Справа № 260/1588/21
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2021 року м. Ужгород№ 260/1588/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2021 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося з позовом Управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради (89502, Закарпатська область, м. Чоп, вул. Залізнична, 1, ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 14, ), яким просить суд: "1. Визнати протиправним та скасувати Постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Міснік Нелі В`ячеславівни від 15.04.2021 р. про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 63504091.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року було прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року, що ухвалене у справі № 260/2294/20 (суддя Іванчулинець Д.В.), позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено. 07 жовтня 2020 року, з метою виконання рішення суду, було видано виконавчий лист, щодо визнання протиправною відмову, оформлену листом Управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради від 14.05.2020 року № 639/02-12 та зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 05 травня 2020 року, як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум. 05 листопада 2020 року відповідачем було відкрито виконавче провадження № 63504091. Позивач зазначив, що Управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради було здійснено нарахування стягувачу грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми у розмірі 6800 грн, про що повідомлено відповідачу листом. Також повідомлено відповідача проте, що грошова допомога до 5 травня є виплатою, яка фінансується з державного бюджету, кошти буде виплачено стягувачу після їх перерахування на рахунок позивача. Таким чином, вважають, що вжито усі можливі заходи щодо виконання рішення суду, у зв`язку з чим постанова відповідача є протиправною та підлягає скасуванню. Оскільки кошти із бюджету на вищевказані виплати не виділялися у період, який оцінювався державним виконавцем під час винесення оскаржуваної постанови, то позивач вважає, що відповідачем неправомірно притягнуто позивача до відповідальності за невиконання рішення без поважних причин.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що державним виконавцем постанова про накладення штрафу прийнята в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження". Зазначив, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/2294/20 від 27 липня 2020 року, виконано не в повному обсязі, а саме: суму у розмірі 6800 грн нараховано ОСОБА_1 , але не виплачено. Відтак, вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки позивач не довів обґрунтованість заявлених вимог та не спростував правомірність постанови про накладення штрафу.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча судом вживалися заходи щодо виклику учасників справи, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

20 травня 2021 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява від позивача, відповідно до якої представник просить розглянути справу без його участі за наявними матеріалами у справі та задовольнити позовні вимоги (а.с. 60).

20 травня 2021 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява від представника відповідача, відповідно до якої представник просить розглянути справу без його участі за наявними матеріалами у справі та відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 59).

Статтею 287 частиною 4 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно зі статтею 205 частини 2 пункту 3 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

У відповідності до даних, які містяться в КП "Діловодство спеціалізованого суду", судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року, що ухвалене у справі за № 260/2294/20, позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною відмову, оформлену листом Управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради від 14.05.2020 року № 639/02-12. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 05 травня 2020 року, як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі - державний виконавець) ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження від 05 листопада 2020 року ВП № 63504091 з виконання виконавчого листа № 260/2294/20 виданого 07 жовтня 2020 року (а.с. 31).

Нa виконання постанови про відкриття виконавчого провадження, боржником - Управлінням праці та соціального захисту населення Чопської міської ради, складено й подано звіт про стан виконання виконавчого документу від 04 березня 2021 за № 381/02-12, згідно якого встановлено, що стягувачу ОСОБА_1 здійснено перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України "Про державний бюджет на 2020 рік", з урахуванням раніше виплачених сум. Сума облікованої заборгованості, вказаної виплати перед стягувачем становить 6 800 грн. Щодо виконання рішення в частині виплати вищевказаної суми, то боржником повідомлено, що Законом України "Про державний бюджет па 2020 рік" на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня передбачено видатки в обсязі 1,35 млрд. грн (за бюджетною програмою КПКВК 2501150 "Щорічна разова грошовою допомога ветеранам війни і жертвам нациських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною"). Так як органи місцевого самоврядування не несуть відповідальність за бюджетні зобов`язання держави, листом від 27 липня 2020 року Управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради звернулись до Міністерства та Департаменту Соціального захисту населення Закарпатської ОДА з проханням перерахувати та розподілити Управлінню кошти, які нараховані стягувачу (а.с.а.с. 12, 13).

