Справа № 215/7137/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2021 року Справа № 215/7137/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до завідувача загального відділу виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Міщук Олени Дмитрівни про визнання бездіяльності протиправною,-
18.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу з адміністративним позовом до завідувача загального відділу виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Міщук Олена Дмитрівна, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність завідувача загального відділу виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Міщук Олени Дмитрівни, яка виявилася у порушенні правого порядку в Україні, у не належному застосуванні управлінської функції при розгляді скарги позивача від 26.10.20р. вх. С-575 і у не підкоренні ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»;
- визнати протиправною бездіяльність завідувача загального відділу виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Міщук Олени Дмитрівни, яка виявилась у не винесенні індивідуального акту за результатами розгляду звернення від 26.10.20р. вх С-575 та у порушенні управлінської функції відповідно п. 18,19 ч. 1 ст. 4 КАСУ і ст. 3, 19, 144 Конституції України;
- визнати протиправною бездіяльність завідувача загального відділу виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Міщук Олени Дмитрівни, яка виявилася у не вжитті заходів для забезпечення права на отримання інформації, права на отримання дати ознайомлення ОСОБА_2 з посадовою інструкцією першого заступника голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий ріг ради, у не наданні копій скарги від 26.10.20р. вх. С-575 з реєстраційними номерами належно завіреними, з приводу розгляду скарги позивача до правової позиції ст. 3, 22, ч. 3 ст. 32, 34, 59 Конституції України;
- визнати протиправною бездіяльність завідувача загального відділу виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Міщук Олени Дмитрівни, яка виявилась у не наданні посадової інструкції першого заступника голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради та зобов`язати принести вибачення позивачу за не забезпечення гарантій ст. 46 Конституції України і порядку ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» на зборах заступників голови і завідувачів відділень виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради згідно до ч. 2 ст. 5 КАС України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він звернувся із заявою від 26.10.2020 вх. С- 575 до відповідача щодо забезпечення його конституційних гарантій, але відповідач за результатами розгляду заяви допустив бездіяльність, чим порушив права та інтереси ОСОБА_1 .
Позивач наголошує, що відповідач допустив бездіяльність щодо правового режиму розгляду заяви, відмовився виконати свої владні виконавчі функції та не прийняв відповідне рішення.
22.12.2020 ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу позовну заяву ОСОБА_1 до завідувача загального відділу виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Міщук Олена Дмитрівна про визнання бездіяльності протиправною було передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказану адміністративну справу № 215/7137/20, 20.01.2021 було передано на розгляд судді Захарчук-Борисенко Н.В.
25.01.2021 року ухвалою суду було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою суду від 14.04.2021 призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та одночасно призначено проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції.
15.03.2021 року на адресу суду надійшов письмовий відзив на позов, у якому представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що на заяву позивача від 26.10.2020 С-575 було направлено письмову відповідь.
Відповідач зазначає, що позивачем не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами порушення його прав саме поведінкою відповідача.
У судове засідання призначене на 18.05.2021 позивач не з`явився, належним чином повідомлений, причини неявки не відомі.
Згідно частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 26.10.2020 року звернувся до голови Тернівської районної у місті ради Солода В.М. із заявою, яка зареєстрована за № С-575, в якій просив:
- правовим актом зобов`язати ОСОБА_2 додану заяву від 19.08.2020 до Управління Держпраці Харківської області і заяву від 19.08.2020 до ТОВ «Складі РК» направити згідно ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» для належного реагування та повідомити про вихідний і вхідний номер її реєстрації;
- правовим актом за порушення правового порядку в Україні, за не підкорення ст. 3, 19 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» при розгляді скарги 11.09.20 вх. 463 ОСОБА_2 притягти до відповідальності згідно ст. 60 Конституції України;
- зобов`язати ОСОБА_2 окремим листом зазначити статті норм права, які забороняють йому направити заяву від 19.08.2020 до Управління Держпраці Харківської області і заяву від 19.08.2020 до ТОВ «Складі РК» направити згідно ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» маючи повноваження надані ст. 3,6,8,19,68 Конституції України;
- надати запрошення для ОСОБА_1 , з повідомленням про повноваження осіб з приводу розгляду скарги ОСОБА_1 від 26.10.2020 відносно ОСОБА_2 , а після розгляду її висновки викласти в рішенні, постанові, наказі, тобто індивідуальному правовому акті, складеному за підсумком всебічного розгляду питання скарги, який надати ОСОБА_1 ;
- зазначити дату ознайомлення ОСОБА_2 з посадовою інструкцією першого заступника голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради;
- надати документ, де зазначаються особи, час, день та місце розгляду скарги від 11.09.2020 вх. 463 а за його відсутності зазначити причини;
- частково відшкодувати моральні страждання ОСОБА_1 сумою у 2000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 4204000 грн.
Листом від 04.11.2020 року за № С-575 виконавчим комітетом Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради надано письмову відповідь на заяву позивача від 26.10.2020, вх. № С-575
Не погоджуючись із відповіддю виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради щодо не вжиття заходів по заяві від 26.10.2020, вх. С-575 та порядку розгляду зазначеної заяви, позивач звернувся до суду із цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Закон України «Про звернення громадян» (далі - Закон №393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до ст. 1 Закону №393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно із ст.7 Закону №393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Статтею 18 Закону №393/96-ВР встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
Згідно із ст.19 Закону №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
Частиною першою статті 20 Закону № 393/96 визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Аналіз зазначених норм права, дає підстави зробити висновок, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, при цьому, таке право кореспондується із обов`язками органів влади здійснити розгляд таких звернень, з урахуванням їх функціональних обов`язків.
Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду заяви позивача виконавчим комітетом Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради було підготовлено письмову відповідь, що підтверджується змістом копії відповіді та копією реєстру витрат конвертів за листопад 2020 року, що підтверджує направлення відповіді на адресу позивача: м. Кривий Ріг, вул. Ухтомського 2-8.
Як встановлено судом, у листі від 04.11.2020 року за № С-575 було надано відповідь на питання зазначених у заяві від 26.10.2020
Таким чином із аналізу вказаних документів, слід дійти висновку, що відповідачем у строки, встановлені ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» була надана відповідь на звернення позивача від 26.10.2020 року.
Отже, у даному випадку, при розгляді заяви позивача від 26.10.2020 із наданих документів, судом не було встановлено бездіяльності відповідача, а, навпаки, при розгляді вказаної заяви позивача відповідачем були вжиті активні дії, направлені на розгляд скарги позивача у строки, визначені чинним законодавством, за результатами такого розгляду заяви позивачеві була надана та направлена на адресу позивача вмотивована відповідь (прийнято відповідачем відповідне рішення) у формі листа-відповіді за вих. № С-575 від 04.11.2020.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність завідувача загального відділу виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий ріг ради Міщук Олени Дмитрівни, яка виявилася у не винесенні за результатами розгляду звернення від 26.10.2020 рішення, постанови, тобто правового акту та у порушенні управлінської функції відповідно п. 18, 19, ч. 1 ст. 4 КАС України і ст. ст. 3, 19 Конституції України суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому, суд зазначає, що письмова відповідь, надана на звернення громадян, не може мати юридичної сили, бо відповідно до теоретичних основ права, юридична сила є основною властивістю правових актів діяти та породжувати правові наслідки: виникнення, зміни, припинення правовідносин. Письмова відповідь на звернення громадян не є правовим актом, а орган місцевого самоврядування не є суб`єктом правотворчої діяльності.
Враховуючи, вищевикладене, суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачено можливість видачі нормативно-правових актів у рамках розгляду звернення громадян згідно Закону України «Про звернення громадян», а тому дана позовна вимога не підлягає задоволенню.
З приводу позовних вимог визнати протиправною бездіяльність відповідача з приводу не надання посадової інструкції першого заступника голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Криви Ріг ради, суд зазначає, що позивач з такою вимогою при зверненні до відповідача з листом від 26.10.2020 за вх. С-575, не вказував про отримання вищевказаної Інструкції, відповіді про таку відмову не отримував.
Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15.11.2016 у справі №800/301/16).
Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту (висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2018 у справі №802/2474/17-а; провадження №11-1081апп18).
Юрисдикція судів поширюється лише на юридичні спори, і саме їх наявність дозволяє особі (позивачеві) реалізувати своє право на звернення до суду.
Враховуючи, що позивач не реалізував своє суб`єктивне право шляхом звернення до відповідача з вимогою надати копію Інструкції, будь-якої відповіді з спірного питання від виконавчого комітету не отримував, суд вважає, що позовні вимоги з приводу зобов`язання надати копії посадової інструкції першого заступника голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради є передчасними, оскільки, на момент ухвалення рішення, між сторонами відсутній спір з питання зарахування стажу роботи.
Разом з тим у відповіді від 04.11.2020 за вх. С-575 зазначено що обов`язки заступника голови районної у місті ради затверджені розпорядженням голови районної у місті ради від 18.04.2019 № 92-р «Про затвердження розподілу обов`язків між головою районної у м. ради, заступником голови районної у місті ради, заступниками голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів ради та керуючою справами виконкому районної у місті ради».
Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про захист його права на інформацію, суд зазначає наступне.
Як було встановлено судом вище, за результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.10.2020 відповідачем було надано позивачу відповідь від 04.11.2020 № С-575,
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Статтею 19 цього Закону встановлено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Суд зазначає, що відповідачем було належно та у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» розглянуто заяву позивача від 26.10.2020, за результатами розгляду якої листом надано відповідь та направлено на адресу позивача. А тому, вимога позивача щодо захисту його права на інформацію є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За приписами ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Однак, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, які свідчили б про бездіяльність відповідача при розгляді заяви позивача від 26.10.2020 з урахуванням того, що відповідачем була надана мотивована відповідь за вих. № С-575 від 04.11.2020 року на заяву позивача у терміни, встановлені ст. 20 Закону України «Про звернення громадян».
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій (рішення) та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що встановлені у справі обставини спростовують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, отже у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
З огляду на встановлений судом факт дотримання відповідачем процедури надання відповіді на звернення позивача суд визнає заявлений позов необґрунтованим та відмовляє у його задоволенні за безпідставністю.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Судові витрати у справі не розподіляються.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко