Справа № 120/641/21-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 травня 2021 р. Справа №120/641/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області з вимогою визнати протиправною та скасувати постанову від 25 серпня 2020 року №198434 Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 8500 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 16 липня 2020 року посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_2 , під час якого виявлено перевезення вантажу (ячмінь) з перевищенням вагових обмежень. За результатами габаритно-вагового контролю 16 липня 2020 року складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Також 16 липня 2020 року складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №225729, у якому зафіксовано виявлене в ході перевірки порушення, зокрема перевезення вантажу з перевищенням навантаження на строєну вісь без відповідного дозволу.

25 серпня 2020 року Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області на підставі акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №225729 від 16 липня 2020 року винесено постанову про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500 гривень відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Представник позивача вважає вказану постанову протиправною, оскільки чинним законодавством взагалі забороняється рух транспортних засобів із подільним вантажем, що унеможливлює отримання відповідного дозволу або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

Окрім того, представник позивача вказує на те, що при проведенні габаритно-вагового контролю не дотримано процедури, що встановлена для такого контролю, а тому отримані в ході перевірки результати не можуть бути покладені в основу прийнятого рішення. Також у позовній заяві йдеться про те, що методика визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, про яку йдеться у пункті 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879, не затверджена спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Ухвалою від 02 лютого 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

11 березня 2021 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. У відзиві йдеться про те, що 16 липня 2020 року у пункті габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі М-14 203 кілометр + 811 метрів, посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричіпом, номерний знак НОМЕР_2 , під час якого виявлено перевезенні вантажу з перевищенням вагових обмежень. Так, під час зважування транспортного засобу марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричепа, номерний знак НОМЕР_2 , встановлено, що навантаження на строєну вісь склало 23,805 тонн при допустимих 22 тонни. Відтак, навантаження на строєну вісь перевищує допустиме на 1,805 тонни, що у відсотках складає 8.4 %, тобто понад 5%, але не більше 10%.

Тому за результатами перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом складено акт від 16 липня 2020 року №225729, у якому зафіксовано виявлене порушення, що полягає у перевезенні вантажу з перевищенням навантаженням на строєну вісь без відповідного дозволу.

З огляду на викладене, відповідач вважає що постанова про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу №198434 від 25 серпня 2020 року є правомірною, оскільки позивачем перевищено габаритно-вагові норми понад 5%, за що відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено штраф у розмірі п`ятиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

11 березня 2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про заміну відповідача правонаступником.

Ухвалою суду від 09 квітня 2021 року таке клопотання задоволено та замінено відповідача в особі Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області його правонаступником, яким є Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

16 липня 2020 року посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_1 .

За результатами габаритно-вагового контролю складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №024066, у якій зафіксовано навантаження на кожну вісь, а саме: навантаження на першу склало 5,965 тонн, на другу - 10,89 тонн, на тертю - 23,805 тонн; повна маса транспортного засобу склала 40,66 тонн. Також складно акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №040026, у якому зафіксовано осьові навантаження, що становлять: 5,965 тонн при допустимих 11 тонн, 10,89 тонн при допустимих 11 тонн, 23,805 тонн при допустимих 22 тонни.

На підставі згаданих вище документів посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 16 липня 2020 року складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №225729, у якому зафіксовано виявлене під час перевірки порушення ОСОБА_1 пункту 22.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, що полягає у перевезенні вантажу з перевищенням габаритно-вагових норм без відповідного дозволу.

25 серпня 2020 року Подільським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову №198434, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500 гривень за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" (надалі - Закон).

Частиною 6 статті 6 цього Закону передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює в тому числі й габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27 червня 2007 року "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (надалі - Порядок №879).

Відповідно до пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (пункту 18 Порядку №879).

Крім того, за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України (пункти 20, 21 Порядку №879).

Як передбачено пунктом 23 Порядку №879, власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Частиною 1 та 2 статті 48 Закону визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Водночас, статтею 60 Закону передбачено відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, згідно із якою до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом із тим, відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (надалі Правила дорожнього руху).

Водночас, абзацом 1 пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється (абзац 3 пункту 22.5 Правил дорожнього руху).

Аналіз пункту 22.5 Правил дорожнього руху свідчить про те, що у разі перевезення небезпечних вантажів та при вантажних перевезеннях понад встановлені нормативи габаритно-вагових параметрів (крім подільних вантажів) спеціальними правилами таких перевезень є отримання відповідного дозволу або документу про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, про що йдеться у частині 4 статті 48 Закону.

При цьому, абзац 3 пункту 22.5 Правил дорожнього руху взагалі забороняє рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 тонн у разі перевезення подільних вантажів.

Варто звернути увагу на тому, що нормативно-правове визначення "подільних вантажів" відсутнє; при цьому, у частині 1 статті 183 Цивільного кодексу України наведено визначення подільної речі, під якою розуміється річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

В ході судового розгляду встановлено, що належний на праві власності позивачу транспортний засіб RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , з напівричепом 16 липня 2020 року здійснював перевезення подільного вантажу ячмінь, що підтверджується актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №040026 від 16 липня 2020 року та не заперечується відповідачем.

Під час проведення габаритно-вагового контролю вказаний вище транспортний засіб пройшов зважування, за результатами якого встановлено перевищення вагових обмежень, а саме навантаження на строєну вісь склало 23,805 тонн при допустимих 22 тонни, що підтверджується належними доказами.

Відтак, зважаючи на те, що об`єкт перевірки здійснював перевезення подільного вантажу, тому відповідно до абзацу 3 пункту 22.5 Правил дорожнього руху рух такого транспортного засобу з перевищенням вагових нормативів заборонено, що не потребувало отримання дозволу, який давав би право на рух автомобільними дорогами України, або документу про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Отже, оскільки чинним законодавством взагалі заборонено перевезення подільного вантажу (так як його можливо розділити), а тому дозвіл, про який йдеться у частині 4 статті 48 Закону, в такому випадку не видається.

За наведених обставин висновки, зроблені посадовими особами Укртрансбезпеки у акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом від 16 липня 2020 року в частині необхідності дозволу, який би давав право на рух транспортного засобу, є необґрунтованими та спростовуються наведеними вище аргументами, позаяк відповідний дозвіл на перевезення подільних вантажів у цьому разі неможливо отримати.

Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25 серпня 2020 року №198434 є протиправною з огляду на те, що до позивача застосовано санкції за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 14 частиною 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Однак, у абзаці 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" йдеться про відповідальність автомобільних перевізників за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, видача якого у спірному випадку при перевезенні подільного вантажу не передбачена діючим законодавством.

Водночас, критично слід оцінити твердження представника позивача на незастосуванні органом Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю методики, про яку згадується у підпункті 2 пункту 2 Порядку 879, зважаючи на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №385 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 і від 27 червня 2007 року №879" пункт 19 Порядку №879 викладено в такій редакції: "Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансінспекція або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку".

Іншою постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №671 "Про внесення змін до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні" виключено пункт 19 Порядку №879.

Відтак, виключення з Порядку №879 положення, що передбачало обов`язок Укртрансінспекції або її територіальних органів під час проведення габаритно-вагового контролю застосовувати методику, свідчить про відмову Уряду від раніше запроваджених змін.

При цьому, неприведення у відповідність до таких змін приписів підпункту 2 пункту 2 Порядку №879 (в частині, що стосується методики) не свідчить про те, що при проведенні габаритно-вагового контролю органи Укртрансінспекції зобов`язані керуватися такою методикою.

Також не заслуговують на увагу доводи представника позивача як на підставу для задоволення позовної вимоги на те, що під час габаритно-вагового контролю не дотримано пунктів 3, 8 розділу ІІ Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, що затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28 липня 2016 року №255, з огляду на таке.

Так, пунктом 3 розділу ІІ згаданих Вимог передбачено, що пересувний пункт габаритно-вагового контролю повинен мати: 1) позначення відповідними тимчасовими дорожніми знаками; 2) рівну поверхню із поздовжнім та поперечним ухилом ? 3 проміле; 3) тверде покриття (асфальтобетонне або цементобетонне) без деформацій дорожнього одягу; 4) ширину не менше ніж 7,0 м.

Вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології (пункт 8 розділу ІІ Вимог).

Відтак, вказаними приписами передбачено окремі вимоги, яким має відповідати пересувний пункт габаритно-вагового контролю та вимірювальне і вагове обладнання такого пункту.

Проте, представником позивача не доведено того, що пункт габаритно-вагового контролю не відповідав наведеним вище вимогам, адже в підтвердження не надано будь-яких належних доказів.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі статтею 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене вище Подільським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки безпідставно застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф, а тому постанова №198434 від 25 серпня 2020 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною 1 якої визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як свідчать матеріали справи, позивач при зверненні до суду з позовною заявою сплатив судовий збір в розмірі 908 гривні, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 27 січня 2021 року.

Відтак, на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 908 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 134, 139, 241, 245, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Подільського міжрегіонального управління Укратансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №198434 від 25 серпня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 )

Відповідач: Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036)

Повний текст рішення складено 21.05.2021

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович