Справа № 380/6246/20
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/6246/20 пров. № СК-А/857/13073/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

представника відповідача Роман Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року (ухвалене у м. Львові в порядку спрощеного провадження, судом під головуванням судді Сакалоша В.М., повний текст рішення складено-18.08.2020 року) у справі № 380/6246/20 за адміністративним позовом Єврейської релігійної громади "ТУРЕЙ ЗАГАВ" ("ЗОЛОТА РОЗА") м.Львова до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування повідомлення, зобов`язання вчинити дії, суд-

В С Т А Н О В И В :

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Єврейська релігійна громада ТУРЕЙ ЗАГАВ (ЗОЛОТА РОЗА) м. Львова (далі Єврейська релігійна громада, позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України (далі Департамент ДВС України МЮУ, відповідач) про скасування повідомлення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Ярослава Андрійовича від 17.07.2020 року №60053746/6-20.1 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та зобов`язати відповідача відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №2а-7843/10/1370, виданим 10 серпня 2015 року Львівським окружним адміністративним судом.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано повідомлення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Ярослава Андрійовича від 17.07.2020 року №60053746/6-20.1 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та зобов`язано Департамент державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №2а-7843/10/1370, виданим 10 серпня 2015 року Львівським окружним адміністративним судом.

Стягнуто судовий збір в розмірі 2102 на користь Єврейської релігійної громади Турей Загав (Золота роза) (за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

На обґрунтування апеляційних вимог відповідач посилається на те, що відповідно до п. 1,5 частини 1 ст. 3, ч. 1ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають до виконання рішення на підставі виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що серед іншого видаються судами на підставі судових рішень. У виконавчому документі зокрема повинен зазначений ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРЮО.

У заяві Єврейської релігійної громади ТУРЕЙ ЗАГАВ (ЗОЛОТА РОЗА) м. Львова, що надійшла до відповідача боржником було зазначено Департамент Архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації. Натомість у виконавчому документі зазначено боржником Управління охорони культурної спадщини Львівської обласної державної адміністрації (Код 33753172), яке припинено. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2018року у справі №2а-7843/101370 замінено боржника у виконавчому провадженні №49577280 з примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду у справі №2а-7843/101370 від 10.08.2015 року з Управління охорони культурної спадщини Львівської обласної державної адміністрації (Код 33753172) на Департамент Архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації. Проте, з урахуванням бази даних автоматизованої системи виконавчого провадження, 08.05.2018 року державним виконавцем Іванютою І.М. повернуто виконавчий документ стягувачу у відповідності до п. 4 ч.1 ст. 37 названого Закону, як наслідок зміни боржника не відбулося. З урахуванням обумовленого та положень п.5 ч.4 ст. 4 приведеного Закону відповідачем підставно складено повідомлення №60053746/6-20.1 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Водночас, зазначає, що відповідач був позбавлений забезпечити участь свого представника в суді першої інстанції у зв`язку із отриманням ухвали суду лише 18.08.2020 року, а відтак суд прийняв рішення без урахування позиції відповідача.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, шляхом надіслання повідомлень на електронну адресу та на номер телефону, зазначений даним учасником справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання позивач не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи позивач не направляв.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист, виданий судом, є виконавчим документом на підставі якого, виконавець розпочинає примусове виконання рішення. Також судом враховано, що заява позивача про пред`явлення виконавчого листа до виконання разом з усіма доданими документами була вручена відповідачу 06.07.2020, тоді як оскаржуване повідомлення винесено 17.07.2020 року, що вказує на порушення строків, встановлених п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження. При цьому, виносячи оскаржуване повідомлення державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенком В.М. не вказано яким саме вимогам не відповідає виконавчий документ.

Окрім того, судом враховано, що незалежно від наявності постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа від 08.05.2018 року заміна боржника відбулося відповідно до ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2018. Вказана обставина, на переконання суду, не перешкоджає стягувачу повторно звернутися із заявою про пред`явлення виконавчого листа до виконання до закінчення відповідного строку, який поновлено ухвалою Львівського окружного адміністративного суду.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 03.07.2020 року стягувачем - Єврейською релігійною громадою ТУРЕЙ ЗАГАВ (ЗОЛОТА РОЗА) м. Львова направлено на адресу відповідача заяву про прийняття до виконання судового рішення за виконавчим листом №2а-7843/10/1370, виданим 10 серпня 2015 року Львівським окружним адміністративним судом (а.с.12-13).

До вказаної заяви серед іншого Єврейською релігійною громадою ТУРЕЙ ЗАГАВ (ЗОЛОТА РОЗА) м. Львова було долучено:

- виконавчий лист №2а-7843/10/1370, виданий 10 серпня 2015 року Львівським окружним адміністративним судом (а.с. 14-15);

- ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа №2а-7843/10/1370, виданого 10 серпня 2015 року, яка набрала законної сили 06.10.2015 року (а.с. 16-17) ;

- ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2018 року про заміну боржника виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-7843/10/1370, виданого 10 серпня 2015 року з Управління охорони культурної спадщини Львівської обласної державної адміністрації на Департамент Архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації, яка набрала законної сили (с.18-20);

- ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 року про виправлення описки (а.с. 21-22);

- рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі №1.380.2019.005184, яким визнано протиправним і скасовано повідомлення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владислава Андрійовича від 13.09.2019 про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, яке набрало законної сили 12.11.2019 року (а.с. 23-28).

Відповідно до результатів відстеження поштового відправлення Укрпошта (трек-номер 424) заява позивача про пред`явлення виконавчого листа до виконання разом з усіма доданими документами була вручена відповідачу 06.07.2020 року.

17.07.2020 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенком Владиславом Андрійовичем за наслідками розгляду заяви Релігійної громади, щодо примусового виконання виконавчого листа №2а-7843/10/1370 винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

У вказаному повідомленні, державним виконавцем зазначено, що у заяві Єврейської релігійної громади ТУРЕЙ ЗАГАВ (ЗОЛОТА РОЗА) м. Львова, що надійшла до відповідача боржником було зазначено Департамент Архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації. Натомість у виконавчому документі зазначено боржником Управління охорони культурної спадщини Львівської обласної державної адміністрації (Код 33753172), яке припинено. Також зазначив, що згідно даних які містяться в автоматизованій системі виконавчих проваджень встановлено що 08.05.2018 державним виконавцем Іванютою І.М. по виконавчому провадженні №49577280 винесено постанову про повернення виконавчого документа відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, таким чином, як зазначив державний виконавець заміни боржника не відбулося. При винесенні оскаржуваного повідомлення державний виконавець керувався п. 5 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, згідно з яким виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання, якщо юридичну особу-боржника припинено.

Не погоджуючись з таким повідомленням позивач звернувся до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (наводиться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон України «Про виконавче провадження») виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження)

За приписами частин першої, другої статті 18 указаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 1 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження встановлені вимоги до виконавчого документа, який зокрема повинен містити відомості щодо ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

За приписами п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Таким чином, виконавчий лист, виданий судом, є виконавчим документом на підставі якого, виконавець розпочинає примусове виконання рішення.

Як слідує із змісту оскаржуваного повідомлення правовою підставою для його винесення слугував п. 5 ч.4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, а зокрема виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо юридичну особу - боржника припинено.

Однак, як слідує із змісту ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2018 року боржника виконавчого провадження - Управління охорони культурної спадщини Львівської обласної державної адміністрації з примусового виконання виконавчого листа №2а-7843/10/1370, виданого 10 серпня 2015 року замінено на Департамент Архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації.

Вказана ухвала від 18.07.2018 року набрала законної сили, про що свідчить відповідна відмітка суду на тексті вказаної ухвали, а відтак є такою що підлягає до врахування, в тому числі органами державної виконавчої служби (с.18-20).

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За приписами ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Як наслідок, прийняття оскаржуваного повідомлення від 17.07.2020 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 5 ч.4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження є безпідставним, позаяк судом ще 18.07.2018 року здійснено заміну боржника.

Доказів припинення діяльності нового боржника - Департаменту Архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації, вказане повідомлення не містить і такі обставини не були предметом дослідження державного виконавця під час його прийняття.

Стосовно ж доводів щодо відсутності відомостей щодо ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника, то колегія суддів зазначає, що такі доводи та підстави, визначені п. 6 ч.4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження (відносно того, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею) не були правовою підставою для винесення оскаржуваного повідомлення від 17.07.2020 року.

Оскаржуване повідомлення не містить жодних відомостей та доводів з приводу того, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим частиною 1 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень такий суб`єкт не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Стосовно ж відсутності в ухвалі Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2018 року щодо заміни боржника у виконавчому провадженні відомостей щодо ідентифікаційного коду Департаменту Архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ухвала не є виконавчим документом, а відтак не повинна відповідати вимогам ст. 4 Закону України Про виконавче провадження.

Стосовно ж доводів апеляційної скарги щодо наявності постанови про повернення виконавчого документа від 08.05.2018, як на підставу вважати, що заміни боржника не відбулося, то суд не бере такі до уваги, оскільки заміна боржника відбулася відповідно ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2018, тобто уже після винесення вищевказаної постанови. При цьому вказана обставина, не перешкоджає стягувачу повторно звернутися із заявою про пред`явлення виконавчого листа до виконання до закінчення відповідного строку, який поновлено ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2015 року.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними. При цьому колегія суддів зазначає, що скаржник в апеляційній скарзі обмежилося лише викладом обставин та норм права, проте не обґрунтував у чому саме полягає неправильне застосування (порушення) судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, що саме не було досліджено судом першої інстанції, чи в чому полягає невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року у справі № 380/6246/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Т. В. Онишкевич
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 20 травня 2021 року.