Справа № 1.380.2019.000798
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.000798 пров. № А/857/6882/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

представників відповідачів Гудими В.О., Галдецький Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року (ухвалене у м.Львові в порядку загального позовного провадження, судом під головуванням судді Костецького Н.В., повний текст рішення складено 12.02.2021 року) у справі № 1.380.2019.000798 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністра оборони України, начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України про визнання протиправними та зобов`язання до вчинення дій, суд-

В С Т А Н О В И В :

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністра оборони України, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Міністра оборони України, начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України щодо надання висновків та рекомендацій у скороченій оцінній картці ОСОБА_1 за період з 17.03.2017 по 17.12.2018;

- зобов`язати начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України скласти нову скорочену оцінну картку з урахуванням вимог нормативно-правових актів у сфері проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує необ`єктивністю щорічного оцінювання за період з 17.03.2017 по 17.12.2018 роки та порушенням, встановленого нормативно - правовими актами, порядку їх проведення, зокрема Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом оборони України від 10.04.209 № 170. Вказує, що у висновку та рекомендаціях оцінної картки відсутні рекомендації із зазначенням конкретної військової посади, на якій вважається за доцільне службове використання позивача. Окрім того вказує, що не забезпечено ознайомлення позивача із результатами оцінювання. Ознайомлення із змістом оцінної картки, з огляду на зазначені дії безпосереднього начальника, відбулося лише 08.02.2019, що вказує на порушенням порядку комплексного оцінювання та призводить до порушення термінів створення Резерву з службового використання військовослужбовця. Звертає увагу, що до змісту скороченої оцінної картки внесено інформацію, що не знаходить свого підтвердження у матеріалах контрольних занять, підсумкових перевірок, інспектувань та ревізій. Більш того, зміст вказаної оцінної картки не співвідноситься з висновками та оцінними критеріями (сумою балів) за результатами щорічного оцінювання.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року у задоволені позову ОСОБА_1 до Міністра оборони України, начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

На обґрунтування апеляційних вимог позивач посилається на те, що суд не з`ясував фактичних обставин справи, зокрема не урахував обставин щодо відсутності особистого прохання позивача, як військовослужбовця для надання йому рекомендації щодо призначення або переміщення на рівнозначну посаду. Також вказує, що відповідачі не спромоглися довести об`єктивність змісту характеристики, яку містить скорочена оцінна картка, з покликанням на докази, що могли бути підставами для її складання з відповідним висновком. Зазначає, що у позивача відсутні дисциплінарні стягнення. Скорочена оцінна картка містить відомості, які не знаходять свого підтвердження у матеріалах контрольних занять, підсумкових перевірок, інспектувань та ревізій. Більш того, зміст оцінної картки не співвідноситься з висновками та оцінними критеріями (сумою балів) за результатами щорічного оцінювання. Вказує, що висновок про невідповідність займаній посаді має ґрунтуватися не на суб`єктивному сприйнятті службової діяльності, що підтверджені документально. Негативна службова характеристика тягне за собою правові наслідки для військовослужбовця щодо подальшого проходження військової служби. Зазначає, що скорочена оцінна картка, а зокрема висновок, що у ній міститься безпосередньо впливає на кадрове розміщення військовослужбовця під час проходження служби. Позивач не погоджується з висновком суду про те, що оцінні характеристики та висновки, рекомендації та пропозиції, викладені у скороченій оцінній картці є відображенням дій посадових осіб військової частини, а сама оцінна картка не порушує прав позивача позаяк не є актом індивідуальної дії. Водночас, позивач зазначає, що судове рішення не містить оцінки всім аргументам, які приведені учасниками в ході розгляду даної справи, а зокрема обставинам щодо реалізації відповідачами висновків Скороченої оцінної картки, про вказує наявність справи №1.380.2019.001973 у якій скасовані відповідні накази Міністра оборони.

Міністерство оборони України подало відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. Зокрема зазначає, що оцінна картка є документом внутрішнього користування. У разі незгоди з оцінною карткою, військовослужбовець вправі звернутись зі скаргою, у разі задоволення якої складається нова оцінна картка. Вказує, що оцінна картка не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а як наслідок не порушує прав позивача.

