Справа № 120/1478/21-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 травня 2021 р. Справа № 120/1478/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Маслоід О.С.,

за участю:

секретаря судового засідання: Карпінської Т.В.

представника позивача: Сауляка Є.В.

представника відповідача: Гончаренка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Подільського міжрегуонального Управління Укртрансбезпеки Вінницької області (вул. Хмельницьке шосе, б. 23, м. Вінниця, 21036)

про: визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Вінницької області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови відповідача № 227232 від 09.02.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8 500 грн. 00 коп..

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем 09.02.2021 року прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 227232 у сумі 8 500 грн. 00 коп.. Позивач вказану постанову вважає протиправною з огляду на порушення здійснення габаритно-вагового контролю, зокрема, на момент проведення габаритно-вагового контролю була відсутня методика зважування сипучих вантажів. Крім того, позивач вказує, що під час проведення перевірки посадовими особами відповідача не було з`ясовано особу автомобільного перевізника, хоча такі документи, як зазнає позивач, надавалися останньому. Це й стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 01.03.2021 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 23.03.2021 року.

23.03.2021 року за вх. № 15042/21 відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній позовну заяву не визнає, вважає її безпідставною та такою, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи. По суті спірних правовідносин пояснив наступне. 13.12.2020 року у пункті габаритно-вагового контролю на а/д М-05 Кив-Одеса 452 км+811 м посадовими особами відповідача було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки RENAULT реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача. Під час зважування вказаного транспортного засобу встановлено фактичне навантаження на одиничну вісь - 12.02 т., при допустимих 11 т.. За результатами проведеної перевірки посадовими особами відповідача складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 253405 від 13.12.2020 року; акт перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів № 048676 від 13.12.2020 року; довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 03350 від 13.12.2020 року на підставі яких проведено розрахунок № б/н від 13.12.2020 року плати за проїзд великовагових та/п/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд на суму 61,80 євро. 09.02.2021 року проводився розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт відносно акту № 253405 від 13.12.2020 року та зафіксованих матеріалів перевірки вагового контролю, на розгляд якої позивач не прибув, жодних пояснень не надав, тому відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 227232 від 09.02.2021 року за порушення абз. 14 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

У судовому засіданні 23.03.2021 року представники сторін надали пояснення по суті спірних правовідносин. Судове засідання відкладено на 13.04.2021 року.

12.04.2021 року за вх. № 19584/21 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю у здійсненні заходів цілодобового габаритно-вагового контролю.

Представник позивача у судовому засіданні 13.04.2021 року надав пояснення по суті спірних правовідносин. Судове засідання відкладено на 18.05.2021 року.

У судовому засіданні 18.05.2021 року сторони надавали додаткові пояснення, було здійснено дослідження доказів по справі.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

13.12.2020 року у пункті габаритно-вагового контролю на а/д М-05 Кив-Одеса 452 км+811 м відповідачем було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки RENAULT реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача та виявлено порушення ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: «перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без відповідного дозволу, ТТН № від 12.12.2020 р. (кукурудза) з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм на 9,27% одиночній вісі», чим порушено абз. 14 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Вказане порушення зафіксовано відповідним актом № 293405 від 13.12.2020 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Крім цього, був складений акт перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 048676 від 13.12.2020 року, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 033350 від 13.12.2020 року, розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд на суму 61,80 євро.

Повідомленням від 27.01.2021 року за вих. № 6076/8.4/24-21, яке згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу отримане позивачем 29.01.2021 року, відповідач повідомляв позивача про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначене на 09.02.2021 року.

09.02.2021 року, за результатом розгляду справи, відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 227232 за порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» на позивача накладено штраф у сумі 8 500 грн. 00 коп..

Не погоджуючись із правомірністю вказаної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про автомобільні дороги», Законом України «Про автомобільний транспорт», Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879., Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року.

Згідно з абз. 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

П. 1, пп. 2, 15, 27 п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 (далі - Положення), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорт. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення).

Відповідно до п. 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок № 1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно із п. 14, 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (далі - Порядок № 879).

Згідно з пп. 4 п. 2, п. 16 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Так відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

П. 21 Порядку № 879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується.

Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь - який спосіб (п. 23 Порядку № 879).

Згідно з п. 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз наведених норм доводить, що державному контролю підлягають транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Такий контроль здійснюють уповноважені органи - Уктрансбезпека шляхом проведення перевірок, зокрема, рейдової. Під час проведення рейдової перевірки здійснюється державний контроль, у тому числі, за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування. За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються відповідні адміністративно-господарські штрафи.

При чому, відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до автомобільних перевізників.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 ЗУ "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно зі ст. 33 ЗУ "Про автомобільний транспорт" автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

Таким чином, спеціальним суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 до 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, є автомобільний перевізник, який надає послуги чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів.

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363 затверджено Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363).

Згідно положень цих Правил перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

З матеріалів справи вбачається, що на день проведення перевірки та складання відповідного акту про виявлене порушення № 293405 від 13.12.2020 року, на підставі якого винесено оскаржувану постанову, власником зазначеного транспортного засобу є ОСОБА_2 , власником причепу - ОСОБА_3 . Відповідно до товарно-транспортної накладної від 12.12.2020 року № вантажним перевізником є ТОВ «Бест Транс Солюшнс» (, 02081, м. Київ, вул. Канальна, б. 1, оф. 3).

У спірних правовідносинах позивач не є суб`єктом господарювання, власником транспортного засобу, причепу, а є водієм траснопртного засобу.

Зазначена товарно-транспортна накладна є документом, який в розумінні ст. 909 ЦК України підтверджує факт укладення договору перевезення вантажу між перевізником та відправником (вантажовідправником).

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Окрім того, ст. 50 ЗУ «Про автомобільний транспорт» передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція).

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що спірною постановою застосовані штрафні санкції до позивача, оскільки саме він взагалі то є суб`єктом господарювання.

Отже, з урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що позивач, в розумінні вимог ЗУ «Про автомобільний транспорт», в межах спірної ситуації, не є автомобільним перевізником, а отже не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт згідно ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Крім того, суд враховує, що оскаржувана постанова прийнята стосовно позивача як фізичної особи, що не відповідає положенням ЗУ «Про автомобільний транспорт», а не суб`єкта господарювання.

За таких обставин, суд не вбачає необхідності надавати оцінку іншим аргументам позивача на підтримку заявлених позовних вимог, позаяк вони не впливають на викладений вище висновок суду та наявність безумовних підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною постанови відповідача № 227232 від 09.02.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8 500 грн. 00 коп.

Таким чином, спірна постанова є протиправною, відповідно позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги позивача про скасування спірної постанови, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок визнання протиправним акта індивідуальної дії та його скасування у повному обсязі чи частково. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання акта індивідуальної дії протиправним, неминучим є його скасування в повному обсязі чи частково.

З огляду на те, що суд задовольнив позовну вимогу про визнання протиправною постанову відповідача № 227232 від 09.02.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8 500 грн. 00 коп., відповідно позовна вимога щодо її скасування також підлягає задоволенню, як похідна.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп..

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про автомобільний транспорт», Цивільним кодексом України, Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року, Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 та ст. 2, 9, 77, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Вінницької області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Вінницької області № 227232 від 09.02.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8 500 грн. 00 коп..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Вінницької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп..

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Подільське міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки Вінницької області (вул. Хмельницьке шосе, б. 23, м. Вінниця, 21036)

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 24.05.2021 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна