Справа № 159/6486/20
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 159/6486/20 пров. № А/857/6039/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Смолинця А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2021 року, ухвалене головуючим суддею Лесиком В. О. о 09:20 год у м. Ковелі, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Галицької митниці Держмитслужби, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 24.11.2020 № 2115/20900/20, якою на нього накладено адміністративне стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, оскільки відповідачем не встановлено його вини у формі прямого умислу при наданні відомостей щодо розмитнення автомобіля марки «Volkswagen», модель «Passat», номер кузова НОМЕР_1 , так як заявив відомості про технічні характеристики товару, необхідні для визначення його митної вартості, виходячи з наданих замовником документів.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.02.2021 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує обставинами, викладеними в позовній заяві. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував, що інших даних стосовно колісної формули ввезеного транспортного засобу, ніж та, що зазначена в реєстраційних документах, у нього не було, а повноважень на здійснення перевірки товаро-супровідних документів при заповненні декларації чинним законодавством не передбачено.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

В судове засідання з апеляційного розгляду справи учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд справи здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25.09.2020 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , як митним брокером, до митного поста «Прикарпаття» Галицької митниці Держмитслужби подано електронну митну декларацію № UA209250/2020/018930 та супровідні документи для проведення митного оформлення у режимі «імпорт» товару, який ввезений на митну територію України з Чехії, а саме: вживаний легковий автомобіль марки «Volkswagen», модель «Passat», номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна - 1968 см. куб, тип двигуна дизель, колісна формула 4х2, календарний рік виготовлення 2013, модельний рік виготовлення 2013, митною вартістю 134344,91 CZK.

За результатами проведення митного огляду товару встановлено, що колісна формула в дійсності є 4х4, що підтверджується актом митного огляду від 25.09.2020 № UA209250/2020/018930, у зв`язку з чим винесено рішення про визначення митної вартості товару у розмірі 215743 CZK.

Різниця суми митних платежів, які підлягали сплаті при декларуванні ввезеного позивачем товару, згідно з рішенням про коригування митної вартості товару від 30.09.2020 № UA209000/2020/100090/1, становить 31689,25 грн.

28.10.2020 головним державним інспектором Галицької митниці Держмитслужби Яковів В. І. складено протокол про порушення митних правил № 2115/20900/20, в якому зазначено, що ОСОБА_1 на підставі довіреності, наданої ОСОБА_2 , під час митного оформлення транспортного засобу марки марки «Volkswagen», модель «Passat», номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна - 1968 см. куб, тип двигуна дизель, колісна формула 4х4, за митною декларацією від 25.09.2020 № UA209250/2020/018930 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на 31689,25 грн, а саме: заявив в митній декларації неправдиві відомості щодо технічних характеристик товару (вказано колісну формулу 4х2, а не 4х4).

На підставі вказаного протоколу 24.11.2020 в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Скоромний Я. І. виніс постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України і накладено стягнення у вигляді 300 % несплаченої суми митних платежів, що становить 95067,75 грн.

Вважаючи дану постанову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, натомість позивач не довів правомірність заявлення митному органу відомостей, які не відповідають дійсності.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 4 Митного кодексу України визначено, що декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування (пункт 8);

уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта (пункт 63).

За змістом частини першої статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з частиною шостою статті 259 Митного кодексу України при ввезенні на митну територію України підакцизних товарів подання попередньої митної декларації, доставка та пред`явлення цих товарів органу доходів і зборів, яким оформлена така попередня митна декларація, є обов`язковими.

Відповідно до частини восьмої статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант (частина четверта статті 266 Митного кодексу України).

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант (частина п`ята статті 266 Митного кодексу України).

Статтею 417 Митного кодексу України передбачено, що взаємовідносини митного брокера з особою, яку він представляє, визначаються відповідним договором.

Таким чином, митний брокер несе передбачену Митним кодексом України відповідальність за вчинення порушення митних правил.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із статтею 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України (частина перша статті 51 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документи, які підтверджують митну вартість, визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Як підтверджується матеріалами справи, для митного оформлення транспортного засобу марки «Volkswagen», модель «Passat», номер кузова НОМЕР_1 , було подано митну декларацію від 25.09.2020 № UA209250/2020/018930, в якій зазначено технічні характеристики товару на підставі документів, наданих замовником - ОСОБА_2 , зокрема, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та висновку про незалежну оцінку по визначенню вартості КТЗ.

При цьому, підставою для складення відносно позивача протоколу про порушення митних правил та притягнення його до адміністративної відповідальності, послужило проведення митного огляду товару та складення акта митного огляду від 25.09.2020 № UA209250/2020/018930, в якому зафіксовано, що колісна формула ввезеного транспортного засобу 4х4, що не відповідає відомостям, зазначеним позивачем у зазначеній вище митній декларації.

Разом з тим, відповідачем не доведено наявність прямого умислу позивача щодо заявлення неправдивих відомостей про технічні характеристики товару в частині колісної формули транспортного засобу з метою зменшення розміру митних платежів, оскільки всі дані до декларації вносились позивачем відповідно до наданих замовником документів.

Більше того, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи позивача про відсутність у нього обов`язку та повноважень перевіряти дані, зазначені в товаро-супровідних документах, при здійсненні митного оформлення товару.

Крім того, відповідно до пункту 6.2 договору, укладеного між позивачем як митним брокером та ОСОБА_2 , замовник ( ОСОБА_2 ) несе повну юридичну відповідальність за достовірність даних в наданих ним документах.

Враховуючи вищезазначені обставини та докази в їх сукупності, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини позивача щодо зазначення під час здійснення митного оформлення неправдивих відомостей про митну вартість автомобіля, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів.

Таким чином, відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову в справі про порушення митних правил від 24.11.2020 № 2115/20900/20, а тому така підлягає скасуванню.

Слід зазначити, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до пункту 3 частини третьої якої за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, але для повного і належного захисту порушених прав апеляційний суд вважає за необхідне закрити справу про порушення митних правил.

За наведених обставин, судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про задоволення позову.

Згідно з частиною шостою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено апеляційним судом з матеріалів справи, позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 420,40 грн та за подання апеляційної скарги 630,60 грн судового збору.

Враховуючи викладене, а також те, що заявлений ОСОБА_1 позов є підставним та підлягає задоволенню, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби судових витрат в розмірі 1051 грн.

Керуючись статтями 286, 310, 315, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2021 року у справі № 159/6486/20 скасувати та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Галицької митниці Держмитслужби від 24 листопада 2020 року № 2115/20900/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а провадження у справі про порушення митних правил закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 21.05.2021