Справа № 520/4141/21
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 р. №520/4141/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВОАБРАЗИВ" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВОАБРАЗИВ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України в якому просить суд, з урахуванням виправлень:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2383615/43597977 від 08.02.2021 року про відмову у реєстрації складеного ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" () розрахунку коригування №223 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №81 від 07.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2383612/43597977 від 08.02.2021 року про відмову у реєстрації складеного ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" () розрахунку коригування №224 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №114 від 08.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2383614/43597977 від 08.02.2021 року про відмову у реєстрації складеного ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" () розрахунку коригування №225 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №138 від 09.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2383613/43597977 від 08.02.2021 року про відмову у реєстрації складеного ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" () розрахунку коригування №226 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №356 від 25.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" (): розрахунок коригування №223 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №81 від 07.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складений ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" (): розрахунок коригування №224 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №114 від 08.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" (): розрахунок коригування №225 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №138 від 09.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" (): розрахунок коригування №226 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №356 від 25.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в оскаржуваних рішеннях №2383615/43597977, №2383612/43597977, №2383614/43597977, №2383613/43597977 від 08.02.2021 не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування до податкових накладних. На думку позивача, вказане свідчить про необґрунтованість оскаржуваних рішень, що є підставою для їх скасування та, як наслідок, зобов`язання зареєструвати розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою суду від 19.03.2021 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачам, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Станом на час розгляду справи від Державної податкової служби України відзив на позов до суду не надійшов.

Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України надало відзив на позовну заяву, в якому просило відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та зазначило, що відповідач діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством, прийнявши рішення про відмову у реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних.

Відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з п.10 ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НОВОАБРАЗИВ" (код 43597977) було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 21.04.2020 року, номер запису: 0000939 (далі за текстом - Позивач).

29.03.2019, між ТОВ «ХАРКІВАБРАЗИВ» (, Адреса: 63200, Харківська обл., смт Нова Водолага, вул. Харківська, 144-а) та ПАТ «АЛЬЦЕСТ» (, Адреса: 08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Петропавлівська Борщагівка, ВУЛИЦЯ ПЕТРОПАВЛІВСЬКА, будинок 4) було укладено Договір №11/03-О про виготовлення Товару на замовлення з використанням об`єктів права інтелектуальної власності.

16.06.2020, між Позивачем, ТОВ «ХАРКІВАБРАЗИВ» та ПАТ «АЛЬЦЕСТ», було укладено Угоду про зміну сторони у зобов`язанні, у відповідності до якої Позивач прийняв всі права та обов`язки по договору 11/03-О від 29.03.2019, які виникли у ТОВ «ХАРКІВАБРАЗИВ» та став стороною у зобов`язанні.

У відповідності до п.1.1. Договору - Виробник (Позивач по справі) за окремими Заявками зобов`язується протягом строку дії цього Договору виготовляти та постачати Замовнику (ПАТ «АЛЬЦЕСТ) визначений цим Договором Товар (далі за текстом - Товар) з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, або інших позначень, чи комбінацій позначень (далі за текстом - Знак), а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати Товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.2. Договору передбачено що під Товаром в цьому Договорі Сторони погодили розуміти - круги абразивні на бакелітовій зв`язці, які використовуються для різання, полірування, шліфування, іншої обробки твердих матеріалів штучного і природного походження (металів і їх сплавів, пластиків, кераміки, мінералів, скла, дорогоцінних каменів, деревини, шкіри, гуми, мармуру, пластмас тощо), виготовлення та постачання яких є предметом цього Договору.

Пунктом 6.5. договору передбачено, що оплата вартості замовленої Товару здійснюється Замовником у наступному порядку: 30% (тридцять відсотків) від загальної вартості Товару, визначеної Сторонами у Заявці, сплачується Замовником протягом 2 (двох) банківських днів, від дня погодження між Сторонами Заявки та отримання Замовником рахунку-фактури; 70% (сімдесят відсотків), сплачуються Замовником протягом 3 (трьох) банківських днів, до дати відвантаження Товару.

