Справа № 200/4897/21
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
про поновлення строку звернення до суду

24 травня 2021 р. Справа №200/4897/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Донецького обласного Територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною, стягнення індексації грошового забезпечення, а також зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Донецького обласного Територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідно до якого просить суд:

·визнати протиправною бездіяльність Донецького обласного Територіального центру комплектування і соціальної підтримки щодо не нарахування і не виплати позивачу індексації грошового забезпечення із застосуванням з 01.12.2015 базового місяця - січня 2008 року;

·стягнути з Донецького обласного Територіального центру комплектування і соціальної підтримки на користь ОСОБА_2 заборгованість з виплати індексації грошового забезпечення за період служби з 01.12.2015 по 11.02.2021 у розмірі 217 169,58 грн;

·зобов`язати Донецький обласний Територіальний центр комплектування і соціальної підтримки нарахувати і виплатити на користь позивача суму компенсації додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням сум індексації, винагороди за участь в ООС на день звільнення урахуванням вже виплачених сум;

·зобов`язати Донецький обласний Територіальний центр комплектування і соціальної підтримки нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з 12.02.2021 по день фактичного розрахунку;

·зобов`язати Донецький обласний Територіальний центр комплектування і соціальної підтримки нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_2 суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Ухвалою від 28.04.2021 суд залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Донецького обласного Територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною, стягнення індексації грошового забезпечення, а також зобов`язання вчинити певні дії. Надав ОСОБА_1 - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання суду належного документа про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову за вимоги немайнового та майнового характеру в розмірі 3 987, 70 грн.

На виконання ухвали суду, позивачем до суду надано заяву, відповідно до якої останній зазначив, що він є звільненим від сплати судового збору, оскільки компенсація та індексація є складовими грошового забезпечення. Крім того, позивач знову наголошує, що звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 зазначеного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Предметом цього спору, є, зокрема, стягнення з Донецького обласного Територіального центру комплектування та соціальної підтримки, де працював позивач, індексації грошового забезпечення за певний період.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 95 КЗпП України передбачено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

За приписами статті 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України "Про оплату праці".

Так, основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Суми гарантійних і компенсаційних виплат, а також виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з абзацом першим пункту 2.2 та підпункту 2.2.7 пункту 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713.

До того ж слушним є посилання позивача на Рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №9-рп/2013, в пункті 2.2 мотивувальної частини якого суд зробив висновок, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Таким чином, індексація заробітної плати, а в розглядуваному випадку - грошового забезпечення військовослужбовця, є його складовою частиною.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом, зокрема, в справах № 805/532/17-а (постанова від 24 травня 2019 року), № 816/3303/14 (постанова від 28 листопада 2019 року), а також у справі № 400/3196/20 (постанова від 04 березня 2021 року).

За таких обставин, позивач в цій справі звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» за вимоги про визнання протиправною бездіяльності Донецького обласного Територіального центру комплектування і соціальної підтримки щодо не нарахування і не виплати позивачу індексації грошового забезпечення із застосуванням з 01.12.2015 базового місяця - січня 2008 року та стягнення такої індексації.

Суд повторює, що приписи чинного законодавства не звільняють учасників бойових дій від сплати судового збору в усіх категоріях справ. Вказана пільга поширюється лише на випадки порушення прав осіб які безпосередньо пов`язані за статусом учасника бойових дій.

Однак, за подання даного адміністративного позову до Донецького окружного адміністративного суду підлягає сплаті судовий збір у сумі 1 816, 00 грн ((2 270, 00*0, 4)*2) за дві немайнові вимоги, а саме за зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку з 12.02.2021 по день фактичного розрахунку, а також за зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Суд зазначає, що за змістом норм статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Вказаного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі № 910/4518/16 від 30.01.2019.

Вказане поширюється також на вимоги щодо стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати, оскільки така компенсація також не входить до структури заробітної плати.

Оскільки позивач не виконав вимоги ухвали суду в повному обсязі, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 168, 169 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк ОСОБА_1 на десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду документа про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову вимоги немайнового характеру в розмірі 1 816, 00 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Голуб