Начальник Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У зв`язку з критичною ситуацією, що склалася із фінансовим забезпеченням діяльності судів, зокрема, відсутністю асигнувань на оплату послуг з пересилання поштової кореспонденції, повістки повідомлення, ухвали суду про відкриття апеляційного провадження скеровано за допомогою електронних засобів зв`язку на електронну адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оцінні характеристики та висновки, рекомендації та пропозиції, викладені у скороченій оцінній картці є відображенням дій посадових осіб військової частини, а сама оцінна картка не порушує прав позивача позаяк не є актом індивідуальної дії.

ІІІ.ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 19.02.2018 безпосереднім начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України складено скорочену оцінну картку військовослужбовця ОСОБА_1 за період з 17.03.2017 по 17.12.2018, відповідно до якої:

- висновок безпосереднього начальника начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України: Займаній посаді відповідає, рекомендації безпосереднього начальника начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України: Доцільно перемістити на рівнозначну посаду для більш доцільного використання за фахом;

- висновок прямого начальника - Міністра оборони України: Займаній посаді відповідає, рекомендації прямого начальника - Міністра оборони України: Доцільно перемістити на рівнозначну посаду для більш доцільного використання за фахом.

Позивач, не погоджуючись із діями Міністра оборони України, начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції щодо надання висновків та рекомендацій у скороченій оцінній картці ОСОБА_1 за період з 17.03.2017 по 17.12.2018, звернувся із даним позовом до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Зміст спірних правовідносин полягає у складанні на позивача під час його перебування на посаді начальника Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції скороченої оцінної картки військовослужбовця за період з 17.03.2017 по 17.12.2018 року. З висновками якої не погоджується позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини в даній справі врегульовані Законом України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (далі- Закон №2232-XI), Інструкцією Про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 (далі - Інструкція №170), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008), Методичними рекомендаціями з порядку організації і проведення атестування військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженими директором Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 19.04.2017 №328 (Методичні рекомендації № 328).

Частиною першою статті 2 Закону №2232-XI визначено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктами 176 - 179 розділу VII Положення №1153/2008 атестування військовослужбовців проводиться для забезпечення правильного добору, розстановки, виховання і вдосконалення підготовки військових кадрів шляхом об`єктивного оцінювання професійного рівня, ділових та моральних якостей кожного військовослужбовця, відповідності їх посаді, визначення перспективи службового використання, створення резерву кандидатів для просування по службі.

Процес атестування військовослужбовців передбачає проведення комплексного та періодичного оцінювання.

Атестуванню підлягають усі військовослужбовці, за винятком військовослужбовців-депутатів, прикомандированих до відповідних рад у зв`язку з обранням на посади, на яких вони працюють на постійній основі, та військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів, а також військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період (за винятком атестації до присвоєння військового звання та оцінювання перед закінченням військової служби).

Порядок та строки проведення атестування військовослужбовців визначаються Міністерством оборони України.

Згідно з п.7.1 Інструкції №170 процес атестування військовослужбовців передбачає проведення комплексного та періодичного оцінювання військовослужбовців. Комплексне оцінювання включає щорічне оцінювання, здійснене прямими командирами (начальниками), та незалежне оцінювання військовослужбовців, здійснене визначеним представником Головної інспекції Міністерства оборони України або комісій з перевірки військ (сил), утворених наказами Міністерства оборони України, у випадках, визначених пунктом 7.5 цього розділу. Періодичне оцінювання проводиться посадовими особами, у підпорядкуванні яких перебувають військовослужбовці, у випадках, визначених пунктом 7.6 цього розділу.

Згідно з пунктом 7.2 Інструкції №170 періодичне оцінювання здійснюється для характеристики дій військовослужбовців і визначення перспектив подальшого службового використання на підставі аналізу їх службової діяльності за визначений період.

У свою чергу, відповідно до пунктів 7.2, 7.5 розділу VII Інструкції №170 комплексне оцінювання здійснюється для визначення відповідності військовослужбовців займаним посадам, створення Резерву для просування по службі і Плану переміщення на посади за результатами оцінки їх службової діяльності за рік та прийняття рішень щодо просування або переміщення військовослужбовців по службі, або їх звільнення з військової служби. Щорічне оцінювання військовослужбовців проводиться до 30 листопада календарного року, а осіб рядового, сержантського і старшинського складу військових частин (підрозділів), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій,- після завершення виконання завдань за призначенням.

За підсумками щорічного оцінювання складається оцінна картка військовослужбовця (пункт 7.7 розділу VII Інструкції №170).

Згідно з п.7.10 Інструкції №170 щорічне оцінювання військовослужбовця здійснює його безпосередній командир (начальник) за умови спільної служби не менше трьох місяців. В іншому випадку зазначену дію виконує заступник безпосереднього командира (начальника) або старший прямий командир (начальник), який має тримісячний строк спільної служби з військовослужбовцем, який оцінюється. У такому разі заступник безпосереднього командира (начальника), який здійснює щорічне оцінювання військовослужбовця, повинен займати посаду, вищу за посаду військовослужбовця.

Пунктом 7.7, 7.13, 7.14 Інструкції №170 обумовлено, що за підсумками щорічного оцінювання складається оцінна картка військовослужбовця. Посадові особи, які складають оцінну картку військовослужбовця, зобов`язані, зокрема, проаналізувати службову діяльність підлеглих військовослужбовців за рік та оцінити виконання ними службових обов`язків, рівень їх індивідуальної підготовки, виконання планів і програм бойової підготовки, індивідуальних результатів за підсумками контрольних занять, підсумкових перевірок, інспектувань тощо; вивчити матеріали періодичного оцінювання підлеглих військовослужбовців за період після останнього щорічного оцінювання; особисто скласти оцінну картку військовослужбовця, написати висновок, надати відповідні рекомендації та подати за підпорядкованістю для отримання висновків і рекомендацій прямого начальника.

Залежно від результатів оцінювання службової діяльності військовослужбовців за рік посадові особи, які складають на військовослужбовців оцінні картки, роблять висновки щодо відповідності посадам, які вони займають, а також надають рекомендації стосовно їх подальшого службового використання, а саме: зарахування до Резерву для просування по службі; залишення на займаній посаді або продовження строку перебування на посаді; призначення або переміщення на рівнозначну посаду із зазначенням причин, визначених підпунктом 2 пункту 82 Положення; переміщення на нижчу посаду із зазначенням причин, визначених підпунктом 3 пункту 82 Положення; направлення на навчання, підготовку до ад`юнктури, докторантури; залишення на військовій службі понад граничний вік; звільнення з військової служби із зазначенням підстав, визначених статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

У разі не проведення в календарному році незалежного оцінювання військовослужбовця результати комплексного оцінювання за поточний рік визначаються результатами щорічного оцінювання військовослужбовця.

Пунктом 7.25 Інструкції №170 встановлено, що в особливий період на військовослужбовця складається скорочена оцінна картка (додаток 12). Безпосередній начальник заповнює розділи 1-3 скороченої оцінної картки. Прямий начальник здійснює висновок та рекомендації, які заносить до розділу 4 скороченої оцінної картки військовослужбовця. У разі потреби на військовослужбовця складається службова характеристика у випадках, визначених Положенням. Незалежне оцінювання військовослужбовця, який займає посаду, передбачену штатом воєнного часу, в особливий період не проводиться.

Військовослужбовець, на якого складається оцінна картка, ознайомлюється з нею після висновку та рекомендацій прямого начальника.

Голова комісії, під керівництвом якого здійснювалося незалежне оцінювання військовослужбовця, надає його результат до кадрового органу військової частини за місцем проходження військової служби військовослужбовцем та до Кадрового центру Збройних Сил України для обліку та врахування. Представник кадрового органу цієї військової частини заповнює розділ 6 оцінної картки військовослужбовця в порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Як обумовлено пунктом 7.25, 7.28 розділу VII Інструкції №170, в особливий період на військовослужбовця складається скорочена оцінна картка. Безпосередній начальник заповнює розділи 1-3 скороченої оцінної картки. Прямий начальник здійснює висновок та рекомендації, які заносить до розділу 4 скороченої оцінної картки військовослужбовця. У разі потреби на військовослужбовця складається службова характеристика у випадках, визначених Положенням.

