Справа № 120/5728/20-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

13 травня 2021 р. Справа № 120/5728/20-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,
секретаря судового засідання: Ковальова В.О.
представника позивача: Герасимчука О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікітан"
до: Головного управління ДПС у Вінницькій області
про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікітан" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, за наслідком розгляду якої 22.04.2021 р прийнято рішення про часткове задоволення позову.
Обґрунтовуючи подане клопотання представник вказує, що у позовній заяві зазначалось про стягнення витрат на правничу допомогу, остаточний розрахунок яких буде подано протягом п`яти днів з моменту прийняття рішення по справі.
Вказав, що в рамках укладеного договору надано ряд послуг правового характеру, що підтверджується відповідними документами. Відтак, враховуючи, що рішенням у даній справі позов задоволено, просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути понесені позивачем судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.
В судовому засіданні представник позивача підтримав подане клопотання.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, в порядку визначеному процесуальним законодавством.
Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відтак, суд протокольною ухвалою на місці постановив про розгляд питання про прийняття додаткового рішення за відсутності представника відповідача.
Визначаючись щодо процесуальних підстав для прийняття додаткового рішення, суд керується та виходить з наступного.
Згідно частин третьої, п`ятої статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У такому випадку, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
В свою чергу, стаття 252 КАС України вказує, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд звертає увагу на те, що умови та наслідки застосування статей 143 та 252 КАС України є різними.
Так, відповідності до змісту статті 252 КАС України, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі, що заявлені при поданні позову.
Тоді як стаття 143 КАС України застосовується за наявності інших умов, зокрема, при наявності поважних причин, за яких сторона позивача позбавлена об`єктивної можливості станом на день подання позову та/або до судових дебатів надати докази на підтвердження розміру понесених нею витрат на правову допомогу.
Частина сьома статті 139 КАС України також встановлює, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже, з аналізу процитованих норм видно, що умовами для прийняття додаткового рішення про відшкодування позивачу судових витрат в порядку статті 143 КАС України, є наявність поважних причин неможливості надання доказів, що підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу та зазначення про них у поданій до закінчення судових дебатів заяві.
В контексті наведеного, оцінюючи подане клопотання представника позивача про прийняття додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що таке не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як видно зі змісту адміністративного позову, у його описовій частині представник позивача вказує: "Судові витрати складаються із судового збору та витрат на правову допомогу адвоката (представника позивача). Остаточний розрахунок витрат на правову допомогу адвоката буде подано до суду на протязі п`яти днів з моменту прийняття судом рішення по справі.".
За загальним розумінням, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Проте, представник позивача в клопотанні, яке відображено у позовній заяві не наводить причини, які унеможливлювали подання доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу.
Суд звертає увагу на умови Договору про надання правової допомоги від 10.11.2020 р., згідно пункту 3.1 якого Клієнт (ТОВ "Вікітан") за надання правової допомоги сплачує гонорар авансом або за фактом надання послуг. Розрахунок гонорару проводиться виходячи з 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлена на 1 січня календарного року, за одну годину участі особи, яка надає правову допомогу у справі в судовому засіданні, поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.
При цьому, під послугами, згідно пункту 1.2 Договору, розуміється: збір та аналіз інформації, документів, та матеріалів, що стосуються справи; надання консультацій та роз`яснень з правових питань, що стосуються справи; складання необхідних у справі процесуальних документів, копіювання документів; виконання погоджених сторонами окремих доручень клієнта у справі; представництво інтересів клієнта у справі.
Отже, як видно зі змісту Договору факт оплати гонорару адвоката не пов`язаний із прийняттям судового рішення.
Так, згідно розрахунку часу, витраченого на надання правничої допомоги (детальний опис робіт), адвокатом надано правову допомогу наступного характеру:
- складання позовної заяви, аналіз чинного законодавства та формування додатків 5044,8 грн.;
- складання відповіді на відзив Головного управління ДПС у Вінницькій області від 08.12.2020 р. 2942,8 грн.;
- складання клопотання про залучення додаткових доказів по справі від 16.03.2021 р. 840,80 грн.;
- участь у судовому засіданні 20.04.2021 р. -840,80 грн.;
- участь у судовому засіданні 30.03.2021 р. -840,80 грн.;
- ознайомлення з матеріалами справи 16.04.2021 р. - 420,4 грн.;
- участь у судовому засіданні 30.03.2021 р. -1261,2 грн.
Суд звертає увагу на те, що наведені юридичні послуги, надані адвокатом до прийняття рішення у справі.
Окрім того, як свідчить наданий після прийняття судового рішення по суті спору розрахунок часу, витраченого на надання правничої допомоги на складання позовної заяви, аналіз чинного законодавства та формування додатків ( в тому числі оформлення завірених копій документів), що додаються до позовної заяви від 12.10.2020 р., представником позивача витрачено 6 годин, що склало 5044,80 грн.
Тобто, ще до відкриття провадження у справі, представнику вже було відомо і про кількість витраченого часу на частину послуг і про суму гонорару.
Проте, у цій довідці відсутні відомості щодо дати отримання гонорару, що унеможливлює встановлення обставин визначених у пункті 3.1 договору.
Більш того, за умовами пунктів 2.1.5 та 2.4.9 Договору про надання правової допомоги, адвокат та клієнт зобов`язані підписати акт приймання передачі наданих послуг по завершенню надання послуг на окремих стадіях і в цілому, а також в день припинення Договору його розірванням за згодою сторін або в односторонньому порядку.
Однак документу, який би підтверджував факт прийняття робіт клієнтом, - суду не надано.
Згідно з частинами першою-третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі №826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Стороною позивача не вказано, а судом не встановлено об`єктивних обставин поважності причин, які б перешкоджали подати своєчасно необхідні докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, в тому рахунку оформити та підписати акт приймання-передачі наданих послуг безпосередньо після їх надання та/або до закінчення судових дебатів; доказів щодо фактичної оплати послуг (дати). При цьому такі поважні причини (їх наявність) є однією із умов для вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу в порядку статті 143 КАС України.
Відтак, враховуючи вищенаведене та відсутність поважних причин неможливості до закінчення судових дебатів подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, що є необхідною умовою для прийняття відповідного додаткового рішення, - в клопотанні про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд -
в задоволенні клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу відмовити
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна