Справа № 560/857/21
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2021-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/857/21
РІШЕННЯ

іменем України

21 травня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Автопраймсервіс" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Хмельницькій області №27-П від 19.01.2021 «Про проведення відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Автопраймсервіс".

Позовні вимоги мотивовані тим, що у наказі не вказано, що саме стало фактичною підставою для проведення перевірки; не зазначено, яка саме юридична підстава проведення цього заходу. Загальне посилання на cт.78 ПКУ без конкретизації підпункту обумовлює правову не визначеність для платника, що є неприпустимим.

Крім цього, у платника відсутнє від`ємне значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн. (як окремий показник, передбачений рядком 21 Податкової декларації), тому відсутні правові підстави для видачі наказу та проведення позапланової документальної виїзної перевірки.

Ухвалою суду від 27.01.2021 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем подано відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу стало подання позивачем декларації з ПДВ за листопад 2020 року, у якій задекларовано від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податковою кредиту у сумі 418 494 грн. (рядок 19 декларації), та суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у сумі 403 606 грн. Правовою підставою є п.78.1.8 ПК України.

Крім цього, позивач допустив посадових осіб до проведення перевірки, тому оскаржуваний наказ, який є актом індивідуальної дії, станом на час вирішення справи реалізовано. Відтак, такий наказ вичерпав свою дію, і права позивача не можуть бути поновлені шляхом визнання протиправним такого наказу.

Ухвалою суду від 16.02.2021 у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Хмельницькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження або у судовому засіданні з викликом сторін відмовлено.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій зазначає, що при визначенні підстави, встановленої підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а саме перевищення 100 тис. гривень, для проведення позапланової документальної перевірки стосується безпосередньо від`ємного значення з податку на додану вартість, як окремого від суми бюджетного відшкодування показника податкового обліку. В оскаржуваному наказі, окрім посилання на пп.78.1.8 п.78 ст. 78 ПК України, не зазначено щодо подання ТОВ «Автопраймсервіс» декларації з податку на додану вартість за листопад 2020 року з від`ємним значенням, яке становить більше 100 тис. грн.

Доводи відповідача про те, що оскільки позивач отримав наказ та направлення, а отже допуск до перевірки відбувся, не відповідає дійсності. Адже позивач одразу оскаржив наказ до суду, на усі вимоги надати документи надавались обґрунтовані відмови, зокрема зазначалось про відсутність повноважень вимагати такі документи, оскільки сама перевірка незаконна, тому фактично відбувся не допуск посадових осіб до перевірки, а отже наказ не може бути реалізований. Більше того, на час звернення позивача до суду з цим позовом відповідачем не були винесені податкові повідомлення-рішення.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, у яких вказує, що п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України визначає, що підставою для проведення документальної позапланової перевірки є подання платником декларації, в якій від`ємне значення з податку на додану вартість становить більше 100 тис. гри та у разі заявлення платником податку відшкодування з бюджету податку на додану вартість.

Твердження позивача є помилковими, оскільки р.20.1 та р.21 податкової декларації відображає лише частинку від`ємного значення, яке сформовано згідно р. 19. та використано у відповідності до напрямків, які відображені у розділі 3 декларації з податку на додану вартість, а саме такі рядки (р. 20.3 та р. 21) відображають суму від`ємного значення, яка згідно третього напрямку зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

Ухвалою суду від 02.03.2021 замінено відповідача по справі з Головного управління ДПС у Хмельницькій області (код 43142957, вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Хмельницькій області (код ВП 44070171, вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000).

Ухвалою суду від 02.03.2021 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Автопраймсервіс" про зміну предмета позову повернуто заявнику без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ТОВ «Автопраймсервіс» подано до контролюючого органу декларацію з податку на додану вартість (вх. №3 від 21.12.2020) за листопад 2020 року, згідно якої задекларовано:

- від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податковою кредиту поточного звітного періоду - 418 494 грн. (рядок 19 декларації);

- суму від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку - 403 606 грн. (рядок 20.2 декларації);

- суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду - 14888 грн. (рядок 21 декларації).

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області на підставі, зокрема, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, прийнято наказ №27-П від 19.01.2021, яким вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Автопраймсервіс» (податковий номер 43354772, 29000 м. Хмельницький, вул. Польова буд. 1/1А) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Датою початку перевірки визначено 21.01.2021; тривалість перевірки - 5 робочих днів.

Копію наказу вручено 21.01.2021 директору ТОВ «Автопраймсервіс» ОСОБА_1 . Також останнього ознайомлено з направленнями на перевірку від 20.01.2021 №63 та від 20.01.2021 №62.

У подальшому контролюючим органом було складено:

- акти від 26.01.2021 щодо відмови від надання документів та проведення огляду приміщень під час проведення перевірки; щодо відмови від проведення інвентаризації під час проведення перевірки;

- акт від 26.01.2021 щодо відмови від надання документів та проведення огляду приміщень під час проведення перевірки.

Листом від 26.01.2021 позивач повідомив контролюючий орган про судове оскарження наказу, а також про те, що підстав для проведення перевірки немає, тому посадові особи не мають права здійснювати ПК України повноваження, оскільки такі виникають лише під час проведення перевірок.

Відповідачем 03.02.2021 складено акт "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Автопраймсервіс» податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету" за №328 22-01 -07-03/43354772.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, визначені підп.41.1.1 п.41.1 ст.41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі 5 цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Аналіз змісту наведеної норми свідчить про два окремі випадки проведення документальної позапланової перевірки:

перша - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми ПДВ;

друга - подання декларації з від`ємним значенням з ПДВ, яке становить більше 100 тис. гривень.

При цьому у першому випадку позапланова перевірка проводиться за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V ПК України.

Оскільки оскаржуваним наказом було призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки щодо законності декларування від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн. (а саме - 418 494 грн.), суд погоджується з доводами відповідача в тому, що для проведення такої перевірки були наявні підстави, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваного наказу.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19 лютого 2021 року по справі №821/1235/17.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 200.4. ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Тому помилковими є доводи позивача про те, що встановлена підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України умова перевищення 100 тис. гривень як підстава для проведення позапланової документальної перевірки стосується лише від`ємного значення з податку на додану вартість, як окремого від суми бюджетного відшкодування показника податкового обліку (передбаченого у рядку 21 Податкової декларації). Сума від`ємного значення з ПДВ, задекларована у декларації з ПДВ за листопад 2020 року, становить більше 100 тис. грн. Рядок 21 податкової декларації відображає лише частину від`ємного значення, сформованого у рядку 19 декларації.

Щодо доводів позивача про те, що у наказі не вказано, що саме стало фактичною підставою для проведення перевірки, та яка саме юридична підстава проведення цього заходу, суд зазначає наступне.

Пунктом 78.4 ст.78 ПК України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно п.81.1 ст.81 ПК України у наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Оскаржуваний наказ містить всі необхідні реквізити, визначені п.81.1 ст.81 ПК України. Факт відповідності спірного наказу вимогам, встановлених ПК України, є достатнім для того, щоб вважати його правомірним.

В наказі зазначено, зокрема, про проведення документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. Отже, доводи позивача про відсутність конкретизації підпункту 78.1.8 п. 78.1. ст.78 ПК України є безпідставними. Крім того, сам підпункт 78.1.8 п. 78.1. ст.78 ПК України не містить у собі відокремлених складових.

Таким чином, відповідач при прийнятті оскаржуваного наказу діяв у відповідності до вимог ПК України, він є правомірним та не підлягає скасуванню.

Щодо посилання позивача на постанову Верховного Суду від 19.03.2020 по справі № 460/2939/18, суд зазначає наступне.

У зазначеній постанові по справі № 460/2939/18 зроблено висновок про те, що "встановлена підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК умова перевищення 100 тис. гривень як підстава для проведення позапланової документальної перевірки стосується від`ємного значення з податку на додану вартість як окремого від суми бюджетного відшкодування показника податкового обліку. Разом з тим, відповідач обґрунтовує довід щодо наявності підстав для проведення позапланової документальної перевірки ПП «Єврошпон-Смига» лише посиланням на те, що Підприємство в декларації за вересень 2018 року заявило до відшкодування з бюджету ПДВ в сумі 3 496 114,00 грн.".

Отже, вказана постанова стосується правовідносин щодо проведення перевірки з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно п.п.78.1.8 п.78.1 ст. 78 ПК України. Однак у справі, що розглядається, підставою для проведення перевірки є подання платником декларації, в якій від`ємне значення з податку на додану вартість становить більше 100 тис. грн.

Тобто, вказана позивачем позиція у постанові Верховного Суду стосується інших правовідносини.

Стосовно доводів відповідача про те, що оскаржуваний наказ, який є актом індивідуальної дії, станом на час вирішення справи реалізовано, суд звертає увагу на наступне. Верховний Суд, зокрема, в постановах від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 та від 01 вересня 2020 року по справі №320/2647/19 виклав правову позицію, відповідно до якої у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень платник податків може посилатись на порушення порядку проведення такої перевірки, яким судами, поряд із встановленими в ході перевірки порушеннями податкового та/або іншого законодавства, має бути надана правова оцінка.

Водночас, у спірному випадку, хоча й був складений акт перевірки, податкові повідомлення-рішення не виносились. Крім того, контролюючим органом було складено:

- акти від 26.01.2021 щодо відмови від надання документів та проведення огляду приміщень під час проведення перевірки; щодо відмови від проведення інвентаризації під час проведення перевірки;

- акт від 26.01.2021 щодо відмови від надання документів та проведення огляду приміщень під час проведення перевірки.

При цьому, листом від 26.01.2021 позивач повідомив контролюючий орган про судове оскарження наказу, а також про те, що підстав для проведення перевірки немає, тому посадові особи не мають права здійснювати ПК України повноваження, оскільки такі виникають лише під час проведення перевірок.

Враховуючи зазначене та вказану позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку, що оскарження наказу у спірному випадку є належним способом захисту права платника податків.

Водночас, враховуючи встановлені судом обставини, в задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Автопраймсервіс" відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21 травня 2021 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Автопраймсервіс" (вул. Польова, 1/1А,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 43354772)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ ВП - 44070171)

Головуючий суддя Д.А. Божук