Відповідно до вимог пунктів 7.26, 7.28 Інструкції №170 ознайомлення з результатами щорічного оцінювання та службовою характеристикою військовослужбовця здійснює безпосередній начальник під підпис. Оцінна картка та службова характеристика доводиться до військовослужбовця після рішення посадової особи, яка їх затверджує, під підпис в оцінній картці та в службовій характеристиці.

За приписами п. 7.29 Інструкції № 170 скарга на порушення порядку оцінювання, необ`єктивність змісту, висновків та рекомендацій, викладених в оцінній картці або в службовій характеристиці, подається не пізніше ніж через місяць після ознайомлення військовослужбовця з оцінною карткою або службовою характеристикою і розглядається в порядку, установленому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Рішення за скаргою щодо щорічного оцінювання або службової характеристики приймає прямий начальник військовослужбовця, який не брав участі в їх складанні. У разі визнання скарги обґрунтованою складається нова оцінна картка або службова характеристика військовослужбовця (п. 7.30 Інструкції № 170).

За приписами п. 7.31, 7.32 Інструкції № 170 виконання висновку оцінювання проводиться після ознайомлення військовослужбовця з оцінною карткою або зі службовою характеристикою, а у разі їх оскарження - після розгляду та прийняття рішення за скаргою.

Відповідно до п.п. 1.1.2 п. 1.1. розділу І Методичних рекомендацій №328 посадові особи, які здійснюють періодичне та щорічне оцінювання військовослужбовців, серед іншого, особисто складають оцінну картку військовослужбовця або службову характеристику з відповідними висновками та рекомендаціями.

Абзацом 4 п. 5.4. вказаних Методичних рекомендацій визначено, що загальна оцінка за критерії діяльності військовослужбовця визначається по сумі балів за всі оцінні критерії.

Скорочені оцінні картки складаються з урахуванням вимог Інструкції №170. Оцінювання військовослужбовців здійснюється із застосуванням критеріїв, які визначені в додатках 9, 10.

Відповідно до пункту 5.3 Методичних рекомендацій скорочена оцінна картка військовослужбовця відображає результати службової діяльності військовослужбовця за рік. Скорочена оцінна картка включає наступні розділи: загальні відомості про військовослужбовця; оцінку за критеріями службової діяльності; текст оцінної характеристики, висновок та рекомендації безпосереднього начальника; висновок та рекомендації прямого начальника; результати періодичного оцінювання; висновки атестаційної комісії; рішення посадової особи, яка затверджує оцінну картку. інформацію про ознайомлення військовослужбовця зі скороченою оцінною карткою.

Критерії оцінки службової діяльності спрямовані на якісне оцінювання рівня індивідуальної підготовленості військовослужбовця. Безпосередній начальник здійснює оцінку службової діяльності військовослужбовця за кожний підкритерій, визначений для відповідного критерію. Оцінювання за підкритеріями проводиться за 4 бальною шкалою (від 5 до 2 балів). Оцінка за критерій складається як середній бал з оцінок, отриманих за кожний підкритерій.

Методичними рекомендаціями встановлено, що командири (начальники), які затверджують оцінну картку, власноручно записують своє рішення у сьомому розділі скороченої оцінної картки. Скорочені оцінні картки з висновком про невідповідність військовослужбовця займаній посаді затверджуються посадовою особою, до номенклатури призначення якої належить посада військовослужбовця, який оцінюється. Ознайомлення військовослужбовця з результатами оцінювання проводиться безпосереднім командиром (начальником) у семиденний термін: після здійснення висновків та надання рекомендацій прямим начальником, якщо скорочена оцінна картка військовослужбовця не підлягає розгляду відповідною атестаційною комісією; після рішення посадової особи, яка затверджує оцінну картку; з урахуванням вимог, визначених Інструкцією. Оцінні картки з висновком про відповідність військовослужбовця займаній посаді затверджуються згідно зі схемою оцінювання військової частини.

