Справа № 240/937/21
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Житомир справа № 240/937/21

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Мега-Майстер" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство "Мега-Майстер" (далі - ПП "Мега-Майстер") із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100000/2020/300248/2 від 16.10.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв спірне рішення, оскільки правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування основного методу не доведені контролюючим органом.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність (а.с. 93-99). Свою позицію мотивував посиланням на те, що під час митного оформлення встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість та на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а саме: декларантом до митного оформлення не надано документ про оплату оцінюваного товару, що позбавило митний орган можливості перевірити ціну, що була фактично сплачена за товар; відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару не базувалися на об`єктивних та документально підтверджених даних - так як вартість транспортування товару відповідно до довідки позивача становить 1355 дол. США, натомість, в листі Посольства України в КНР від 17.01.2019 вартість транспортування стандартного 20 футового контейнеру з портів КНР становить 1700-1800 дол. США.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі на 25.02.2021, яке відкладено на 25.03.2021 у зв`язку із неявкою сторін.

У судовому засіданні, призначеному на 25.03.2021, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача до суду не з`явився, надіслав 24.03.2021 клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

Ухвалою суду, прийнятою без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 25.03.2021, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті здійснювати у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

26.08.2019 між ПП "Мега-Майстер" (покупець) та Qingdao Simen Metal Co.LTD (постачальник) було укладено Контракт б/н за умовами якого постачальник, зобов`язується виготовити та доставити, а покупець прийняти і сплатити товар. (а.с. 14-16). Відповідно до п. 1.2. Контракту Найменування товару: декоративні, ковані, штамповані та литі елементи виготовлені з металу, для оздоблення воріт, сходів, парканів і дверей.

Відповідно до п 2.1. цього Контракту ціни на товар узгоджуються сторонами в попередній фактурі і вказуються в накладній, яка є невід`ємною частиною даного контракту. Крім того, відповідно до пункту 3.2 Контракту оплата за товар здійснюється на таких умовах: 30% попередня оплата, 70% оплата банківським переказом після отримання копії бортового коносаменту.

01.07.2020 покупцем здійснено передоплату за товар у сумі 11000 дол. США (а.с. 34), отримано бортовий коносамент № MRFB20082754 від 21.08.2020 (а.с. 23) та 03.09.2020 сплачено решту коштів у розмірі 21787,70 дол. США (а.с. 33), що загалом склало 32787,70 дол. США.

12.10.2020 до митного оформлення в режимі імпорт до митного поста «Новоград-Волинський» Київської митниці Держмитслужби уповноваженою особою декларантом ОСОБА_1 надано електронну митну декларацію (далі - ЕМД), яка зареєстрована №UA100650/2020/811372 з метою імпорту товарів: № 1 «Декоративні ковані та литі елементи виготовлені з металу для оздоблення воріт, сходів, парканів, дверей», № 2 «Верстати індукційного нагріву», що надійшли на адресу ПП "Мега Майстер" (а.с. 21-22).

Митну вартість товарів визначено за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, у розмірі 963158,74 грн.

Для підтвердження заявленої митної вартості позивачем до митної декларації надано такі документи:

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів № б/н від 26.08.2019;

- додаткову угоду № 1 від 31.07.2020 до зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу № б/н від 26.08.2019;

- специфікація № 1 від 17.08.2020 до зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу № б/н від 26.08.2019;

- рахунок-фактура (інвойс) № SMMM200630-006 від 17.08.2020;

- пакувальний лист від 17.08.2020;

- коносамент № MRFB20082754 від 21.08.2020;

- автотранспортна накладна (CMR) № 3791 від 09.10.2020;

- довідка про транспортні витрати № 12-10/1 від 12.10.2020.

16.10.2020 митний орган направив агенту з митного оформлення письмове повідомлення, у якому виклав вимогу про надання додаткових документів з метою підтвердження митної вартості товарів (а.с.32). У повідомлені митним органом зазначено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість та на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а саме: декларантом до митного оформлення не надано документ про оплату оцінюваного товару, що позбавило митний орган можливості перевірити ціну, що була фактично сплачена за товар; відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару не базувалися на об`єктивних та документально підтверджених даних - так як вартість транспортування товару відповідно до довідки позивача становить 1355 дол. США, натомість, в листі Посольства України в КНР від 17.01.2019 вартість транспортування стандартного 20 футового контейнеру з портів КНР становить 1700-1800 дол. США.

На вимогу митного органу декларантом надано додаткові документи - проте, як вказує відповідач, ці додаткові документи не усунули виявлені розбіжності та неузгодженості тому й було прийнято рішення про коригування митної №UA100000/2020/300248/2 від 16.10.2020 (а.с. 68), яким митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу, визначена митна вартість ґрунтується на даних митної декларації від 23.09.2020 № UA500150/2020/207278 та становить 1,90 дол. США за кілограм за одиницю на загальну суму 44023 дол. США.

У подальшому товар випущено у вільний обіг на підставі декларації №UA100650/2020/811599 від 16.10.2020 із застосуванням фінансових гарантій у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 55 Митного України. Сума фінансових гарантій - 127 800,16 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням митного органу, позивач оскаржив його до суду.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, що набрав чинності з 01.06.2012.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця /частина п`ята статті 58 Митного кодексу України/.

За приписами пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин), митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

А відповідно до частини шостої зазначеної статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

У той же час, як визначено частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності рішення митного органу про коригування митної вартості товарів: декоративні елементи з металу та індукційні печі.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Виходячи із системного аналізу наведених вище положень статті 54 Митного кодексу України, суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, що надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме - у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

У ході митного оформлення у спірних відносинах відповідачем вказано, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість та на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а саме: декларантом до митного оформлення не надано документ про оплату оцінюваного товару, що позбавило митний орган можливості перевірити ціну, що була фактично сплачена за товар, проте судом встановлено, що в матеріалах справи є платіжні доручення №№25JBKLK9, 21JBKLK7 (а.с.33-34) на загальну суму 32787,70 дол. США, що підтверджують перерахування коштів позивачем і в призначенні платежу вказано, що він проводиться для Qingdao Simen Metal Co.LTD, адреса підприємства відповідає зазначеній в реквізитах Контракту від 26.08.2019, також вказано, що він здійснюється за декоративні елементи з металу за Контрактом від 26.08.2019. Посилання відповідача, що кошти перераховано не на рахунок, вказаний в Контракті, спростовуються копіями платіжних доручень в іноземній валюті (а.с. 36-37), з яких вбачається, що перерахунок суми 32787,70 дол. США, було здійснено саме на рахунок Qingdao Simen Metal Co.LTD № НОМЕР_1 Банку Китаю, який і було зазначено сторонами в реквізитах Контракту б/н від 26.08.2019. Щодо доводів відповідача про ненадання позивачем накладної, яка передбачена п. 2.1. Контракту в якому зазначено, що ціни на товар узгоджуються сторонами в попередній фактурі і вказуються в накладній, яка є невід`ємною частиною даного контракту, то суд зазначає, що накладна це англійською мовою - invoice, а рахунок-фактура (інвойс) №SMMM200630-006 від 17.08.2020 було надано позивачем разом при подачі ЕМД 12.10.2020.

Також суд вважає необґрунтованими доводи відповідача, що відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару не базувалися на об`єктивних та документально підтверджених даних - так як вартість транспортування товару відповідно до довідки позивача становить 1355 дол. США (а.с. 25), натомість, в листі Посольства України в КНР від 17.01.2019 вартість транспортування стандартного 20 футового контейнеру з портів КНР становить 1700-1800 дол. США (а.с. 223-224).

Суд звертає увагу, що вказана довідка датована 17.01.2019, а транспортування товару у даній справі відбулося у серпні 2020 року і, крім того, відповідач не врахував те, що порт завантаження у вказаній довідці FI Shanghai/FI Dalian, а у цій справі відповідно до коносаменту № MRFB20082754 від 21.08.2020 порт Qingdao, що означає, те, що довідку не можна враховуати в даних правовідносинах і застосовувати ціну в ній вказану - так як дані відрізняються.

Отже, наданими декларантом митному органу справи документами підтверджено числові значення митної вартості товарів, що визначені у ЕМД від 12.10.2020 №UA100650/2020/811372.

Окрім того, суд зауважує, що правомірність (чинність) контракту презюмується законом, допоки не доведено зворотнє. З цих підстав, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача наведені у відзиві на позов та розглянуті судом.

Зважаючи на вищевикладені фактичні обставини справи суд дійшов висновку, що декларантом у ході виконання митних формальностей та проведення процедури консультацій з митним органом надано повні та достовірні відомості, що у своїй сукупності спростовують доводи митного органу щодо наявності обґрунтованих сумнівів у правомірності визначення митної вартості товару.

Відповідачем у ході проведення митного оформлення не встановлено фактів понесення позивачем додаткових витрат у зв`язку з придбанням товарів, заниження їх вартості в інший спосіб.

Оскільки уповноваженою особою позивача під час митного оформлення надані усі необхідні документи, що чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів, а відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару, суд дійшов висновку про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим, як визначено частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок щодо доведення правомірності спірного рішення про коригування митної вартості товарів покладено на митний орган як на суб`єкта владних повноважень.

Однак, відповідачем таких доказів суду не надано.

А оскільки в ході судового розгляду належними доказами не спростовано твердження позивача, що надані для митного оформлення документи в сукупності підтверджують правильність визначення митної вартості імпортованого товару, підстави для висновку суду про те, що заявлена позивачем митна вартість товару є заниженою чи необ`єктивною, відсутні.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару, а тому таке рішення належить визнати протиправним та скасувати.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ПП "Мега-Майстер" повністю.

Відповідно до ч.1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачу підлягає відшкодуванню сума сплаченого судового збору, платіжне доручення про його сплату знаходиться у матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246 КАС України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги Приватного підприємства "Мега-Майстер" (вул. Героїв Перекопу, 32, корпус А, м.Новоград-Волинський, Житомирська область,11700. РНОКПП/) до Київської митниці Держмитслужби (бул. Вацлава Гавела, 8 А, м. Київ, 03124, РНОКПП/) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100000/2020/300248/2 від 16.10.2020.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Мега-Майстер" понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Рішення суду складено у повному обсязі: 19 травня 2021 року.