Справа № 400/4414/19
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/4414/19

Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Миколаїв

Повний текст судового рішення складений 16.03.2020р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішення та вимоги про сплату боргу, -

В С Т А Н О В И В:

09.12.2020р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 02.10.2019р. №29/14-29-54-06-34/ НОМЕР_1 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) по єдиному податку з фізичних осіб від 21.08.2019р. №125078 54 на суму 1115,69грн.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи підприємця є передчасним, оскільки у нього відсутній податковий борг.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.03.2020р. позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення від 02.10.2019р. №29/14-29-54-06-34/ НОМЕР_1 про анулювання реєстрації платника єдиного податку; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.10.1998р. №0001441, який перебуває на обліку як платник податків у Первомайській ДПІ Головного управління ДПС у Миколаївській області з 16.10.1998р. та займався наступним видом діяльності: 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами (основний).

З 01.01.2012р. ФОП ОСОБА_1 зареєстровано платником єдиного податку першої групи. /т.1 а.с.52/

21.08.2019р. Головним управлінням ДПС у Миколаївській області винесено податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №125078-54 про сплату ОСОБА_1 єдиного податку у сумі 1115,69грн. /т.1 а.с.10/

01.10.2019р. ОСОБА_1 направив до Державної податкової служби України скаргу на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.08.2019р. №125078-54. /т.1 а.с.50/

Рішенням Головного управління ДПС у Миколаївській області від 02.10.2019р. №29/14-29-54-06-34/ НОМЕР_1 анульовано реєстрацію платника єдиного податку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на підставі абз.8 п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України, а саме у зв`язку з наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. /т.1 а.с.9/

Рішенням Державної податкової служби України від 02.12.2019 №11565/6/99-00-10 скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.08.2019р. №125078-54 залишено без змін. /т.1 а.с.50-51/

Не погоджуючись з рішенням про анулювання реєстрації платника єдиного податку та вимогою про сплату боргу (недоїмки) позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки судове рішення оскаржується позивачем в частині відмови у задоволенні позовних вимог, то перевірка законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог апеляційним судом не здійснюється.

При цьому, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2020р. у даній справі апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Миколаївській області залишено без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.03.2020р. залишено без змін. Так, судом апеляційної інстанції вже здійснено перегляд рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог. /а.с.215-217/

Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (надалі ПК України, надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлено главою 1 розділу XIV ПК України.

Спрощена система оподаткування є особливим механізмом справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, визначених п.297.1 ст.297 ПК України, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, встановлених главою 1 розділу XIV ПК України, з одночасним введенням спрощеного обліку та звітності (п. 291.2 ст.291 ПК України).

Згідно п.п.291.3.-291.4. ст.291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: 1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300000 гривень; 2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

З 01.01.2012р. ФОП ОСОБА_1 зареєстровано платником єдиного податку першої групи. /а.с.52/

Відповідно до п.п.293.1 ст.293 ПК України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Згідно п.293.2 ст.293 ПК України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру прожиткового мінімуму; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, згідно з п.3.1 ст.3 ПК України податкове законодавство складається як із Кодексу, так і нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання Кодексу органами місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, за правилами, встановленими Кодексом.

Підпунктом 10.1.2 п.10.1. ст.10 ПК України передбачено, що до місцевих податків належить єдиний податок.

Згідно п.10.3. ст.10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі.

Пунктом 12.3 ст.12 ПК України визначено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні ст.7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів або про внесення змін до них надсилається в електронному вигляді у десятиденний строк з дня прийняття до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів, але не пізніше 1 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін до них.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Так, рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області від 07.07.2017р. №9 встановлено на території міста Первомайська єдиний податок згідно додатка. Дане рішення набрало чинності з 01.01.2018р. /т.1 а.с.46-49/

Тобто, Первомайська міська рада Миколаївської області прийняла рішення про встановлення єдиного податку, а тому колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на пп.12.3.5 п.12.3 ст.12 ПК України.

Згідно вказаного рішення органу місцевого самоврядування, ФОП ОСОБА_1 був зобов`язаний сплачувати щомісячно єдиний податок у розмірі 10 відсотків від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) періоду.

Статтею 7 Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» встановлено, що у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019р. складає 1921грн.

Таким чином, щомісяця ФОП ОСОБА_1 , як платник єдиного податку першої групи був зобов`язаний сплачувати 192,10грн. (1921/100*10).

Як вбачається з інтегрованої картки платника податку, станом на 21.08.2019р. за ФОП ОСОБА_1 обліковується заборгованість з єдиного податку у розмірі 1115, 30грн. та несплачена пеня у розмірі 0,39грн. /т.1 а.с.48-49/

Підпунктом 14.1.153. п.14.1. ст..14 ПК України передбачено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до ст.59 ПК України 9.1. У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Оскільки у позивача була наявна заборгованість з єдиного податку у розмірі 1115,69грн., оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) від 21.08.2019р. №125078 54 правомірно складена на підставі облікових даних ФОП ОСОБА_1 з інформаційної системи Головного управління ДПС у Миколаївський області.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.