР_1 », 2001 року випуску, кузов НОМЕР_4 надав паспорт громадянина Румунії.

Відповідно до п.1 ст.2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Отже, спірні правовідносини регулюються нормами Митного кодексу України, Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року, Закону України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Порядком централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №185, а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Оскільки у позивача, станом на дату ввезення транспортного засобу на митну територію України наявний був як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Румунії, та він мав постійне місце проживання на території України, отже він у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Згідно ч.3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, у даному випадку позивач при тимчасовому ввезенні на територію України транспортних засобів особистого користування повинен був сплатити усі необхідні митні платежі.

Разом із тим, суд враховує положення ч.1 ст.489 МК України, відповідно до яких посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі наведеного та враховуючи те, що розмір стягнення, що повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів, а тому необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення, визначеного Законом стягнення, є доведення факту не сплати особою суми митних платежів у певному розмірі.

Так, за змістом п.1 ч. 1 статті 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За визначенням ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За нормами статті 57 глави 9 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як було встановлено судом із копії оскаржуваної постанови, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення уповноважений орган керувався службовою запискою від 10.03.2021 року, відповідно до якої сума митних платежів складає - 76 491 грн. 16 коп. (а.с. 16).

Таким чином, митну вартість автомобіля марки «VOLKSWAGEN BORA» країна реєстрації Румунія, державний номер « НОМЕР_1 », 2001 року випуску, кузов НОМЕР_4 було визначено орієнтовно у розмірі 76 491 грн. 16 коп..

Даючи оцінку зазначеним обставинам, суд вважає, що оскільки службова записка по даній справі має інформативний характер і визначена в ній сума не точна, а орієнтовна, а отже на її підставі не може бути визначено митну вартість транспортного засобу, що має суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки санкція статті 485 МК України передбачає стягнення у розмірі 300% саме несплаченої суми митних платежів.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Окрім того, суд зауважує, що чинним законодавством України не передбачено обов`язку особи відносно якої ведеться справа щодо порушення митного законодавства проводити експертизу та оплачувати її вартість.

Відповідачем також в процесі судового розгляду справи клопотання про призначення експертизи не заявлялось.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Враховуючи те, що справа судом направляється на новий розгляд, позов в частині закриття провадження задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, що фактично складає 50 % заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 227 грн., що становить половину сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94, 229, 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову №0209/40800/21 від 25.03.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та направити справу на новий розгляд до Буковинської митниці Держмитслужби.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Буковинської митниці Державної митної служби України (, місцезнаходження, за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 248-М) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) 227 грн. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун