Справа № 120/1345/21-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 травня 2021 р. Справа № 120/1345/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державної служби України з питань праці управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

В суд звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до державної служби України з питань праці управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги обгрунтованні протиправністю прийнятої постанови про притягнення позивача до відповідальності та накладення штрафу у розмірі 80000 грн. Оскаржувана постанова винесена на підставі висновків акту про неможливість проведення інспекційного відвідування.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що при спробі провести інспекційне відвідування, суб`єктом господарювання створено перешкоди у діяльності інспекторів, а саме не надано доступ до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в якому використовується наймана праця, чим здійснено перешкоду діяльності нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, про що складено акт від 10.12.2020 року № ВН 13314/1962/АВ-ВН14176/1572/П/НП "Про неможливість проведення інспекційного відвідування". З огляду на викладене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою від 12.03.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 16.11.2020 року управлінням Держпарці у Вінницькій області винесено наказ про проведення інспекційного відвідування, щодо дотримання вимог пп.11 п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю № 823, проведення якого передбачено з 07.12.2020 року по 18.12.2020 року, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання законодавства про працю на виконання припису від 29.09.2020 року.

16.11.2020 року управлінням на підставі наказу прийнято направлення з питань проведення інспекційного відвідування з питань контролю за додержанням законодавства про працю.

02.12.2020 року інспектором праці винесено акт інспекційного відвідування юридичної особи, у якому зазначено, що посадовими особами управління в ході інспекційного відвідування за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 виявлено швейний цех орієнтовно площею 100 м.кв у якому працювало 7 осіб жіночої статті.

За результатами складеного акту 02.12.2020 року державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю винесено припис № ВН14115/1963/АВ/П "Про усунення виявлених порушень" із зазначенням, що між ФОП Каправа та сімома працівниками, яких допущено до роботи, не було укладено трудові договори (у письмовій формі) та не було повідомлено органи ДФС за місцем обліку платника податків про початок роботи працівників. Вказано строк усунення порушень до 21.12.2020 року.

Того ж дня, 02.12.2020 року управлінням Держпраці винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ВН14115/1963/АВ/П/П129.

В подальшому, 10.12.2020 року управлінням прийнято акт про неможливість проведення інспекційного відвідування. У якому вказано, що посадовими особами управління Держпраці у Вінницькій області здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ФОП Каправи за місцем здійснення господарської діяльності, однак суб`єктом господарювання створено перешкоди у діяльності інспекторів, а саме не надано доступу до виробничих, службових адміністративних приміщень, в яких використовується наймана праця, чим здійснено перешкоду діяльності центрального органу виконавчої влади. Про що листом повідомлено позивача.

На виконання припису, позивачем 21.12.2020 року повідомлено управління про наявність укладених між ФОП Каправою та сімома фізичними особами, яких виявлено інспектором праці, цивільно-правових угод.

Не погоджуючись із правомірністю прийнятої постанови управлінням Держпраці у Вінницькій області № ВН13314/1962/АВ-ВН14176/1572/П/НП-ФС від 15.01.2021 року про накладення штрафу, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Повноваження, правові відносини суб`єктів владних повноважень та суб`єктів господарювання у сфері дотримання законодавства про працю, питання нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, відповідальність за порушення законодавства про працю врегульовуються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 за № 877-V (надалі по тексту - Закон № 877-V), Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 за № 823 (надалі по тексту - Порядок № 823), Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за № 509 (надалі по тексту - Порядок № 509), а також положеннями КЗпП України.

Відповідно до положень статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Згідно із пунктами 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 100 утворено територіальні органи Держпраці, зокрема, управління Держпраці у Вінницькій області.

Наказом Держпраці від 03.08.2018 № 84 затверджено Положення про головне Управління Держпраці у Вінницькій області, згідно із пунктом 1 якого ГУ Держпраці є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Підпунктом 5 пункту 4 Положення передбачено, що ГУ Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю.

Таким чином, ГУ Держпраці є повноважним органом, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Вінницької області.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V, дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону України № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Положеннями частин четвертої та п`ятої статті 2 Закону України № 877-V визначено, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами та зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1,статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

З огляду на зазначені приписи Закону, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється за наявності підстав виключно у встановленому Законом України № 877-V порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах.

Конституційне поняття "закон", на відміну від поняття "законодавство", не підлягає розширеному тлумаченню. Це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах її повноважень.

Єдиним діючим законом, який регулює порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб, права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), є Закон України № 877-V. Відтак, при проведенні заходів державного контролю (нагляду) підлягають застосуванню усі положення Закону України № 877-V, оскільки будь-яких особливостей іншими законами не встановлено.

Одночасно слід зазначити, що Кодексом законів про працю України не визначено особливостей здійснення органами державного нагляду (контролю) заходів державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі по тексту - Порядок № 823).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Підставами для здійснення інспекційних відвідувань є, серед іншого, рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту (підпункт 3 пункт 5 Порядку № 823).

Пунктом 8 Порядку № 823 передбачено, під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Згідно пунктів 10, 11 Порядку № 823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Вимога інспектора праці про надання доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання. Отже, зазначеними актами законодавства чітко встановлено підстави та порядок здійснення заходу державного нагляду у вигляді інспекційного відвідування.

Під час судового розгляду встановлено, що наказ на проведення інспекційного відвідування від 16.11.2020 року № 1118-О прийнято за результатами службової записки начальника відділу з питань додержання законодавства про працю.

Отже наказ про проведення інспекційного відвідування прийнято за наявності визначених Порядком № 823 підстав.

Згідно пунктів 6, 8, 9, 10 Порядку № 823 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкт відвідування або уповноважену ним посадову особу.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікро - підприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

За змістом пунктів 11, 12, 14 Порядку № 823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Як встановлено, при спробі проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , з питань дотримання законодавства про працю 29.09.2020 року виявлено порушення щодо належного трудового оформлення фізичних осіб.

З метою перевірки належності усунення виявлених порушень 16.11.2020 року № 676/04-03 відповідачем винесено направлення на проведення інспекційного відвідування, яке заплановано з 07.12 по 18.12.2020 року.

У разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, визначених пунктом 10 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Підчас спроби 10.12.2020 року проведення інспекційного відвідування, інспектори праці зазначають, що не мали можливості потрапити до виробничих приміщень. Одразу було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування з відміткою ненадання доступу до виробничих приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця Крім того, зазначено двох свідків, головного державного інспектора та начальника СРПП № 1 Калинівського ВП, які підтверджують факт створення перешкод, щодо надання доступу до виробничих приміщень.

В ході дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що позивач вчиняв перешкоди у проведенні заходу державного контролю, даний факт зафіксовано викликом поліції.

11.12.2020 року позивачу на адресу, яка наявна в ЄДР, а саме: м. Калинівка, Вінницька область, в/ч 3028, направлено акт про неможливість проведення перевірки.

Що до заперечення позивача відносно того, що ОСОБА_1 не могла вчиняти перешкоди інспекторам праці з підстав того, що вона у період з 18.11.2020 року по 03.12.2020 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КП "Калинівський ЦРЛ КРР", на підтвердження свої слів надає листок про тимчасову непрацездатність то такі суд відхиляє, як не обгрунтованні.

Як встановлено, під час лікарняного, на якому перебувала позивач в період з 19.11. по 02.12.2020 року, інспекторами Держпраці здійснено захід державного нагляду щодо додержання законодавства про працю на підставі абз. 5 ч. 1 ст. 6 ЗУ 877-V, однак предметом оскарження у цій справі є постанова про накладення штрафу № ВН13314/1962/АВ-ВН14176/1572/П/НП-ФС, яка прийнята за результатом складеного акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 10.12.2020 року, яке було проведено з 07.12 по 18.12.2020 року з питань дотримання законодавства про працю на підставі пп.11 п. 5 Порядку № 823.

Зазначене вказує, що позивач під час проведення інспекційного відвідування 10.12.2020 року на лікарняному не перебувала та свідчить, що остання свідомо ухилялась від належного проведення запланованої перевірки вимог законодавства про працю.

Також, належним буде надати оцінку наявним в матеріалах судової справи угодам цивільно-правового характеру.

Під час проведення інспекційного відвідування у вересні 2020 року, інспекторами Держпраці виявлено за ФОП ОСОБА_1 порушення у сфері законодавства про працю, а саме не укладено трудових договорів між працівниками та власником, а також не було повідомлено про прийняття працівників на роботу до Державної податкової служби.

Отже, під час виявлення порушень 29.09.2020 року, про існування цивільно-правових угод, виявлені на підприємстві особи не надали жодних пояснень, більше того, після проведеної перевірки позивачем також не було надано на адресу управління Держпраці жодного документа та не надано пояснень стосовно виявлених порушень.

Так, в матеріалах справи містяться представлені позивачем цивільно-правові угоди за №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 від 02.11.2020 року та додаткові угоди до угоди цивільно-правового характеру за №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 від 06.01.2021 року укладені між ФОП ОСОБА_1 та громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , відповідно, яких за дорученням замовника, підрядник зобов`язується на власний ризик виконати певну роботу, а замовник зобов`язується прийняти її та оплатити.

Вартість по виконанню робіт визначається згідно з кошторисом, яка вказана з урахуванням ПДВ.

Термін дії договорів визначено до 10.01.2021 року, які додатковими угодами від 06.01.2021 року продовжено до 31.03.2021 року.

Перевіряючи вказані аргументи позивача із посиланням на коментовані документи, суд критично ставиться до них, як на належні докази, що можуть спростувати висновки контролюючого органу.

По перше, після встановлення інспекторами праці осіб, що безпосередньо виконували відповідні роботи, останні на запитання посадових осіб відповідача, надаючи усні пояснення, не вказали, що вони виконують роботи щодо складання готової продукції на підставі цивільно-правових угод від 02.11.2020 року та 09.11.2020 року, укладених із ФОП ОСОБА_1 .

По друге надаючи пояснення на зафіксовані інспекторами праці у вересні 2020 року порушення, позивачем не було зазначено інформації стосовно укладання цивільно-правових угод.

Також суд звертає увагу, що порушення виявлені у вересні 2020 року а цивільно-правові угоди укладено лише 02.11.2020 року, що в свою чергу свідчить про те, що більше двох місяців фізичні особи працювали без належного трудового оформлення.

По трете позивачем не було представило суду податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, що передбачено умовами цивільно-правових угод від 02.11.2020 року.

Також, в матеріалах справи відсутні докази щодо проведення позивачем відповідного утримання податків із сум виплачених доходів семи фізичним особам за надані послуги та подання в установлену законом порядку податкової звітності.

Вказане у своїй сукупності, викликає обґрунтований сумнів щодо виконання робіт на підставі цивільно-правових угод, про які вказує позивач, як на обґрунтовану підставу щодо протиправності оскаржуваної постанови.

Посилання позивача і обґрунтування правової позиції на цивільно-правові угоди про надання послуг свідчить про явну невідповідність із твердженнями позивача та виявленими порушеннями інспекторами Держпраці.

Тому, зазначені обставини та наданні докази сторонами в сукупності наявних у матеріалах справи доказів дає для суду підстави вважати, що позивачем не спростовано аргументи інспекторів праці про укладення 02.11.2020 року та поданих до суду цивільно-правових угод, з метою приховування факту порушення трудового законодавства.

Отже, інспекторами праці під час проведення інспекційного відвідування встановлено фактичний допуск позивачем до роботи 7 осіб без належного оформлення трудових відносин, що тягне за собою накладення штрафу.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення", визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509.

Згідно з абзацом 7 частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

Нормативна конструкція абзацу сьомого частини другої статті 265 КЗпП України передбачає, що з метою застосування штрафу на цій підставі необхідна сукупність елементів об`єктивної сторони цього правопорушення: 1) наявність дій, передбачених абзацом шостим цієї частини (недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні); 2) проведення перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини.

Тобто, абзац сьомий частини другої статті 265 КЗпП України встановлює відповідальність не просто за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, а - є кваліфікованим у порівнянні з абзацом шостим частини другої статті 265 КЗпП України, оскільки суб`єкт господарювання не допускає посадових осіб до проведення перевірки з конкретних питань. Такими питаннями є перевірка щодо фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків (абзац другий частини другої статті 265 КЗпП України).

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі, акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Відповідачем 10.12.2020 року було складено відповідний акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ВН 13314/1962/АВ-ВН14176/1572/П/НП.

Як наслідок, прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу.

Враховуючи викладене суд вважає обґрунтованим притягнення позивача до відповідальності у вигляду накладення штрафу. З підстав чого в задоволенні даного адміністративного позову належить відмовити.

Відповідно до положень частин першої третьої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наявні у матеріалах справи докази, суд встановив, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено законність та обґрунтованість вчинених дій та прийнятих рішень, а отже, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович