Справа № 127/3743/21
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/3743/21
Провадження № 2-а/127/39/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді - Гриневича В.С.

секретар судового засідання: Щербатюк І.Б.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , його представника: адвоката Волошанівської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №127/3743/21 за позовом ОСОБА_1 , який подано його представником - адвокатом Волошанівською Катериною Василівною, до Інспектора СРПП №3 Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільскій області лейтенанта поліції Грицая Назара Ярославовича, Головного управління патрульної поліції в Тернопільській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Волошанівська К.В., в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.01.2021 відповідачем відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії БАА №848426 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 17.11.2020 о 12 год. 22 хв., керуючи транспортним засобом Toyota Yaris, д.н.з. НОМЕР_1 на 30 км ділянки автошляху Тернопіль-Львів-Рава Руська під час руху не виконав вимогу інформаційно-вказівного знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», здійснив рух прямо по смузі, яка призначена для руху ліворуч, при цьому виїхав на смугу зустрічного руху, чим порушив п.п. 8.4 (ґ), 11.4 ПДР України», чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою, протиправною, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були протиправними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві позивач зазначив, що 17.11.2020 він Правил дорожнього руху не порушував, тому подав письмове клопотання про своє бажання скористатися юридичною допомогою адвоката.

За домовленістю з відповідачем дату розгляду було призначено на 22 грудня 2020 року о 11.00 в приміщенні поліції, за адресою: м. Зборів, вул. Б. Хмельницького, буд.44.

21 грудня 2020 року ОСОБА_1 повідомив лейтенанта поліції ОСОБА_2 про не можливість прибути на розгляд адміністративної справи в м. Зборів з поважних причин, на підтвердження ним було надіслано через Вайбер фото-копію довідки про медичне обстеження в клініці «Альтамедіка». За рішенням лейтенанта поліції ОСОБА_2 наступну дату розгляду адміністративної справи було призначено на 04 січня 2021 року о 11.00 так само в м. Зборів.

Однак, 04 січня 2021 року ОСОБА_1 не спромігся прибути на розгляд справи, про причини своєї неявки ним не було повідомлено. З іншого боку, лейтенант поліції ОСОБА_2 так само не з`ясовував причин не прибуття ОСОБА_1 на призначену дату. Жодних повідомлень про наступну дату розгляду адміністративної справи від лейтенанта поліції ОСОБА_2 до ОСОБА_1 не надходило.

На думку позивача 17.11.2020, після того як ОСОБА_1 висловив свою незгоду з пред`явленими йому обвинуваченнями у порушені правил дорожнього руху та виявив бажання скористатися юридичною допомогою, лейтенант поліції Грицай Н.Я. мав обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення до якого залучити письмову заяву ОСОБА_1 , роз`яснити йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, виконати інші передбачені законодавством процесуальні дії та рішення.

Однак, замість складання протоколу про адміністративне правопорушення лейтенант поліції ОСОБА_2 вніс в постанову завідомо неправдиві відомості.

ОСОБА_1 не була надана можливість ознайомитись з матеріалами справи, дати пояснення, подати свої докази, заявити додаткові клопотання, скористатися юридичною допомогою адвоката. Позивач був позбавлений інспектором можливості бути присутнім при розгляді справи 6 січня 2021 року.

Крім того, діючим законодавством не передбачено проведення патрульною поліцією відеозйомки з використанням ручної відеокамери. Зазначена в Постанові відеокамера - модель SONY HDR СХ 625, без вказаного індивідуального номеру пристрою, не може бути використана як джерело збирання доказів, оскільки не захищена від втручання та маніпуляцій з відеоматеріалом.

На думку позивача, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною та безпідставною, оскільки позивач правил дорожнього руху не порушував, натомість сама постанова складена із суттєвими процесуальними порушеннями з посиланням на відеозапис, який не може бути визнаний допустимим та належним доказом в цій адміністративній справі.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області Чернюка І.В. від 15.02.2021 відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , який подано його представником - адвокатом Волошанівською Катериною Василівною, до Інспектора СРПП №3 Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільскій області лейтенанта поліції Грицая Назара Ярославовича про скасування постанови справі про адміністративне правопорушення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області Чернюка І.В. від 01.03.2021 було задоволено клопотання представника позивача та залучено у справу співвідповідача Головне управління патрульної поліції в Тернопільській області.

05.04.2021, на підставі розпорядження керівника апарату Вінницького міського суду Вінницької області №19/21, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого головуючого суддю по справі визначено суддю Вінницького міського суду Вінницької області Гриневича В.С.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області Гриневича В.С. від 08.04.2020 дану справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 27.04.2021 задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідачів було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що вимоги позивача є безпідставними. Так, під час несення служби у м. Зборів, що на автодорозі Тернопіль-Львів-Рава Руська, позивач керуючи автомобілем Toyota Yaris, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху не виконав вимогу інформаційно-вказівного знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», здійснив рух прямо по смузі, яка призначена для руху ліворуч, при цьому виїхав на смугу зустрічного руху, чим порушив п. 8.4 (ґ), п. 11.4 ПДР України та скоїв правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Працівниками поліції було на позивача винесено адміністративну постанову від 06.01.2021 серії БАБ № 848426 за ч. 1, ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425,00 грн.

Інспектором водієві було роз`яснено про розгляд справи, а також роз`яснено його права та обов`язки. Тоді ж водій виявив бажання ознайомитися із відео фіксацією порушення. На дане прохання працівник поліції пред`явив позивачу відео. Після чого, від гр. ОСОБА_3 надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи, так як ОСОБА_1 проживає у Вінниці, і тому на місці зупинки свого автомобіля, не може скористатися правовою допомогою адвоката. Дане клопотання працівником поліції задоволено у зв`язку з чим розгляд справи перенесено на 22.12.2020 року про що повідомлено позивача.

21.12.2020 надійшло клопотання від позивача на адресу Зборівського відділу поліції про чергове перенесення справи на два тижні до 04.01.2021 у зв`язку хворобою, у підтвердження надано медичну довідку. Однак 04.01.2021 позивач не з`явився на розгляд справи, проте був належним чином повідомлений працівником поліції у телефонному режимі.

Під час відеофіксації вище вказаних порушень, на відео (яке додано до відзиву) чітко прослідковується, що працівники поліції, виявивши порушення п. 8.4 (ґ), 11.4 ПДР України, та не виконання водієм вимог інформаційно-вказівного знаку виїхавши на зустрічну смугу, увімкнули проблискові маячки червоного кольору, і направилися за автомобілем ОСОБА_4 де за невелику відстань від місця порушення було зупинено на законну вимогу працівника поліції водія автомобіля «TOYOTA Yaris» д.н.з НОМЕР_1 . Тоді ж водієві і було роз`яснено те, що він порушив правила дорожнього руху. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог Закону. Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Також при винесенні постанови позивач не висловлював жодних заперечень стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 268 КУпАП позивач не скористався своїм правом заявляти клопотання, давати пояснення та подавати докази, по факту скоєння адміністративного правопорушення, що свідчить про визнання ним своєї вини та згоду з притягненням до адміністративної відповідальності, що і було в подальшому виконано працівником поліції та винесено постанову серії БАА №848426 від 06.01.2020.

Представник відповідачів зазначає, що на їх думку, позивачем було допущено порушення ПДР України, а саме: порушення вимог п. 8.4 (ґ), п. 11.4, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Волошанівська К.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідачів в судове засідання не з`явився, у відзиві просив даний позов розглядати у відсутність представника відповідача.

Згідно частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій..

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 06.01.2021 інспектором СРПП №3 Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Грицай Назарієм Ярославовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії БАА №848426, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 17.11.2020 о 12 год. 22 хв. на 30 км А/Д М-09 Тернопіль-Львів-Рава Руська, під час руху не виконав вимогу інформаційно-вказівного знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», здійснив рух прямо по смузі, яка призначена для руху ліворуч, при цьому виїхав на смугу зустрічного руху, чим порушив, п. 8.4 (ґ), п. 11.4 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі передбачені частиною першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122 КУпАП.

За приписами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 17.11.2020 о 12 год. 22 хв. на 30 км А/Д М-09 Тернопіль-Львів-Рава Руська, під час руху не виконав вимогу інформаційно-вказівного знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», здійснив рух прямо по смузі, яка призначена для руху ліворуч, при цьому виїхав на смугу зустрічного руху, чим порушив п. 8.4 (ґ), п. 11.4 Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух

Відповідно до пункту 8.4 (ґ) ПДР України дорожні знаки поділяються на групи:

- інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Пунктом 11.4 ПДР України визначено на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до підпункту 9 частини першої статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 вказаного закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд звертає увагу на те, що на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в постанові БАА №848426, представником відповідача надано суду компакт-диск з записом з місця події.

Так, з наявного відеозапису, що міститься в матеріалах справи, встановлено, що позивач, керуючи автомобілем «TOYOTA Yaris» д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись по смузі руху, яка призначена для руху ліворуч перетинаючи перехрестя не здійснив руху ліворуч, натомість здійснив рух прямо по смузі, при цьому виїхавши на зустрічну смугу руху, після чого перетнувши подвійну суцільну лінію з`їхав на смугу руху по якій мав право здійснювати рух, де і був зупинений на вимогу працівників поліції.

Оглянувши матеріали відеозапису, судом чітко встановлено, що ОСОБА_1 рухаючись по А/Д М-09 Тернопіль-Львів-Рава Руська, здійснив рух прямо по смузі, яка призначена для руху ліворуч, при цьому виїхав на смугу зустрічного руху, чим порушив п. 8.4 (ґ) та п. 11.4 Правил дорожнього руху України. Таким чином, факт вчинення правопорушення позивачем є доведеним, зокрема відеоматеріалом.

В судовому засіданні позивач пояснив, що він дійсно виїхав на смугу зустрічного руху, однак це пов`язано з тим, що він здійснював об`їзд перешкоди - собаки, а також через складні погодні умови він не бачив дорожньої розмітки.

Проте, такі посилання позивача судом до уваги не приймаються, оскільки об`їзд перешкоди та складні погодні умови не є підставою та не своються можливості для порушення правил дорожнього руху. Крім того, наявність на дорозі перешкоди та необхідність здійснення її об`їзду не підтверджено жодними доказами, а тому такі пояснення позивача критично оцінюються судом.

Поряд з цим, як слідує з відеозапису подій, складні погодні умови, а саме дощова погода, ніяким чином не впливала на видимість дорожньої розмітки, якість якої надавала можливість контролювати рух автомобіля водієм.

В той же час, клопотання позивача про визнання електронних доказів неналежними, недостовірними та недопустимими доказами є безпідставним, з огляду на наступне.

За змістом частини першої та другої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Частинами першою та четвертою статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Твердження позивача про неповне та незавершене відео надане відповідачем в розпорядження суду з метою штучного створення доказів його винуватості є непереконливими та жодним чином не підтверджене.

В даному випадку суд, з огляду на сукупний аналіз наявних матеріалів справи, вважає, що електронний документ - відеозапис з автомобільного реєстратора (Xiaomi 70Mai), який встановлений у службовому автомобілі та ручної відеокамери марки SONY HDR-CX625, є документом, який відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, містить фактичні дані щодо предмету доказування, зокрема - місце, суть порушення та доводи сторін в момент прийняття рішення щодо винесення оскаржуваної постанови, а тому є належним та допустимим доказом у справі. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року по справі №751/6165/17 (провадження № К/9901/1457/17).

Стосовно доводів позивача про недотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та розгляд справи без його участі, суд зазначає наступне.

Частина перша статті 222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 (надалі - Рішення) визначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд у вказаному рішенні звернув увагу на те, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи розгляд справи, за клопотанням позивача, розглядався не за місцем вчинення правопорушення, а за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення. Так, працівником поліції було задоволено клопотання позивача у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 22.12.2020 про що повідомлено позивача. 21.12.2020 надійшло клопотання від позивача на адресу Зборівського відділу поліції про чергове перенесення справи на два тижні до 04.01.2021 у зв`язку хворобою, у підтвердження надано медичну довідку. Однак, 04.01.2021 позивач не з`явився на розгляд справи, будучи належним чином повідомленим працівником поліції у телефонному режимі. Так, позивач будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи втретє, а саме: 06.01.2021 о 13 год. 30 хв. до Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області не з`явився, після чого інспектором Грицаєм Н.Я. о 13 год. 30 хв. цього ж дня було винесено постанову за ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення на правопорушника в розмірі 425 грн., відповідно до санкції статті.

Згідно з частиною першою та другою статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною першою статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Вказаною нормою також передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Отже, доводи позивача щодо недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови та розгляду справи про адміністративне правопорушення без його участі не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки процедурні порушення допущені суб`єктом владних повноважень при розгляді справи про адміністративне правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності у разі підтвердження правопорушення.

Крім того, судом не приймаються до уваги твердження позивача про неналежну організацію дорожнього руху, а саме, те що на відео не зафіксовано де саме розміщений дорожній знак 5.16, не надання також і фото розміщення дорожнього знака, твердження позивача, що дорожнього знаку 5.16. йому не було видно, а також те, що відповідачем не надано доказів встановлення правових підстав дорожнього знаку, та не надано доказів належного встановлення дорожнього знаку відповідно до законодавчих норм, оскільки предметом даного адміністративного спору є постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАА №848426 від 06.01.2021, а не дослідження правильності чи неправильності встановлення дорожніх знаків на відповідному відрізку дороги.

Варто зауважити, що згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач порушив Правила дорожнього руху України, які зафіксовані відео реєстратором, який встановлений у службовому автомобілі. Працівником УПП у Вінницькій області, як уповноваженою особою Національної поліції, було правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КпАП України. При цьому, інспектор поліції ОСОБА_2 з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами. Відтак, винесена постанова серії БАА №848426 від 06 січня 2021 року винесена в межах повноважень та у спосіб встановлений законом.

Частиною третьою статтею 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому її необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, а також беручи до уваги те, що позовну заяву позивача залишено без задоволення, витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору слід залишити без відшкодування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 122, 222, 251, 258, 276, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 9, 72-77, 90, 139, 143, 241-243, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постанову серії БАА №848426 від 06.01.2021, винесену інспектором СРПП №3 Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільскій області лейтенантом поліції Грицаєм Назаром Ярославовичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Волошанівською Катериною Василівною, до Інспектора СРПП №3 Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Грицая Назара Ярославовича, Головного управління патрульної поліції в Тернопілській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідача: Інспектор СРПП №3 Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області лейтенант поліції Грицай Назар Ярославович, місце роботи: м. Зборів, Тернопільської області, вул. Б. Хмельницького, 44.

Відповідач: Головне управління патрульної поліції в Тернопільській області, адреса: м. Тернопіль, вул. Валова, 11

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя