Справа № 540/2216/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 травня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/2216/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Пекний А.С., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування наказу від 28.11.2014 року №431 о/с в частині звільнення та поновлення на службі,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області (далі-відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії та скасувати наказ начальника Головного управління МВС України в Донецькій області від 28.11.2014 року №431 о/с в частині звільнення позивача зі служби з Головного управління МВС України в Донецькій області;

- поновити позивача на службі в ГУ МВС в Донецькій області в раніше займаній посаді.

Також позивач просить допустити постанову суду до негайного виконання в частині поновлення його на посаді.

Відповідно до ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.161 КАС України.

Так, частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач, звернувшись до суду з позовом 18.05.2021р. просить скасувати наказ про його звільнення, який датований 28.11.2014р.

З наведеного вбачається, що строк звернення до суду з даним позовом пропущений більше ніж на шість років. При цьому, позивачем не подана до позовної заяви заява про поновлення строку звернення до суду, не обґрунтовані причини такого значного пропуску строку та не надані докази на підтвердження наявності поважних причин, що призвели до пропуску вказаного строку.

Позивачем наведено у позовній заяві, що він неодноразово звертався до відповідача із заявами про поновлення його на роботі, однак про розгляд його заяв жодного разу не було проінформовано, відповідь була надана лише на останню заяву від 03.03.2021р. Так, відповідно до листа від 30.04.2021р. №249/як позивачу відмовлено у поновленні на посаді.

З огляду на викладене позивач вважає, що його права порушені саме 30.04.2021р.

Крім того, позивач вказує на те, що з квітня 2014 року по теперішній час територію Донецької області окуповано, тому у той період він не мав можливості скористатися правом на отримання відомостей щодо підстав свого звільнення.

З цього приводу слід звернути увагу на те, що наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд в постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Верховний Суд наголосив на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Посилання позивача на неможливість дізнатись про підстави свого звільнення з 2014 року у зв`язку з окупацією території Донецької області, суд вважає недоречними ат безпідставними з огляду на те, що територію Донецької області окуповано з квітня 2014 року по теперішній час, а позивача звільнено оскаржуваним наказом від 28.11.2014р. на підставі його рапорту про звільнення за власним бажанням від 27.10.2014р.

Крім того, суд не може вважати поважною причину пропуску строку звернення до суду з даним позовом у зв`язку з його звереннями до ГУ МВС в Донецькій області із заявами про поновлення на посаді протягом шести років.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Так, позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що наказ про його звільнення від 28.11.2014р. є протиправним у зв`язку з тим, що його звільнено через місяць після подання рапорту про звільнення, отже в порушення ст.68 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ у нього не було можливості відкликати поданий рапорт, адже відповідач мав звільнити його через три місяці після подання рапорту.

Таким чином, саме з дати звільнення позивача з посади, тобто з 28.11.2014р., через місяць після подання рапорту, йому стало відомо про порушення його прав. Разом з тим, до суду за захистом своїх прав позивач звернувся лише 18.05.2021р.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

З огляду на відсутність доказів причин пропуску строку звернення до суду, наразі суд позбавлений можливості надати їм оцінку та встановити наявність підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом. Крім того, як вже зазначалось вище позивачем не подана заява про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Слід зазначити, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою

Аналогічна позиція викладена Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 31.03.2021р. у справі №№240/12017/19.

Таким чином, оскільки позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом, позивачу слід подати до суду відповідну заяву про поновлення такого строку.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене позовна заява відповідно до ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме для подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведеними причинами пропуску такого строку та наданням доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення даної ухвали.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/2216/21 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Ухвала окремо не оскаржується та набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя А.С. Пекний