Відповідно до пункту 7.31 Інструкції №170 виконання висновку оцінювання проводиться після ознайомлення військовослужбовця з оцінною карткою або зі службовою характеристикою, а у разі їх оскарження - після розгляду та прийняття рішення за скаргою.

Як вбачається з другого розділу скороченої оцінної картки військовослужбовця ОСОБА_1 за період з 17.03.2017 по 01.11.2018 проведено оцінку за такими критеріями службової діяльності: рівень теоретичних знань 4,8; рівень практичних умінь та навичок 4,3; виконання посадових обов`язків -3,9; рівень сформованості ідейних та моральних якостей 3,6; ефективність управлінської діяльності 3,2; професійний розвиток підлеглих 4,1; штабна культура (культура роботи з документами) -4,7; уміння організувати та проводити зайняття 4,2; зовнішній вигляд та стройова виправка -4,5; стан фізичної підготовленості 4,8. Сума балів- 42,1, добре.

У третьому розділі оцінної картки міститься текст характеристики позивача. Згідно висновку безпосереднього начальника займаній посаді відповідає. Доцільно перемістити на рівнозначну посаду для більш доцільного використання за фахом.

Отже, з аналізу наведеного вбачається, що інформація, зазначена в скороченій оцінній картці стосується оцінки за критеріями службової діяльності, оцінної характеристики та пропозицій безпосереднього начальника, а також висновків та рекомендацій прямого начальника, висновків та рекомендацій.

У свою чергу, суд звертає увагу, що скорочена оцінна картка є документом внутрішнього користування, порядок заповнення якої, а також її оскарження регламентовано Інструкцією №170. У разі незгоди з викладеними в оцінній картці даними, військовослужбовець має право звернутись із відповідною скаргою, у разі задоволення якої складається нова оцінна картка. В той же час, матеріали справи не містять доказів звернення позивача з відповідною скаргою, за результатами розгляду якої приймається відповідне рішення.

Оцінні характеристики, висновки, рекомендації та пропозиції, викладені в скороченій оцінній картці, є відображенням дій посадових осіб відповідачів за підсумками щорічного оцінювання і самі по собі не породжують правових наслідків для військовослужбовця. Відповідно, така оцінна картка не порушує прав останнього, не є актом індивідуальної дії.

Враховуючи, що посадовими особами відповідачів, у підпорядкуванні яких перебуває військовослужбовець, фактично реалізована їх компетенція та функція на проведення щорічного оцінювання та оформлення результатів такого оцінювання, висновки викладені в оцінній картці не є такими, що порушують права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків, відтак визнання їх не законними не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки не є юридично значимими для позивача та носить виключно інформативний характер. Вказане також не свідчить про наявність права, яке підлягає захисту, оскільки захисту підлягає тільки порушене право, а не ймовірно порушене у майбутньому.

В спірних правовідносинах актом індивідуальної дії, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для позивача є, по-перше, рішення за результатами скарги, по-друге, рішення, прийняте на підставі оскаржуваної оцінної картки про переміщення, звільнення тощо.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, викладені у скороченій оцінній картці, не породжують обов`язкових юридичних наслідків для позивача. Водночас аналіз службової діяльності військовослужбовця за визначений період є лише висновками та рекомендаціями безпосереднього та прямого начальника, зазначення яких у скороченій оцінній картці вимагають відповідні положення законодавства. Такі висновки скороченої оцінної картки можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких будуть покладені згадувані висновки та рекомендації скороченої оцінної картки.

Як наслідок, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скорочена оцінна картка не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, стосовно яких була складена, тому її висновки не можуть бути предметом спору. Скорочена оцінна картка є носієм оціночної і доказової інформації щодо службової діяльності військовослужбовця, документом, на підставі якого приймаються відповідні рішення у формі наказів посадових осіб по особовому складу щодо призначення на посади, переміщення, звільнення з посад і зарахування у розпорядження, звільнення з військової служби та присвоєння військових звань. А тому оцінка скороченої оцінної картки , в тому числі й оцінка дій посадових осіб щодо її складання, викладення у ній висновків, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такої скороченої оцінної картки. Аналогічна позиція щодо схожих правовідносин викладена у постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі № 580/2354/19.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 у справі № 18-рп/2004 термін порушене право, який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття охоронюваний законом інтерес. При цьому з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що поняття охоронюваний законом інтерес означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Проте, право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що проведення атестування військовослужбовця передбачає комплекс заходів, виконання яких покладається на певне коло осіб (безпосереднього та прямого начальника, начальника, який затверджує оцінна картку, відповідну атестаційну комісію, посадову особу, яка приймає рішення за результатами атестування). Результат реалізації повноважень суб`єкта владних повноважень, зокрема, рішення, котрим власне і породжуються ті чи інші юридичні наслідки, може бути предметом судового оскарження. Натомість, дотримання законодавчих вимог щодо порядку та способу проведення атестування військовослужбовця та реалізації результатів цих процесів входить до предмету доказування при розгляді спору щодо правомірності рішення, прийнятого суб`єктом владних повноважень на їх основі.

Стосовно ж доводів апеляційної скарги з посиланням на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року у справі №1.380.2019.001973, яке набрало законної сили, то вказаним судовим рішенням:

визнано протиправними та скасовано рішення начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень: від 25.03.2019 у виді догани (усно); від 04.04.2019 у виді суворої догани (усно);

визнати протиправними і скасовано накази Міністра оборони України: від 09.04.2019 №64 КП Про притягнення до дисциплінарної відповідальності; від 12.04.2019 №67 КП Про притягнення до дисциплінарної відповідальності; від 16.04.2019 №197 (по особовому складу) в частині, що стосується звільнення з військової служби у запас за підпунктом д (через службову невідповідність) підполковника юстиції ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні першого заступника Міністра оборони України;

визнано протиправними та скасовано накази начальника Західного територіального відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України: від 12.04.2019 №3 (з основної діяльності) про призупинення виплати грошового забезпечення; від 19.04.2019 №9 (про виключення ОСОБА_1 з 19.04.2019 зі списків особового складу Західного територіального відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України та усіх видів забезпечення);

поновлено ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на військовій службі як такого, що перебуває у розпорядженні першого заступника Міністра оборони України.

Отож, за наявності обставин прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення, яке безпосередньо вплинуло на права та інтереси позивача, судом за результатами розгляду вказаної справи №1.380.2019.001973 забезпечено ефективний захист порушеного права позивача.

Стосовно ж решти доводів апеляційної скарги які стосуються наданню правової оцінки відомостям відображеним у скороченій оцінній картці, то колегія суддів зазначає, що вказані доводи не спростовують правомірність висновків суду першої інстанції про відсутність факту порушеного права позивача у даній справі, позаяк скорочена оцінна картка є носієм оціночної і доказової інформації щодо службової діяльності військовослужбовця та не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України та не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, стосовно яких була складена, тому її висновки не можуть бути предметом окремого спору. А тому оцінка скороченої оцінної картки , в тому числі й оцінка дій посадових осіб щодо її складання, викладення у ній висновків, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такої скороченої оцінної картки.

Крім того, у пункті 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За наведених положень законодавства та фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

У силу пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спірних правовідносин є проходження публічної служби підполковника юстиції ОСОБА_1 на посаді начальника Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції.

Законом України Про запобігання корупції визначено перелік службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, відповідно до якого посада ОСОБА_1 до таких не належить.

Не залежно від обставин, щодо розгляду справи у порядку загального позовного провадження, пунктом 1 частини шостої статті 12 КАС України передбачено, що до справ незначної складності віднесено справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище. Таким чином, віднесення даної справи до справ незначної складності визначається не судом, а приписами КАС України.

Враховуючи викладене, на вказану категорію справ поширюються положення ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись статями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року у справі № 1.380.2019.000798 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 20 травня 2021 року.