Справа № 463/1528/21
Суддя: Мармаш В. Я.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/1528/21
Провадження №2-а/463/49/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Мармаша В.Я.

з участю секретаря с/з - Заставної С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Києва про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, суд, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі. Просив скасуватипостанову серії 1АВ № 00761141 від 24.08.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позовні вимоги мотивує тим, що 24 серпня 2020 року поліцейським Департаменту патрульної поліції м. Києва відносно нього було складено постанову про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме: 23.08.2020 року о 18.52 год. по вул.Теліги, 37 у м.Києві, керуючи транспортним засобом марки «Опель Мовано», д.н.з. НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 26 км/год. Вказану постанову вважає незаконною, необґрунтованою та винесеною за відсутності належних доказів його вини, оскільки інкримінованого йому правопорушення не вчиняв. Зазначив, що у вказаний в оскаржуваній постанові час, ні він, ні будь-хто інший на його автомобілі за межі м.Львова не виїжджали. Автомобіль із вказаними в оскаржуваній постанові характеристиками та номер дійсно належать йому, однак у серпні 2020 року позивач ремонтував свій автомобіль та він не був на ходу, а стояв на подвір`ї його будинку. Згідно оглянутого в мережі Інтернет вебсайту, зазначеного в оскаржуваній постанові, позивач встановив, що на такому зафіксовано не його автомобіль. А тому з метою захисту своїх порушених прав звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його та позивача відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча були повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином. Про поважність причин неявки в судове засідання суд не повідомив. Відзиву на позов та заяви про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не скеровував.

У зв`язку з належністю повідомлення сторін про дату, час і місце судового засідання відповідно до положень ч.1 ст.205 КАС України суд вважає, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Ухвалою судді від 23.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

З`ясувавши обставини справи, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові матеріали, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.246 КАС України, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 серпня 2020 року поліцейським Департаменту патрульної поліції м. Києва відносно ОСОБА_1 було складено постанову серії 1АВ № 00761141про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно долученої до матеріалів справи копії оскаржуваної постанови встановлено, що інкриміноване позивачу у вину адміністративне правопорушення проявилось в тому, що останній 23.08.2020 року о 18.52 год. по вул.Теліги, 37 у м.Києві, керуючи транспортним засобом марки «Опель Мовано», д.н.з. НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 26 км/год., чим порушив п.12.9 (б) Правил дорожнього руху.

У відповідності з вимогами п.4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП.

Статтею ст.122 КУпАП, зокрема ч.1, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Зокрема, позивачу ОСОБА_1 інкримінується у вину порушення п.12.9 (б) Правил дорожнього руху, згідно якого водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозаписучих засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду під час розгляду адміністративної справи № 337/3389/16-а в постанові від 30.05.2018р. зазначив, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного Верховний Суд відмітив, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Дослідивши обставини справи та наявні в матеріалах справи письмові документи, суд приходить до висновку, що будь-яких доказів, в тому числі і фото- чи відеозапису з місця події, на спростування, зазначених у позовній заяві позивачем обставин, стороною відповідача суду не представлено та клопотань про витребування таких не заявлено, а тому суд вважає пояснення позивача правдивими та такими, що не суперечать матеріалам справи.

Згідно оглянутого судом в мережі Інтернет вебсайту, зазначеного в оскаржуваній постанові, встановлено, що особу, яка знаходилась за кермом транспортного засобу ідентифікувати неможливо, а відтак відсутні підстави стверджувати, що це був позивач ОСОБА_1 .

Крім того, оскаржувана постанова винесена за відсутності свідків.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог чинного законодавства та за відсутності доказів вини позивача, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення згідно ч.3 ст.286 КАС України закриттю.

У відповідності до положень ст.139 КАС України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, так як позов задоволено в повному обсязі, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції м. Києва підлягає до відшкодування 454 грн. судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду.

Керуючись ст. ст. 6,9,72-77,295,297 КАС України, ст. ст. 9, 33, 122, 251, 254, 258, 268, КУпАП, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції м. Києва (місцезнаходження: м. Київ, вул. Федіра Ернста, 3) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі задовольнити.

Скасувати постанову серії 1АВ № 00761141 від 24.08.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції м. Києва на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок) судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.

Текст рішення складено та підписано 20.04.2021.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.295,297 КАС України, п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Мармаш В.Я.