Листом Мінсоцполітики від 07 грудня 2020 року позивача було повідомлено про відсутність в державному бюджеті коштів на вказані цілі (а.с.а.с. 9-11).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про накладення штрафу від 15 квітня 2021 року у виконавчому провадженні № 63504091 на боржника - Управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради - накладено штраф у розмірі 5100 грн за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/2294/20 від 27 липня 2020 року в частині не виплати заборгованості в розмірі 6800 грн без поважних причин (а.с.а.с. 5, 6).

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Згідно зі статтею 19 частиною 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі по тексту - Закон України № 1404-VIII).

Так статтею 1 Закону України № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 5 Закону України №1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до статті 3 частини 1 пункту 1 Закону України №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 15 частин 1, 2 Закону України №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону України № 1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до статті 26 частини 6 Закону України №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно положень статті 27 Закону України №1404-VIII, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно зі статті 63 Закону України №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону України № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до статті 19 частини 4 Закону України № 1404-VIII, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Судом встановлено, що 15 квітня 2021 року державним виконавцем винесено постанову ВП № 63504091 про накладення штрафу на боржника - Управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради - накладено штраф у розмірі 5100 грн за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/2294/20 від 27 липня 2020 року в частині не виплати заборгованості без поважних причин в розмірі 5100 грн (а.с.а.с. 5, 6).

Обґрунтовуючи поважність причин невиконання рішення суду, позивач вказує, що Управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради було здійснено нарахування стягувачу грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми у розмірі 6800 грн, а вказана грошова допомога до 5 травня є виплатою, яка фінансується з державного бюджету, кошти буде виплачено стягувачу після їх перерахування на рахунок позивача (а.с.а.с. 12, 13).

Суд зауважує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення Управлінням праці та соціального захисту населення Чопської міської ради в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 757/29541/14-а.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року № 112 Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" установлено, що у 2020 році виплату до 5 травня разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - грошова допомога), проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат).

У вказаному пункті також зазначено, що районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у встановлених розмірах.

Тобто, Міністерство соціальної політики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які і здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій.

Таким чином, нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у 2020 році здійснюють центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, так і Міністерство соціальної політики через відповідні структурні підрозділи.

Отже, визначений Кабінетом Міністрів України порядок передбачає, що виплату грошової допомоги до 5 травня проводить саме Міністерство соціальної політики через відповідні структурні підрозділи (районні органи соціального захисту населення та центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат).

З матеріалів справи встановлено, що листом позивача від 04 березня 2021 за № 381/02-12 повідомлено головного державного виконавця, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 року добровільно виконано - стягувачу ОСОБА_1 здійснено перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України "Про державний бюджет на 2020 рік", з урахуванням раніше виплачених сум. Сума облікованої заборгованості, вказаної виплати перед стягувачем становить 6800 грн. Також повідомлено відповідача проте, що грошова допомога до 5 травня є виплатою, яка фінансується з державного бюджету, кошти буде виплачено стягувачу після їх перерахування на рахунок позивача (а.с.а.с. 12, 13).

Таким чином, суд вважає, що позивач вчинив всі залежні від нього дії для забезпечення виплати перерахованої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій, тобто для виконання рішення суду.

Суд зазначає, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Постанова державного виконавця про накладення штрафу не містить обґрунтувань щодо реальної можливості позивача сплатити стягувачеві суму перерахованої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій та умисного не вчинення цих дій.

Отже, невиконання судового рішення позивачем в частині виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій а розмірі 6800 грн гр. ОСОБА_1 , за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Такі підстави не виконання рішення суду, суд вважає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій, яка належить гр. ОСОБА_1 , не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Зазначена правова позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 24 січня 2018 року (справа № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18)) та від 13 червня 2018 року (справа № 757/29541/14-а (К/9901/12146/18)).

Відтак, часткове невиконання судового рішення, на думку суду, відбулось з незалежних від позивача причин, які є поважними у розумінні статей 63, 75, Закону України № 1404, що виключає можливість накладення штрафу на боржника.

Враховуючи, що позивачем виконано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року по справі № 260/2294/20 не в повному обсязі не з його вини, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно вимог статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заявлений позов слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись статтями 242-246, 287 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради (89502, Закарпатська область, м. Чоп, вул. Залізнична, 1, ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ш. Петефі, 14, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про накладення штрафу від 15 квітня 2021 року в розмірі 5100 грн у виконавчому провадженні № 63504091.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

СуддяС.Є. Гаврилко