Починаючи з серпня 2020 року, ПАТ «АЛЬЦЕСТ» здійснив замовлення на виготовлення та поставку Товару. Для підтвердження прийняття замовлення, Позивач направив ПАТ «АЛЬЦЕСТ» відповідні рахунки, а саме:

- Рахунок №717 від 13.08.2020 року, на суму 1736520,00 грн.;

- Рахунок №677 від 11.08.2020 року, на суму 1712856,00 грн.;

- Рахунок №1258 від 24.08.2020 року, на суму 160200,00 грн.;

- Рахунок №1560 від 27.10.2020 року, на суму 1286784,00 грн.;

ПАТ «АЛЬЦЕСТ» на виконання умов договору 11/03-О від 29.03.2019 року, здійснив попередню оплату за виготовлення та поставку товару, а саме:

- платіжним дорученням №8765 від 14.08.2020 перерахувало на користь Позивача суму в розмірі 50000,00 грн.;

- платіжним дорученням №8783 від 25.08.2020 перерахувало на користь Позивача суму в розмірі 50000,00 грн.;

- платіжним дорученням №9195 від 26.08.2020 перерахувало на користь Позивача суму в розмірі 50000,00 грн.;

- платіжним дорученням №9234 від 31.08.2020 перерахувало на користь Позивача суму в розмірі 50000,00 грн;

- платіжним дорученням №9465 від 07.09.2020 перерахувало на користь Позивача суму в розмірі 50000,00 грн;

- платіжним дорученням №9532 від 08.09.2020 року перерахувало на користь Позивача суму в розмірі 50000,00 грн.;

- платіжним дорученням №9822 від 09.09.2020 року перерахувало на користь Позивача суму в розмірі 50000,00 грн.;

- платіжним дорученням №10549 від 25.09.2020 року перерахувало на користь Позивача суму в розмірі 48060,00 грн.;

Отримавши передоплату, по платіжним дорученням №9234 від 31.08.2020, №9465 від 07.09.2020, №9532 від 08.09.2020, №9822 від 09.09.2020, Позивач відповідно до положень Податкового кодексу України за правилом першої події склав та подав до реєстрації у ЄРПН податкові накладні:

- №81 від 07.09.2020 року на суму 50000,00 грн. в т.ч. ПДВ 8333,33 грн.;

- №114 від 0.09.2020 року на суму 50000,00 грн. в т.ч. ПДВ 8333,33 грн.;

- №138 від 09.09.2020 року на суму 50000,00 грн. в т.ч. ПДВ 8333,33 грн.;

- №356 від 25.09.2020 року на суму 48060,00 грн. в т.ч. ПДВ 8010,00 грн.;

09.12.2020, від ПАТ «АЛЬЦЕСТ» Позивачем було отримано лист за вих. №1895, в якому ПАТ «АЛЬЦЕСТ» просило оплату за платіжним дорученням №10549 від 25.09.2020 зарахувати як оплату за рахунком 677 від 11.08.2020 в сумі 26541,97 грн., та як оплату за товар, згідно рахунку №1560 від 22.10.2020 в сумі 9137,03 грн. Цим же листом ПАТ «АЛЬЦЕСТ» просило зарахувати оплату за товар, згідно до рахунку 1560 від 22.10.2020, оплату за платіжними дорученнями:

- №8765 від 14.08.2020 року на суму 50000,00 грн.;

- №8783 від 25.08.2020 року на суму 50000,00 грн.;

- №9195 від 26.08.2020 року на суму 50000,00 грн.;

- №9234 від 31.08.2020 року на суму 50000,00 грн.;

- №9465 від 07.09.2020 року на суму 50000,00 грн.;

- №9532 від 08.09.2020 року на суму 50000,00 грн.;

- №9822 від 09.09.2020 року на суму 28954,40 грн.

У зв`язку з отримання Позивачем вищевказаного листа, Позивач у відповідності до вимог діючого податкового законодавства направив до ЄРПН на реєстрацію:

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №223 від 09.12.2020 до ПН №81 від 07.09.2020 року;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №224 від 09.12.2020 до ПН №114 від 08.09.2020 року;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №225 від 09.12.2020 до ПН №138 від 09.09.2020 року;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №226 від 09.12.2020 до ПН №356 від 25.09.2020 року.

У відповідь Позивачем були отримані квитанції від 29.12.2020, якими було повідомлено, що реєстрацію вищевказаних розрахунків коригування до ПН було зупинено. Підставою для зупинення реєстрації РК до ПН було те, що вищезазначені РК до ПН не відповідають вимогам п. 5 «Критеріїв ризиковості здійснення операції» та запропоновано Позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання п. 201.16, ст. 201 ПК України, після отримання квитанції про зупинення реєстрації спірних РК до ПН, позивачем складено та направлено через систему електронного документообігу 4 повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, що відповідає кількості зупинених на реєстрацію РК до ПН. Вказаними повідомленнями Позивачем були надані пояснення причин по яким складалися РК до ПН та додано наступні документи:

- договір №11/03-О від 29.03.2019;

- додаткову угоду про заміну сторони у зобов`язанні від 16.06.2020;

- копію листа ПАТ «АЛЬЦЕСТ» №1895 від 09.12.2020;

- рахунки №717 від 13.08.2021, №677 від 11.08.2020, №1258 від 24.08.2020, №1560 від 27.10.2020 року;

- видаткові накладні №1714 від 10.11.2020 року, №1873 від 24.11.2020 року, №1975 від 30.11.2020 року, та №1976 від 30.11.2020 року;

- платіжні доручення №9234 від 31.08.2020 року, №9465 від 07.09.2020 року, №9532 від 08.09.2020 року та №9822 від 09.09.2020 року на суму 28954,40 грн.

За результатами розгляду наданих Позивачем пояснень та підтверджуючих документів комісією регіонального рівня ДПС у Харківській області за результатами розгляду наданих Позивачем документів були прийняті рішення про відмову у реєстрації вищевказаних РК до ПН в ЄРПН а саме:

- рішення №2383615/43597977 від 08.02.2021;

- рішення №2383612/43597977 від 08.02.2021;

- рішення №2383614/43597977 від 08.02.2021;

- рішення №2383613/43597977 від 08.02.2021.

Підставами для прийняття оскаржуваних рішень, Відповідач зазначив: у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/ інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити) а також розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

На вказані вище рішення Позивачем було подано скарги.

За результатами розгляду поданих скарг, комісією ДПС України було прийняті рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації ПН/ РК в ЄРПН, якими скарги Позивача залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.

Незгода позивача з вказаними вище рішеннями зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29 грудня 2010 року (далі - Порядок №1246), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування: реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами: відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою. При цьому, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної повинна фіксувати: 1) порядковий номер та дату складення податкової накладної; 2) конкретний критерій або ж критерії, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; 3) пропозицію про надання платником податків пояснень та/або перелік конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Положеннями пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

При цьому, зазначені норми податкового законодавства кореспондуються і з постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165, якою затвердженні порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пункту 8 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку № 1165).

Додатками №1 та №3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість та Критерії ризиковості здійснення операцій відповідно.

Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово- господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Так, судом встановлено, що позивачем надано до Головного управління Держаної податкової служби у Харківській області письмові пояснення та копії первинних бухгалтерських документів по фінансово-господарській операції, за результатом якої складено розрахунки коригування.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року №520 (далі -Порядок №520).

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3).

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4).

Відповідно до пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «;Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 7).

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (пункт 9).

Згідно з пунктом 11 Порядку №520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Відповідно до пункту 12 Порядку №520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

З наявних матеріалів справи вбачається, що первинні документи, оформлені позивачем в рамках господарських відносин із контрагентом, копії яких надані разом із поясненнями для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної, складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 (адміністративне провадження №К/9901/62472/18), від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18 (адміністративне провадження №К/9901/7590/19), від 02 липня 2019 року у справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19).

При юридичній оцінці рішень про відмову в реєстрації податкової накладної суд враховує, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не було зазначено перелік документів, необхідних для її реєстрації. З врахуванням цієї обставини невідповідність вимог контролюючого органу в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної щодо надання документів правовій визначеності виключала для контролюючого органу можливість прийняття негативного для позивача рішення з підстав невиконання ним вимог.

Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. Хоча перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначено Порядком №520, конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі незазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.

З огляду на неконкретність вимог контролюючого органу щодо надання документів, рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не відповідає критерію обґрунтованості.

Правова позиція такого ж змісту щодо застосування вище наведених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 16 квітня 2019 касаційне провадження №К/9901/4895/19 (справа №826/10649/17), від 28 жовтня 2019 року касаційне провадження №К/9901/23858/19 (справа №640/983/19).

В той же час суд враховує той факт, що надані позивачем документи підтверджували фактичне здійснення операцій, що стали підставою подання на реєстрацію розрахунків коригування до податкових накладних.

Щодо аналізу господарських операцій між позивачем та його контрагентом в даній справі суд не надає оцінку реальності їх здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Судом встановлено, що позивачем були надані контролюючому органу пояснення та копії первинних бухгалтерських документів щодо реальності зарахування коштів в рахунок оплати товару.

При цьому зауважень до поданих позивачем документів відповідачами не зазначено.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню про відмову в реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних суд зазначає, що такі рішення є необґрунтованими, з його змісту не вбачаються дійсні та об`єктивні підставі для відмови у реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної, що підтверджували б відсутність у платника податків права на відображення у податковому обліку з ПДВ заявлених операцій, а, отже, й підтверджували б правомірність відмови в такій реєстрації. Наявність таких обставин судом з матеріалів справи також не встановлено.

Таким чином, оскаржуване рішення №2383615/43597977, №2383612/43597977, №2383614/43597977, №2383613/43597977 від 08.02.2021 є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Щодо позову в частині зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати розрахунки коригування до податкових накладних, суд зазначає таке.

Так, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

За таких обставин та враховуючи той факт, що рішення про відмову в реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних визнано судом протиправними та скасовано, з урахуванням положень пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, а також абзацу 9 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ "НОВОАБРАЗИВ": розрахунок коригування №223 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №81 від 07.09.2020, розрахунок коригування №224 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №114 від 08.09.2020 року, розрахунок коригування №225 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №138 від 09.09.2020, розрахунок коригування №226 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №356 від 25.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання.

Частинами 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

В даному випадку, зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначений вище розрахунок коригування до податкової накладної є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та є належним способом захисту порушеного права.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1-2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На думку суду, позивач надав належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених ним позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та, як наслідок зобов`язання зареєструвати такий розрахунок коригування до податкової накладної, в той час як відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, покладений на них обов`язок доказування правомірності прийняття оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконали, а тому, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа..

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВОАБРАЗИВ" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2383615/43597977 від 08.02.2021 року про відмову у реєстрації складеного ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" () розрахунку коригування №223 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №81 від 07.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2383612/43597977 від 08.02.2021 року про відмову у реєстрації складеного ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" () розрахунку коригування №224 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №114 від 08.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2383614/43597977 від 08.02.2021 року про відмову у реєстрації складеного ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" () розрахунку коригування №225 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №138 від 09.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2383613/43597977 від 08.02.2021 року про відмову у реєстрації складеного ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" () розрахунку коригування №226 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №356 від 25.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" (): розрахунок коригування №223 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №81 від 07.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складений ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" (): розрахунок коригування №224 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №114 від 08.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" (): розрахунок коригування №225 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №138 від 09.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ "НОВОАБРАЗИВ" (): розрахунок коригування №226 від 09.12.2020 року до податкової накладної від №356 від 25.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області та Державної податкової служби України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "НОВОАБРАЗИВ" 9080 (дев`ять тисяч вісімдесят) грн. 00 коп. солідарно з кожного з відповідачів по 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп. у відшкодування сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Тітов