Справа № 520/19219/2020
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 р. Справа № 520/19219/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків по справі № 520/19219/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , ОСОБА_2 - начальника Ізюмського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач-1), ОСОБА_2 - начальника Ізюмського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач-2), в якому просила суд:

- визнати незаконною і протиправною дію - не зарахування відповідачами частини загального стажу ОСОБА_1 і допущення дискримінації щодо ОСОБА_1 ;

- визнати бездіяльність Пенсійного фонду України в Харківській області протиправною та зобов`язати дорахувати до загального стажу не зарахований період роботи у відрізок часу з 15.06.2007 року по 15.11.2017 року - 8 років 03 місяці 13 днів та змінити рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ізюмського відділу обслуговування громадян в частині щодо загального стажу ОСОБА_1 у розмірі з 25 років 00 місяців 01 день, заявленого у відповіді відповідачів від 23.06.2020 року, на 33 роки 03 місяці 14 днів, а також з Коефіцієнт страхового стажу для обчислення пенсії з урахуванням підвищення в 1,35 становить 0,33750 (0,25000*1,35). на підрахований відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (зобов`язати відповідачів здійснити вірний підрахунок відповідно до чинного законодавства);

- стягнути з відповідачів солідарно всі витрати на юридичну допомогу та витрати з приводу ведення справи, в т.ч. витрати на оплату дороги представника і витрати позивача на дорогу до нього в інше місто;

- стягнути з Пенсійного фонду України в Харківській області завдану ОСОБА_1 протиправною бездіяльністю моральну шкоду у сумі: 50.000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок;

- стягнути з начальника Ізюмського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_2 , завдану ОСОБА_1 протиправною бездіяльністю моральну шкоду у сумі: 30.000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок;

- стягнути Пенсійного фонду України в Харківській області завдану ОСОБА_1 не зарахуванням періоду роботи з 15.06.2007 року по 15.11.2017 року до загального стажу і допущенням дискримінації щодо ОСОБА_1 моральну шкоду, у сумі: 50.000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок;

- стягнути з начальника Ізюмського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_2 , завдану ОСОБА_1 не зарахуванням періоду роботи з 15.06.2007 року по 15.11.2017 року до загального стажу і допущенням дискримінації щодо ОСОБА_1 моральну шкоду, у сумі: 30.000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ОСОБА_2 , начальника Ізюмського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 року у справі № 520/19219/2020 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки позивач знаходиться у незадовільному майновому стані та отримує мізерну пенсію, що підтверджується відповідними доказами.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем вимоги, вказані в ухвалі від 04 січня 2021 року не виконані, недоліки позовної заяви у встановлений судом строк не усунені, а саме не сплачено судовий збір, а тому позовна заява підлягає поверненню.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 року зазначена позовна заява була залишена без руху та надано строк десять днів з моменту отримання ухвали на усунення недоліків, шляхом сплати судового збору у сумі 3240,80 грн.

Розраховуючи суму судового збору, яку належить сплатити позивачу за подання даного адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що сплаті підлягав судовий збір за одну вимогою немайнового характеру у розмірі 840,80 грн. та за вимоги про стягнення моральної шкоди загалом у розмірі 2400 грн.

Суд першої інстанції повертаючи позовну заяву зазначив, що позивачем не виконано вимоги, вказані в ухвалі від 04.01.2021 щодо усунення недоліків позовної заяви у встановлений строк.

Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Так, статтею 3 Закону України «Про судовий збір» визначені об`єкти справляння судового збору.

Зокрема п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що позовну вимогу про відшкодування шкоди заявлену в адміністративному судочинстві обов`язково зумовлює вимога про вирішення публічно-правового спору (наприклад визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень). В такому випадку вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка її зумовлює, такий платіж сплачується.

Подібні висновки щодо застосування зазначених норм права містяться в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 02.05.2019 (справа №9901/167/19) та Верховного Суду від 13.03.2018 (справа №820/5268/17), та постанові Верховного Суду від 05 березня 2020 року у справі №597/664/18.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги, вказані в ухвалі від 04.01.2021 щодо усунення недоліків позовної заяви у встановлений строк, зокрема несплачено судовий збір за вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 2400 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 вищевказаного Положення).

Таким чином, відповідач є територіальним органом виконавчої влади, за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю якого судовий збір не справляється у відповідності до вимог п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Отже, суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, дійшов помилкового висновку щодо необхідності сплати позивачем судового збору за вимоги щодо стягнення моральної шкоди та невірно визначено суму судового збору.

Враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції при постановленні ухвали про повернення позовної заяви позивачу не було враховано приписів п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», а тому колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції виніс передчасну ухвалу про повернення позовної заяви позивачу у зв`язку з не усуненням позивачем недоліків позовної заяви.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням встановлених обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 по справі №520/19219/2020 підлягає скасуванню, а справа направленню до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 по справі №520/19219/2020 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ОСОБА_2 - начальника Ізюмського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський