Справа № 120/2127/21-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 р. Справа № 120/2127/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2021 до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Савчука М.В., подана від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльність відповідача у формі листа-відповіді № 4738-4862/Г-02/8-0200/20 від 06.11.2020 про відмову у прийнятті рішення про призначення позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до заяви від 20.03.2020 та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію згідно із ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 20.03.2020.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 20.03.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Рішенням від 26.03.02020 № 09 відповідач надав відмову, посилаючись на відсутність необхідного пільгового та страхового стажу. Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом про його оскарження.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі № 120/3616/20-а позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України від 26.03.2020 № 09. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Згодом позивач звернувся до пенсійного органу із заявою від 20.03.2020 (вх. № 4862/Г-0200-20 від 30.10.2020), в якій просив виконати рішення суду та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з 20.03.2020. Листом від 06.11.2020 № 4738-4862/Г-02/8-0200/20 відповідач запропонував позивачу звернутися до відділу обслуговування громадян за місцем проживання/реєстрації та подати повторно заяву на призначення пенсії з необхідними документами.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення йому пільгової пенсії, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся з цим позовом.

Ухвалою суду від 22.03.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України. Судом встановлено, що при зверненні до суду позивач не доплатив судовий збір в розмірі 67,00 грн, у зв`язку з чим йому надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

23.03.2021 від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано квитанцію про сплату судового збору у вищезазначеному розмірі.

Ухвалою суду від 29.03.2021 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, вказаною ухвалою вирішено витребувати у відповідача матеріали пенсійної справи позивача (в оригіналі або їх належним чином засвідчені копії).

14.04.2021 на виконання вимог суду відповідач надав копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Крім того, 14.04.2021 до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову та зазначає відповідач, що позивач двічі (20.03.2020 та 25.07.2020) звертався до пенсійного органу із заявами про призначення йому пенсії відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак йому було відмовлено у призначенні пенсії з підстав відсутністю необхідного стажу роботи, а саме рішеннями від 26.03.2020 № 09 та від 30.07.2020 № 09.

Відповідач зауважує, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі № 120/3616/20-а визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України від 26.03.2020 № 09. Це судове рішення не містить зобов`язань до пенсійного органу в частині призначення та виплати позивачу пенсії. Водночас чинним є інше рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач вважає свої дії правомірними та просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною четвертою статті 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що 20.03.2020 позивач ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

Рішенням від 26.03.02020 № 09 відповідач надав відмову у призначенні позивачу пільгової пенсії, посилаючись на непідтвердження наданими документами достатнього стажу роботи заявника зі шкідливими та важкими умовами праці по Списку № 2 та загального страхового стажу 27 років 06 місяців.

Не погодившись з вказаним рішенням пенсійного органу, 27.07.2020 позивач звернувся до суду з позовом про його скасування та зобов`язання відповідача зарахувати до загального стажу роботи позивача період військової служби з 20.05.1982 до 07.05.1984, а також призначити та виплачувати йому пільгову пенсії з 20.03.2020.

Крім того, у зв`язку з витребуванням та отриманням додаткових документів, а саме:

- уточнюючої довідки від 14.04.2020 за № 11/516, виданої Басейновим управлінням водних ресурсів річки Південний Буг Державного агентства водних ресурсів України;

- уточнюючої довідки від 07.04.2020 за № 21, виданої Казенним НВО "ФОРТ";

- наказів Казенного НВО "ФОРТ" про результати атестації робочих місць від 03.04.2013 за № 96 та від 23.11.2018 за № 213,

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішенням від 30.07.02020 № 09, яким повторно відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

Як видно зі змісту вказаного рішення, підставою для його прийняття зазначено відсутність у ОСОБА_1 необхідного пільгового стажу зі шкідливими та важкими умовами праці.

Так, навівши відповідні обґрунтування, відповідач не зарахував до пільгового стажу позивача період роботи електрозварювальником у Вінницькому управлінні меліоративних систем з 14.09.1999 по 30.08.2002 з огляду на неналежне оформлення уточнюючої довідки про пільговий характер роботи та відсутність документального підтвердження про проведення й результати проведення атестації робочих місць.

Водночас, з урахуванням уточнюючої довідки Казенного НВО "ФОРТ" № 21 від 07.04.2020, до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 2 зараховано періоди з 11.06.2014 до 21.02.2016, з 27.02.2016 до 26.04.2017, з 29.04.2017 до 17.05.2017, з 20.05.2017 до 21.05.2017, з 24.05.2017 до 02.04.2018, з 23.11.2018 до 16.02.2020, з 18.02.2020 до 15.03.2020 та з 17.03.2020 до 07.04.2020, що фактично становить 5 років 1 місяць 24 дні та є недостатнім для призначення пільгової пенсії за віком по Списку № 2.

Окрім того, згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 30.07.02020 № 09 загальний страховий стаж позивач становить 29 років 9 місяців 7 днів. При цьому до стажу зараховано період проходження строкової військової служби з 20.05.1982 до 07.05.1984. Втім, не зараховано період роботи з 02.07.1984 по 12.09.1987 згідно з записами у трудовій книжці за №№ 2-3 у зв`язку з нечитабельністю року видачі наказу про звільнення з роботи (неякісна копія трудова книжка) та період навчання у ВНЗ з 11.09.1984 по 02.09.1985 згідно з записами у трудовій книжці № № 4-5 з огляду на необхідність уточнення форми навчання особи.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі № 120/3616/20-а позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України від 26.03.2020 № 09. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

20.10.2020 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою (вх. № 4862/Г-0200-20 від 30.10.2020), в якій просив виконати вказане рішення суду та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з 20.03.2020.

Листом від 06.11.2020 № 4738-4862/Г-02/8-0200/20 відповідача поінформовано про дії пенсійного органу у зв`язку з розглядом заяви позивача про призначення пільгової пенсії та запропоновано позивачу звернутися до відділу обслуговування громадян за місцем проживання/реєстрації та повторно подати заяву на призначення пенсії з необхідними документами.

Також наголошено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі № 120/3616/20-а Головне управління Пенсійного фонду України не зобов`язано призначити та виплачувати позивачу пенсію на підставі заяви від 20.03.2020.

Вважаючи незаконною бездіяльність пенсійного органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), який, згідно з преамбулою, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 01.01.2004 Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії передбачений приписами ст. 44 Закону № 1058-IV.

Так, відповідно до частини першої-третьої статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Подібні норми передбачені також Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1.

Аналізуючи наведені норми суд доходить висновку, що за результатами розгляду заяви особи про призначення пенсії пенсійни орган зобов`язаний прийняти розпорядчий документ у формі рішення (про призначення або про відмову у у призначенні пенсії).

Судом встановлено, що 20.03.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

Рішенням відповідача від 26.03.2020 № 09 у призначенні позивачу такої пенсії відмовлено.

Вказане рішення було оскаржене позивачем до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі № 120/3616/20-а, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Так, суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України від 26.03.2020 № 09. При цьому суд зазначив, що у відповідності до пункту 3.3 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу I цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії. Тобто в цьому випадку відповідачу слід було б врахувати, що якщо поданих ОСОБА_1 документів про призначення пенсії було недостатньо або на момент розгляду відповідної заяви існує сумнів їх достовірності, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, чи вчинити інші дії задля забезпечення реалізації позивачем його права на соціальний захист.

Крім того, суд врахував, що після прийняття оскаржуваного рішення від 26.03.2020 № 09 Головне управління ПФУ у Вінницькій області звернулось із запитами щодо підтвердження інформації, необхідної для призначення пенсії позивачеві до Вінницького об`єднаного міського військового комісаріату, Вінницького інженерно-будівельного управління, ООО "Агроспецмонтаж", Казенного науково-виробничого об`єднання "Форт" МВС України, ТзОВ "Агропром-М", ТОВ "Редут", Басейнового управління водних ресурсів.

За наведених обставин суд визнав оскаржуване рішення від 26.03.2020 № 09 таким, що прийняте передчасно.

Водночас у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Так, окрім скасування вищезазначеного рішення, позивач також просив суд зобов`язати відповідача зарахувати до його загального стажу роботи період військової служби з 20.05.1982 до 07.05.1984, а також призначити та виплачувати йому пільгову пенсії з 20.03.2020.

Разом з тим суд зауважиав, що, як встановлено під час розгляду справи, позивач вдруге звернувся 25.07.2020 до Головного управління ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії згідно із ст. 114 Закону № 1058-IV. Головне управління своїм рішенням від 30.07.2020 № 09 відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 114 цього Закону.

Водночас вказаним рішенням від 30.07.2020 до стажу позивача зараховано період проходження строкової військової служби, про зарахування якого просить позивач у межах позовних вимог, заявлених у даній справі. Тому позовні вимоги про зобов`язання зарахувати до загального стажу роботи позивача період військової служби з 20.05.1982 по 07.05.1984 задоволенню не підлягають, як такі, що самостійно вчинені суб`єктом владних повноважень згідно з рішенням від 30.07.2020 № 09.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію позивачу ОСОБА_1 з 20.03.2020, то суд у рішенні від 21.09.2020 дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення за умови чинного на момент вирішення спору рішення Головного управління ПФУ у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії за віком від 30.07.2020 № 09.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, в силу приписів ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб.

Таким чином, оскільки рішення рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі № 120/3616/20-а набрало законної сили, воно є обов`язковим для сторін в цій справі, а обставини, встановлені вказаним рішенням, не підлягають доведенню під час розгляду даної справи.

Відтак суд враховує, що рішенням суду у справі № 120/3616/20-а наголошено на прийнятті Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області рішення від 30.07.2020 № 09 про відмову у призначенні позивачу пільгової пенсії за віком та саме з цих підстав відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача призначити таку пенсію з 20.03.2020.

А оскільки таке рішення пенсійного органу (від 30.07.2020 № 09) на сьогодні не скасоване та є чинним, безпідставними є твердження позивача про наявність факту протиправної бездіяльності відповідача за результатами розгляду його заяви про призначення пенсії від 20.03.2020.

Суд зазначає, що способи захисту порушених прав фізичної та юридичної особи у сфері публічно-правових відносин визначаються статтею 5 КАС України.

Так, згідно з частиною першою вказаної статті кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Наведене узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, для прийняття рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії суд неодмінно повинен встановити факт його бездіяльності та констатувати її протиправний характер внаслідок порушення прав, свобод та інтересів позивача з боку відповідача-суб`єкта владних повноважень.

Водночас протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Судом встановлено, що за результатами розгляду заяви позивача про призначення пільгової пенсії по Списку № 2 відповідач прийняв одне з рішень, передбачених вимогами чинного законодавства, а саме рішення від 30.07.2020 № 09 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказане рішення не є предметом оскарження у цій справі та на дату вирішення спору між сторонами залишається чинним (адже доказів його скасування суду не надано).

Відтак суд доходить висновку про відсутність факту протиправної бездіяльності пенсійного фонду у спірних правовідносинах.

Щодо листа-відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 4738-4862/Г-02/8-0200/20 від 06.11.2020, то суд зазначає, що такий лист був надісланий позивачу на його заяву від 20.03.2020 (вх. № 4862/Г-0200-20 від 30.10.2020) щодо виконання рішення суду від 29.09.2020 у справі № 120/3616/20-а та призначення пільгової відповідно до заяви від 20.03.2020.

У вказаному листі відповідач зазначив, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі № 120/3616/20-а Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не зобов`язано призначити та виплачувати позивачу пенсію на підставі заяви від 20.03.2020. Відтак позивачу запропоновано звернутися до відділу обслуговування громадян за місцем проживання/реєстрації та повторно подати заяву на призначення пенсії з необхідними документами.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що

З аналізу спірного листа суд доходить висновку, що лист Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 4738-4862/Г-02/8-0200/20 від 06.11.2020 носить інформаційний характер і не може вважати рішенням пенсійного органу про відмову позивачу у призначенні пільгової пенсії.

На це додатково вказує назва листа "Щодо надання інформації", а також те, що цим листом не розглядалася заява позивача про призначення пенсії, подана у відповідності до вимог чинного законодавства.

Крім того, знову наголошує, що в силу вимог ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV та Порядку № № 22-1 за результатами розгляду заяви про призначення (перерахунок) пенсії відповідний територіальний орган Пенсійного фонду приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Таким рішенням у даному випадку є рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 30.07.2020 № 09.

Разом з тим позивач помилково вважає, що саме листом від 06.11.2020 № 4738-4862/Г-02/8-0200/20 пенсійний орган надав відмову у призначенні йому пенсії на пільгових умовах відповідно до заяви від 20.03.2020.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що при наданні відповіді на звернення позивача (вх. № 4862/Г-0200-20 від 30.10.2020) відповідач діяв правомірно і підстав для визнання протиправними його дії/бездіяльності у зв`язку з цим немає.

За змістом частини першої, другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України), а в силу положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову належить відмовити повністю.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України, відсутні підстави для відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про учасників справи:
1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 );
2) представник позивача: адвокат Савчук Микола Васильович (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: АДРЕСА_2 );
3) відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).
Повне судове рішення складено 19.05.2021.

Суддя Сало Павло Ігорович