Справа № 360/759/21
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

13 квітня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/759/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Пономарьової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач, управління), в якому позивач, просить суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області відповідно до постанови KM України №103 від 21 лютого 2018 року здійснити виплату заборгованості по перерахованій пенсії за період з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2017 року до повного її відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є пенсіонером та перебував на обліку у відповідача як одержувач пенсії по лінії МВС відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з постановою KMУ №103 від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової службі, та деяким іншим категоріям осіб» пенсія позивача була перерахована з 1 січня 2016 року і склала 2938,17 грн, яка стала виплачуватися з квітня 2018 року, при цьому була виплачена сума підвищена за період з січня по березень 2018 року в розмірі 5768,16 грн. Сума заборгованості перерахованої пенсії з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року склала 34608,52 грн, яка відповідно до постанови KM України №-103 від 21.02.2018 повинна виплачуватися (погашатися) з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року в розмірі 50% місячного підвищення пенсії, тобто 721,02 грн, а з 1 січня 2020 року до остаточної виплати (погашення) в розмірі 100 % місячного підвищення пенсії, тобто 1442,04 грн.

В жовтні 2020 року позивач перейшов на пенсію за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим знятий з обліку як пенсіонер МВС в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян, а атестат про зняття його з цього обліку направлено до УПФ України в м. Лисичанську Луганської області. Після переходу позивача на пенсію за віком виплата цієї доплати (заборгованості) з 01.10.2020 була припинена. Відповідач у відповіді на заяву повідомив, що позивач втратив право на отримання цієї доплати у зв`язку з переходом на інший вид пенсії.

З таким висновком позивач не згоден, тому змушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 18.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін (а.с.13-14).

04.03.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позов (а.с.31-32), в якому зазначено, що управління заперечує проти заявлених вимог з таких підстав.

Станом на 01.01.2016 ОСОБА_1 перебував на обліку в управлінні та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 по лінії Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 63 Закону № 2262, постанови КМУ «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11.11.2015, Постанови № 103 управлінням 16.04.2018 було перераховано пенсію позивачу за період з 01.01.2016.

В вересні 2020 Головне управління отримало лист Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 18.09.2020 № 1211-02-9/2676, яким повідомлялося, що позивач виявив бажання перейти на пенсію згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі цього відповідач з вересня 2020 року зняв позивача з обліку та направив атестат про зняття з обліку № 587 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області. Останню виплату пенсії позивач отримав за вересень 2020 року, таким чином, суму заборгованості за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 зменшилася до 12978,36 грн. Відповідач припинив нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.10.2020.

Оскільки позивач не перебуває на обліку в управлінні, проводити будь-які виплати позивачу відповідач не має можливості. Виплата різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 виплачується тільки за умови, якщо пенсіонер отримує пенсію відповідно до Закону України № 2262.

Керуючись викладеним, управління просить суд відмовити позивачу у задоволенні вимог в повному обсязі.

11.03.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.36-38), в якій зазначено, що відповідно до п.3 постанови КМ України №-103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким категоріям осіб», на який посилається відповідач у відзиві, ця заборгованість повинна була виплачуватись поетапно, як це прописано в п.3 цієї постанови КМ України, що також визнається відповідачем, як визнається ним і те, що на момент переходу позивача на інший вид пенсії ця заборгованість, яку саме він повинен виплатити позивачу в повному обсязі.

Суд розглядає справу в порядку загального позовного провадження за відсутності учасників справи, які до судового засідання не прибули, просили суд розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини, що склалися між сторонами.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є пенсіонером, перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 по лінії Міністерства внутрішніх справ України, що підтверджується: паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , що виданий Лисичанським МВУМВС України в Луганській області (а.с.8-9), карткою платника податків (а.с.10).

Відповідно до розпорядження про перерахунок пенсії від 16.04.2018 на підставі статті 63 Закону № 2262, Постанови № 988 від 11.11.2015, Постанови № 103 від 21.02.2018 відповідачем пенсію позивачу перераховано з 01.01.2016 (а.с.26).

Згідно з розрахунком від 16.04.2018 сума доплати пунктом 3 постанови КМУ 103 від 21.03.2018 за період з січня 2016 по квітень 2018 - 40377,12 грн (а.с. 26 зв. бік).

Протоколом перерахунку підтверджено, що різниця між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого пункту 3 постанови КМУ 103 від 21.02.2018 в сумі залишку 34608,96 грн та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017: в період з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно складає - 721,02 грн, в період з 01.01.2020 до повної виплати розрахованої суми -1442,04 грн (а.с.25).

01.10.2020 позивач подав заяву до Управління ПФУ в м. Лисичанську Луганської області про перехід на пенсію за іншим законом, в якій зазначив, що пенсія по лінії МВС йому була призначена з 1996 року (а.с.44).

Відповідно ГУ ПФУ в Луганській області до атестату про зняття з обліку № 587 позивачу відповідачем припинено виплату пенсії з причині переходу на пенсію за іншим законом з 01.10.2020, пенсія виплачена по 30.09.2020 у сумі 2938,17, записи про наявність заборгованості з виплати пенсії за минулий час відсутні. (а.с. 28 з.б.).

Як встановлено судом на підставі заяв у справі, сторони визнають ті обставини, що станом на 01.10.2020 сума перерахованої за минулий період та невиплаченої ГУ ПФУ в Луганській області позивачу пенсії складає розмір 12978,36 грн. Сторони також визнають ту обставину, що позивач з 01.10.2020 перебуває на обліку в Управління ПФУ в м. Лисичанську Луганської області та отримує пенсію за віком, про що також свідчить рішення 28 від 02.10.2020 про призначення пенсії (а.с.42).

Відповідач листом від 05.02.2021 №380-406/Я-01/8-1200/21 відмовив позивачу у виплаті перерахованої відповідно до Постанови КМУ №103 пенсії позивача за минулий час, оскільки він не перебуває на обліку у відповідача, зазначивши, що такі виплати будуть продовжені, лише, якщо позивач виявить бажання продовжити отримувати пенсію по лінії МВС (а.с.6).

Суд вирішує справу на підставі таких вимог чинного законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Питання пенсійного забезпечення військових пенсіонерів регулюється Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Згідно з вимогами статті 8 Закону № 2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з вимогами статті 52 Закону № 2262-ХІІ пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання. Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України.

Відповідно до вимог статті 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг із солідарної системи, яке відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 8 цього закону мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Таким чином, як встановлено судом виплата позивачу пенсії за віком на підставі вимог Закону №1058 з 01.10.2020 здійснюється іншим пенсійним органом,в іншому порядку за рахунок інших (не державних коштів).

Згідно з положеннями статті 63 Закону України № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі по тексту - Порядок №45, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

На виконання частини 4 статті 63 Закону України № 2262-ХІІ, Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято Постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103).

Пунктом 3 Постанови № 103 (у редакції чинній на момент проведення перерахунку пенсії позивачу) визначено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Аналіз зазначеної норми свідчить, що Постанова №103 взагалі не містить жодної підстави для припинення виплати перерахованої за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 пенсії у зв`язку з зняттям особи з пенсійного обліку та переходу на інший вид пенсії.

24.12.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1088 "Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян", підпунктом 2 пункту 1 якої установлено, що особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 01.01.2020 виплачується пенсія, яка з 01.01.2016 перерахована з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), та щомісяця проводиться виплата 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 01.01.2016, та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, до забезпечення повної виплати розрахованої суми різниці.

Аналіз зазначеної норми свідчить, що підпункт 2 пункту 1 Постанова №1088 взагалі не містить жодної підстави для припинення виплати різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

Таким чином, повна виплата сум перерахованої за період 01.01.2016 по 31.12.2017 передбачена, як постановою № 103 так і постановою № 1088, що повністю спростовує аргументи відповідача, що така виплата не передбачена чинним законодавством.

Крім того, оскільки відповідно до вимог ст.8 Закону №2262 такі пенсії виплачуються за рахунок коштів Державного бюджету, а пенсії за віком згідно з вимогами ст.8 Закону №1058 із коштів солідарної системи, то суд дійшов висновку, що в Управління ПФУ в м. Лисичанську Луганської області немає жодних підстав та повноважень для продовження виплати позивачу сум перерахованої військової пенсії позивачу за минулий час.

Також суд зауважує, що право на отримання перерахунку пенсії за 2016-2017 роки, проведеного відповідно до Постанови № 103, не залежить від того, чи отримує позивач пенсію за вислугою років, чи перейшов на інший вид пенсії.

Таким чином, доводи відповідача про те, що виплата нарахованих коштів за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 здійснюється за умови, якщо пенсіонер отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Тому, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у виплаті залишку перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, що має бути виплачена позивачу за рахунок коштів Державного бюджету.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача виплатити в повному обсязі заборгованість з залишку перерахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч.2 ст.55 Закону №2262 нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Отже, наявні правові підстави здійснити виплати перерахованих за минулий час відповідно до вимог чинного законодавства за рахунок коштів Державного бюджету для повної виплати перерахованих сум.

Судом встановлено, що на виконання вищезазначених вимог законодавства управлінням здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 та сума заборгованості перерахованої, але не виплаченої пенсії позивачу з 01.01.2016 по 31.12.2017 складає 12978,36 грн станом на 01.10.2020, що також визнається сторонами.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїй практиці визнавав права фізичних осіб на отримання нарахованої та невиплаченої пенсії як майнові права, що підпадають під захист відповідно до вимог статті 1 Протоколу Першого до Європейської конвенції з прав людини.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з того, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд з метою повного захисту прав та законних інтересів позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 залишку його перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в розмірі 12978,36 грн, який не оспорюється сторонами, та стягнути з відповідача таку суму на користь позивача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією від 15.02.2021 № ПН2419772 (а.с.4), оскільки позовні вимоги підлягають фактичному задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (; місцезнаходження: 93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9) щодо відмови листом від 05.02.2021 №380-406/Я-01/8-1200/21 у виплаті ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) нарахованої йому відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 суми пенсії в розмірі 12978,36 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 суму залишку нарахованої йому відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в розмірі 12978,36 грн (дванадцять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень 36 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі с сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19 квітня 2021 року.

Суддя В.С. Шембелян