Справа № 520/4089/21
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 травня 2021 року № 520/4089/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Севастьяненко К.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Нововодолазької селищної ради (вул. Донця Григорія, буд. 14, смт. Нова Водолага, Нововодолазький район, Харківська область, 63202, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

-визнати бездіяльність Нововодолазької селищної ради Харківської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати, яку він отримував на посаді Просянського сільського голови Нововодолазького району Харківської області до припинення повноважень, на час працевлаштування - протиправною;

-зобов`язати Нововодолазьку селищну раду Харківської області здійснити виплату середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 , яку останній отримував на посаді Просянського сільського голови Нововодолазького району Харківської області до припинення повноважень, з наступного дня після звільнення, з 26.11.2020 до дня подання позову, тобто до 15.03.2021 включно у розмірі 84453,24 грн.;

-зобов`язати Нововодолазьку селищну раду Харківської області здійснювати виплату середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 , яку останній отримував на посаді Просянського сільського голови Нововодолазького району Харківської області до припинення повноважень, за березень 2021 року (з 16.03.2021) у розмірі 13695,12 грн., за квітень 2021 року у розмірі 25107,72 грн., за травень 2021 року у розмірі 17118,90 грн., або до дня його працевлаштування, проте не довше 6 (шести) місяців;

-визнати бездіяльність Нововодолазької селищної ради Харківської області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані відпустки та нарахувань на оплату праці - протиправною;

-зобов`язати Нововодолазьку селищну раду Харківської області здійснити виплату заробітної плати (компенсації за невикористані відпустки) та нарахування на оплату праці у розмірі 176 067 (сто сімдесят шість тисяч шістдесят сім) гривень 36 коп. ОСОБА_1 ;

-визнати бездіяльність Нововодолазької селищної ради Харківської області щодо невидачі ОСОБА_1 його трудової книжки - протиправною;

-зобов`язати Нововодолазьку селищну раду Харківської області здійснити видачу ОСОБА_1 його трудової книжки із зазначенням дати її видачі;

-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Нововодолазької селищної ради Харківської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 908 грн. за подання позову та 681 грн., сплачену за подання заяви про забезпечення доказів.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідачем протиправно не здійснено усіх належних виплат та порушено право на отримання належним чином заповненої трудової книжки у день звільнення з займаної посади.

Ухвалою суду від 16.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження.

Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст.162 КАС України.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого вказав, що у спірних правовідносинах діяв в межах наданих повноважень, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Позивачем надано відповідь на відзив, згідно змісту якого заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив за якими у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 був обраним головою Просянської сільської ради Нововодолазького району Харківської області 27.06.1987 та працював на займаній посаді сільського голови безперервно з 27 червня 1987 року до 25 листопада 2020 року включно.

Відповідно до рішення І сесії VIII скликання від 25.11.2020 №27-VIII Нововодолазькою селищною радою розпочато процедуру реорганізації юридичної особи - Просянської сільської ради (, юридична адреса: Харківська область, Нововодолазький район, село Просяне) шляхом приєднання до Нововодолазької селищної ради (, юридична адреса: Харківська область, Нововодолазький район, селище міського типу Нова Водолага, вулиця Донця Григорія, будинок 14).

Позивач 01 грудня 2020 року звернувся до Нововодолазької селищної ради з заявою про виплату середньомісячної заробітної плати в зв`язку з неможливістю працевлаштування на попередній перед виборною, роботі. До заяви була долучена копія трудової книжки колгоспника №372.

Листом від 18.12.2020 позивача повідомлено, що для того щоб реалізувати гарантію, передбачену зазначеною нормою необхідно подати до органу місцевого самоврядування: довідку (у довільній формі) про неможливість працевлаштування підприємством, де особа працювала до обрання на виборну посаду, на колишній або на рівноцінній посаді. Якщо таке підприємство ліквідовано, тоді подається відповідний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; трудову книжку. Беручи до уваги те, що запис у трудовій книжці за попереднім місцем роботи не відповідає вимогам чинного законодавства, прохання про застосування статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та нарахування відповідних виплат є безпідставним.

Позивач 22 січня 2021 року повторно звернувся до Нововодолазької селищної ради з заявою про виплату середньомісячної заробітної плати за грудень 2020 року та січень 2021 року та просив виплачувати в подальшому на протязі 4 місяців, або до його працевлаштування.

До зазначеної заяви були долучені також копія трудової книжки колгоспника, копія архівної довідки від 30.12.2020 року, копія рішення господарського суду та копія витягу з ЄДР юридичних осіб.

Листом 18.02.2021 позивача повідомлено, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про відпустки» власник або уповноважений ним орган зобов`язаний вести облік відпусток, що надаються працівникам. Облік щорічних та додаткових відпусток, поділ їх на частини, відкликання з відпусток відображається в особових картках працівників. Зі змісту особової картки ОСОБА_1 , працівника Просянської сільської ради, правонаступником якої є Нововодолазька селищна рада, неможливо встановити кількість невикористаних днів щорічних та додаткових відпусток так як ця інформація не занесена в особову картку. Враховуючи вищевикладене, Нововодолазька селищна рада не має підтверджуючих документів та інформації, а також правових підстав для нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані відпустки. Відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Щодо прохання виплатити середньомісячну заробітну плату за грудень 2020 року, січень 2021 року й виплачувати в подальшому протягом чотирьох місяців або до працевлаштування повідомлено, що запис у трудовій книжці колгоспника №372 ОСОБА_1 (арк. 2-3 розділу «Зведення про роботу») за попереднім місцем роботи не відповідає вимогам чинного законодавства.

Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Правовідносини з приводу проходження публічної служби в органах та на посадах місцевого самоврядування унормовані, насамперед, приписами Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування.

Прогалини у нормативному регулюванні цих відносин можуть усуватись нормами Закону України Про державну службу, Кодексу законів про працю, Закону України Про оплату праці, Закону України Про відпустки тощо, але виключно в частині, котра не суперечить самій природі та суті публічної служби в органах місцевого самоврядування.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч.2 ст.19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Статтями 140-146 Конституції України визначені конституційні засади функціонування місцевого самоврядування в Україні, котрі деталізовані у приписах Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Так, відповідно до ст.1, ст.5, ч.1 ст.10, ч.1 ст.11, ст.ст.12, 51, 53, 541 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органами місцевого самоврядування є, зокрема: 1) сільські, селищні, міські ради; 2) виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи; 3) міський, селищний сільський голова як головна посадова особа територіальної громади; 4) староста.

Звідси слідує, що орган місцевого самоврядування - рада, виконавчий комітет ради та виконавчі органи ради і міський, селищний, сільський голова є різними окремими та незалежними суб`єктами владних повноважень у розумінні п.7 ч.1 ст.4 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження новообраного сільського, селищного, міського голови починаються з моменту складення ним присяги відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, міської ради, на якому відповідною територіальною виборчою комісією були оголошені рішення щодо його обрання та реєстрації. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

Отже, за загальним правилом повноваження новообраного (тобто кожного обраного, у тому числі і знов) сільського, селищного, міського голови починаються з моменту складення ним присяги та припиняються (закінчуються) в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах.

Таким чином, відносно сільського, селищного, міського голови законодавець замість юридичної конструкції призначення на посаду публічної служби та звільнення з посади публічної служби використовує зовсім іншу юридичну конструкцію, а саме: набуття повноважень сільського, селищного, міського голови (тобто вступ на посаду) і припинення/закінчення повноважень сільського, селищного, міського голови.

Включенням із наведеного правила є приписи ч.2 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", якими унормований випадок звільнення з посади міського, селищного, сільського голови у зв`язку із достроковим припиненням повноважень міського, селищного, сільського голови.

При цьому, використану законодавцем у положеннях даної статті юридичну конструкцію "відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування"" слід розуміти виключно як процедуру складання/прийняття присяги, а не як кваліфікуючу умову для визначення наявності або відсутності підстави для складання/прийняття присяги.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" перша сесія новообраної сільської, селищної, міської ради скликається відповідною територіальною виборчою комісією не пізніш як через два тижні після реєстрації новообраних депутатів ради в кількості, яка забезпечує повноважність складу ради відповідно до статті 45 цього Закону. Перше пленарне засідання першої сесії відкриває голова зазначеної територіальної виборчої комісії, який інформує раду про підсумки виборів депутатів, а також про підсумки виборів відповідно сільського, селищного, міського голови. З моменту визнання повноважень депутатів ради нового скликання та новообраного сільського, селищного, міського голови відповідно до статті 42 цього Закону головує на пленарних засіданнях ради першої сесії новообраний голова.

За правилом абз.2 ч.2 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" у разі якщо на час проведення першої сесії відповідний сільський, селищний, міський голова не зареєстрований відповідно до закону про місцеві вибори, про що на сесії ради інформує голова територіальної виборчої комісії, рада обирає тимчасову президію з числа депутатів ради в кількості трьох - п`яти осіб. Члени тимчасової президії почергово головують на пленарних засіданнях ради до обрання секретаря ради. З часу обрання секретаря ради він головує на пленарних засіданнях ради.

Отже, моментом визнання повноважень Міської ради згідно з ч.4 ст.45 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є подія обрання не менш як двох третин депутатів від загального складу ради.

Згідно з ст.3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

З огляду на приписи ч.2 ст.141 Конституції України публічна служба громадянина, обраного на посаду міського, селищного, сільського голови, є безумовно строковою.

Відповідно до абзаців 1 і 2 ч.1 ст.10 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється: на посаду сільського, селищного, міського голови, старости в порядку, встановленому Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні"; на посаду голови та заступників голови районної, районної у місті, обласної ради, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, голови постійної комісії з питань бюджету обласної, Київської та Севастопольської міських рад шляхом обрання відповідною радою.

Положеннями ст.11 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" у редакції Закону України Про внесення змін до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №1622-VI 04.09.2009 р. визначено, що громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають Присягу такого змісту: "Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити громаді та народові України, неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, сприяти втіленню їх у життя, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, сумлінно виконувати свої посадові обов`язки". Посадова особа місцевого самоврядування, яка вперше приймається на службу в органи місцевого самоврядування, вважається такою, що вступила на посаду, з моменту складення Присяги. Присяга вважається складеною, якщо після її зачитування громадянин України скріплює Присягу своїм підписом. Підписаний текст Присяги зберігається за місцем служби. Про складення Присяги робиться запис у трудовій книжці із зазначенням дати складення Присяги. Особа, яка відмовилася від складення Присяги (за винятком осіб, обраних на посади, зазначені в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), вважається такою, що не вступила на посаду, а рішення про її призначення, обрання чи затвердження вважається таким, що втратило юридичну силу. Особи, які вперше були обрані на посади сільських, селищних, міських голів, голів рад, старости, складають Присягу на сесії відповідної ради, текст якої визначено в частині першій цієї статті.

Вперше позивача обрано на посаду в органи місцевого самоврядування 27.06.1987 року.

Водночас із цим, ч.3 ст.11 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" у редакції, яка діяла до 19.09.2009 р., було визначено, що новообрані сільські, селищні, міські голови, голови рад складають Присягу на сесії відповідної ради.

Звідси слідує, що законодавець певний час виокремлював категорію новообраних сільських, селищних, міських голів та голів рад від категорії громадян, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування, запроваджуючи для осіб з першої категорії обов`язок з приводу складання Присяги на сесії відповідної ради безвідносно до події складання у минулому Присяги за цією ж самою чи іншою посадою місцевого самоврядування.

Відповідно до рішення І сесії VIII скликання від 25.11.2020 №27-VIII Нововодолазький селищний голова склав присягу 25.11.2020.

У силу ч.1 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження сільського, селищного, міського голови припиняються (закінчуються) в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах.

Використання законодавцем у даному конкретному випадку посилання на день як на проміжок часу у 24 години, а не на подію момент набуття повноважень новообраною відповідною радою, означає, що у день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, повноваження міського, селищного, сільського голови припиняються зі спливом 24 години того ж самого дня.

06.12.2020р. набув чинності Закон України від 17.11.2020р. №1009-IX, яким були внесені зміни до п.61 розділу V Закону України Про місцеве самоврядування в Україні і передбачено, що до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням цих положень.

У силу спеціального правила п.5 розділу ІІ Закону України від 17.11.2020р. №1009-IX до 31 грудня 2020 року виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, які створені до затвердження територій територіальних громад, продовжують на відповідних територіях здійснювати повноваження без зміни їх обсягу.

Таким чином, використання законодавцем у п.61 розділу V Закону України Про місцеве самоврядування в Україні у редакції Закону України від 17.11.2020р. №1009-IX посилання на день як на проміжок часу у 24 години, а не на подію момент набуття повноважень новообраною відповідною радою, означає, що у день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, повноваження міського, селищного, сільського голови розформованої територіальної громади припиняються зі спливом 24 години того ж самого дня.

З огляду на вказане, до 24:00 год. 25.11.2020 позивач займав посаду сільського голови.

За визначенням ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що із настанням 24:00 год. 25.11.2020 повноваження позивача як селищного голови припинились, а відтак, останній припинив виконання роботи за виборною посадою селищного голови.

Відтак, у розумінні ч. 1 ст. 20 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування служба позивача в органах місцевого самоврядування на виборній посаді - селищного голови припинена у зв`язку із проведенням першої сесії Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області VIII скликання о 24:00 год. 03.12.2020.

З 00:01 год. 26.11.2020 позивач юридично не має підстав для виконання роботи за виборною посадою селищного голови.

Отже, цей час не підлягає оплаті у якості часу проходження публічної служби в органах місцевого самоврядування.

Тому суд вважає, що припинення повноважень на виборній посаді місцевого самоврядування означає відсутність правових підстав для виплати винагороди за обіймання цієї посади з наступного календарного дня від дати припинення повноважень.

Згідно з ст.117 Кодексу законів про працю України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Вини власника або уповноваженого ним органу, в даному випадку відповідача, судом не встановлено.

Частиною 2 ст.235 Кодексу законів про працю України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У спірних правовідносинах відсутня подія звільнення позивача з посади публічної служби, позаяк має місце випадок припинення проходження публічної служби унаслідок закінчення строку повноважень за виборною посадою місцевого самоврядування.

Таким чином, вимоги щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку задоволенню не підлягають.

Щодо частини позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснювати виплату середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 , яку останній отримував на посаді Просянського сільського голови Нововодолазького району Харківської області до припинення повноважень, за березень 2021 року (з 16.03.2021) у розмірі 13695,12 грн., за квітень 2021 року у розмірі 25107,72 грн., за травень 2021 року у розмірі 17118,90 грн., або до дня його працевлаштування, проте не довше 6 (шести) місяців, судом встановлено наступне.

До обрання головою Просянської сільської ради Нововодолазького району Харківської області позивач працював у колгоспі «Колос» Просянської сільради Нововодолазького району Харківської області, що підтверджується копією трудової книжки колгоспника та архівною довідкою.

Відповідно до архівної довідки від 30.12.2020 №01-75/135, виданої архівним відділом Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, 11.08.1995 колгосп «Колос» був реформований і перетворений у колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Колос» село Просяне, Просянської сільської ради, Нововодолазького району Харківської області.

У подальшому КСП «Колос» перейменоване у СВК «Колос» село Просяне, Просянської сільської ради, Нововодолазького району Харківської області на підставі протоколу засідання правління КСП «Колос» №1 від 20.01.2000.

Згідно з рішенням загальних зборів СВК «Колос» від 19.02.2000 кооператив реорганізовано у приватно-орендне сільськогосподарське підприємство (ПОСП) «Колос».

На підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 13.12.2006 №Б-31/29-06 юридичну особу ПОСП «Колос» ліквідовано.

У зв`язку з вищевикладеним, місця роботи, з якого я пішов на виборну посаду, наразі не існує.

На даний час позивач є безробітним.

За результатами звернення позивача, відповідач вказав, що наданими ОСОБА_1 документами не підтверджено, що трудові відносини ОСОБА_1 були припинені з колгоспом «Колос» саме з підстав обрання позивача по справі на виборну посаду.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, які чинні на час розгляду справи (далі - Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Судом з копії трудової книжки колгоспника (а.с.16-17) ОСОБА_1 з 1980 по 1987 роки працював у колгоспі «Колос» та звільнений з займаної посади у зв`язку з обранням головою Проснянської сільської ради.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документів, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційних прав.

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з ч.2 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», Повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, завершуються в день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.

Після завершення повноважень сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, їхні виконавчі комітети продовжують здійснювати свої повноваження до затвердження сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою, персонального складу її виконавчого комітету. Протягом зазначеного строку сільський, селищний, міський голова, обраний об`єднаною територіальною громадою, очолює такі виконавчі комітети та входить до їх персонального складу.

Після завершення повноважень сільського голови, який одноособово виконував функції виконавчого органу сільської ради у територіальній громаді, що увійшла до об`єднаної територіальної громади, відповідні функції одноособово виконує сільський, селищний, міський голова, обраний об`єднаною територіальною громадою, з дня набуття ним повноважень до затвердження відповідною сільською, селищною, міською радою персонального складу її виконавчого комітету.

Аналізуючи норми діючого законодавства України, суд зазначає, що у випадку неможливості надання позивачу попередньої роботи і виключно на період його працевлаштування, але не більше шести місяців виплата середньої заробітної плати є мінімальною державною гарантією в оплаті праці для звільнених посадових осіб органу місцевого самоврядування після їх звільнення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось відповідачем, позивач права на пенсійне забезпечення не набув, пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років йому не призначена.

З огляду на вказане, позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити виплату середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 , яку останній отримував на посаді Просянського сільського голови Нововодолазького району Харківської області з 26.11.2020 до дня його працевлаштування, проте не довше 6 (шести) місяців є такими, що підлягають задоволенню.

Відносно частини позовних вимог про визнання бездіяльності Нововодолазької селищної ради Харківської області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані відпустки та нарахувань на оплату праці протиправною, судом встановлено наступне.

Листом від 19.11.2020 Нововодолазька селищна рада повідомила позивача про те, що відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільського голови та секретаря ради припиняються в день першої сесії ради нового скликання. Перша сесія Нововодолазької селищної ради відбудеться 25 листопада 2020 року. З огляду на викладене, слід здійснити всі необхідні розрахунки відповідно до чинного законодавства.

Як вже встановлено судом, до 24:00 год. 25.11.2020 позивач мав і правові підстави, і фізичну можливість видання розпорядчого документу з приводу проведення остаточного розрахунку.

Між тим, бездіяльність позивача призвела до виникнення юридичних наслідків, котрі не можуть бути усунуті інакше, ніж у спосіб покладення обов`язку із вчинення відповідних організаційно-правових заходів на відповідача.

Суд зазначає, що питання нарахування та виплати всіх податків та зборів визначається при виконанні судового рішення боржником, як податковим агентом, на якого покладено обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків, з огляду на вказане нарахування на оплату праці, віднесено до повноважень відповідача, відтак вказана частина позовних вимог задоволенню не підлягає.

З огляду на вказане, вимоги про зобов`язання Нововодолазької селищної ради Харківської області здійснити ОСОБА_1 виплату компенсації за невикористані дні відпустки підлягають задоволенню.

При цьому, вимоги в частині визначення належних до виплати сум задоволенню не підлягають, оскільки належним способом захисту порушених прав позивача є саме зобов`язання нарахувати та здійснити відповідні виплати.

На даний час у суду відсутні докази того, що відповідачем такі нарахування здійснені не будуть, або будуть здійснені у неналежному розмірі.

Щодо частини позовних вимог про визнання бездіяльності Нововодолазької селищної ради Харківської області щодо невидачі ОСОБА_1 його трудової книжки протиправною та зобов`язання відповідача здійснити видачу ОСОБА_1 його трудової книжки із зазначенням дати її видачі, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 48 КЗпП трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації.

Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно наданих позивачем пояснень у відповіді на відзив останнім 30.03.2021 отримано трудову книжку зі всіма належними записами.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у частині про визнання бездіяльності Нововодолазької селищної ради Харківської області щодо невидачі ОСОБА_1 його трудової книжки протиправною.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Інші доводи сторін у справі на висновки суду не впливають.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Щодо повернення судового збору за подання заяви про забезпечення доказів у розмірі 681 грн., суд зазначає, що ухвалою суду від 19.03.2021 заяву позивача про забезпечення доказів розглянуто по суті, відтак сума судового збору поверненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Нововодолазької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Нововодолазьку селищну раду (вул. Донця Григорія, буд. 14, смт. Нова Водолага, Нововодолазький район, Харківська область, 63202, ) здійснити виплату середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 , яку останній отримував на посаді Просянського сільського голови Нововодолазького району Харківської області з 26.11.2020 до дня його працевлаштування, проте не довше 6 (шести) місяців.

Зобов`язати Нововодолазьку селищну раду Харківської області здійснити ОСОБА_1 виплату компенсації за невикористані дні відпустки.

Визнати протиправною бездіяльність Нововодолазької селищної ради Харківської області щодо невидачі ОСОБА_1 його трудової книжки.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 908,0 грн. (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Нововодолазької селищної ради (вул. Донця Григорія, буд. 14, смт. Нова Водолага, Нововодолазький район, Харківська область, 63202, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17 травня 2021 року.

Суддя Севастьяненко К.О.