Справа № 580/3635/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3635/20 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючий суддя: Черпіцька Л.Т.
Пилипенко О.Є.
судді:Собків Я.М.

за участю секретаря: Зуєнка Д.П.

за участю:

представника позивача Васьківський Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство "Азот" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.02.21 у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Азот" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови ,

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне акціонерне товариство «Азот» звернулось до суду з позовною заявою до відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Т.І. ЗВП №59959397 від 13.08.2020 про опис та арешт майна (коштів) боржника. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржена постанова про опис та арешт майна позивача не містить суми, у розмірі якої накладено арешт, не містить обов`язкових реквізитів: відсутнє зазначення об`єму двигуна, виду пального, пробігу по кожному описаному та арештованому об`єкту. На думку позивача, недотримання державним виконавцем порядку та відсутність у постанові обов`язкових реквізитів свідчить про протиправність постанови і є підставою для скасування. Крім того, позивач зазначив, що відповідач мав отримати від банківської установи підтвердження про наявність грошових коштів, що обліковуються на всіх відкритих рахунках ПрАТ «Азот», а також повинен був перевірити суми коштів у касах позивача, і у випадку підтвердження про відсутність грошових коштів на рахунках та у касах боржника у сумі, необхідній для покриття заборгованості за виконавчими документами проводити звернення стягнення на інше майно позивача. Відповідач, не встановивши наявність та суму коштів на банківських рахунках позивача та суму грошових коштів у всіх касах позивача, передчасно прийняв оскаржувану постанову.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від "23" лютого 2021 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Мотивуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що оскаржена постанова про опис та арешт майна позивача не містить обов`язкових реквізитів: відсутнє зазначення об`єму двигуна, виду пального, пробігу по кожному описаному та арештованому об`єкту. На думку позивача, недотримання державним виконавцем порядку та відсутність у постанові обов`язкових реквізитів свідчить про протиправність постанови і є підставою для скасування.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 13.08.2020 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Т.І. прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у зведеному виконавчому провадженні № 59959397.

Згідно вказаної постанови описано та накладено арешт на рухоме майно, що належить позивачу, а саме:

1) транспортний засіб марки ЗИЛ - пожежна машина, ДНЗ НОМЕР_6, він код НОМЕР_7;

2) транспортний засіб марки ЗИЛ - пожежна машина, ДНЗ НОМЕР_8, він код НОМЕР_9;

3) транспортний засіб марки ЗИЛ - пожежна машина, ДНЗ НОМЕР_10 він код НОМЕР_11;

4) транспортний засіб марки ЗАЗ, ДНЗ НОМЕР_12 він код НОМЕР_13.

Вимогою державного виконавця від 21.07.2020 № 59959397/24 зобов`язано директора ПрАТ «Азот» надати до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у триденний термін з моменту надходження вимоги, зокрема: декларацію про доходи та майно боржника, про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; інформацію про усі відкриті банківські рахунки ПрАТ «Азот» із зазначенням залишків коштів на рахунках підприємства боржника; письмову розшифровку за усіма видами доходу ПрАТ «Азот» ; копію балансу ПрАТ «Азот» у повному обсязі, з усіма додатками та повним переліком майна підприємства - боржника; детальну інформацію про наявність рухомого та нерухомого майна що належить боржнику на праві власності; копії технічної та правовстановлюючої документації на усе рухоме та нерухоме майно боржника; виписку з касової книги з 01.01.2020 до дати отримання даної вимоги; дані про поточну кредиторську та дебіторську заборгованість, інформацію про випуск цінних паперів, інформацію про кошти та майно, що належить боржнику та перебуває у інших осіб; інформацію про усі земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні боржника та ін. У вимозі наявне попередження про кримінальну відповідальність за невиконання та перешкоджання виконанню судових рішень.

Позивачем не виконано вимогу щодо надання відомостей «про кошти та майно, належні йому від інших осіб». Згідно з ПБО 10 дебіторська заборгованість поділяється на довгострокову та поточну. Згідно з п. 5 цього стандарту дебіторська заборгованість визнається активом, якщо існує ймовірність отримання підприємством майбутніх економічних вигод та може бути достовірно визначено її суму.

24.07.2020 до відповідача надійшов лист АТ «Сбербанк» у відповідь на вимогу від 03.07.2020, де зазначено, що станом на початок дня 08.07.2020 на ім`я ПрАТ «Азот» в АТ «Сбербанк» відкриті рахунки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , валюта 978 залишок коштів - 0, валюта 643 - 0, валюта 980 - 1683,87, валюта 840 - 0; НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , валюта 978 залишок коштів - 0, валюта 643 - 0, валюта 980 - 0, валюта 840 - 0; НОМЕР_14 НОМЕР_5 , валюта 980 - 0, валюта 840 - 0. До листа додано виписку за особовими рахунками з 01.10.2018 до 08.07.2020.

29.07.2020 відповідачем прийнято постанову ЗВП № 59959397 про арешт коштів боржника якою накладено арешт на кошти у межах суми 2 385 459 066,81 грн, що перебувають у всіх касах ПрАТ «Азот» та надходять до них. У постанові зазначено, що вона підлягає негайному виконанню з моменту надходження. Головному бухгалтеру ПрАТ «Азот» повідомлено про виконання постанови у 3-денний термін з моменту надходження.

29.07.2020 відповідачем прийнято постанову ЗВП № 59959397 про розшук майна боржника, якою оголошено у розшук 100 одиниць транспортних засобів, належних боржнику.

29.07.2020 відповідачем направлено до Головного управління Національної поліції в Черкаській області подання щодо притягнення до кримінальної відповідальності керівника ПрАТ «Азот» ОСОБА_1 за фактом умисного невиконання рішень суду та незаконних дій щодо майна на яке накладено арешт або яке описано чи належить конфіскації на підставі виконавчих документів, що входять до складу ЗВП №59959397. У поданні зазначено про відсутність коштів на рахунках у банківських установах, що підтверджено відповідями банківських (фінансових) установ, місцезнаходження майна на яке накладено арешт та яке оголошено у розшук боржником державному виконавцю не повідомлено, майно приховується.

Листом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 07.08.2020 відповідачу повідомлено, що за результатами розгляду подання відповідно до вимог частини 1, 4 статті 214 КПК України внесено відомості до ЄРДР від 07.08.2020 за №003050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 КК України.

У зв`язку з відсутністю коштів позивача у необхідній сумі на відомих відповідачу рахунках, що підтверджено відомостями банків, невиконанням головним бухгалтером постанови про арешт коштів у касах ПрАТ «Азот», відповідачем прийнято оскаржувану постанову від 13.08.2020 ЗВП № 59959397 про опис та арешт майна (коштів) боржника - описано та накладено арешт на транспортні засоби.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пункт 6 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Приписами частин 1-5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Частиною 5 статті 48 Закону № 1404 встановлено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, що необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно з частиною 1 статті 52 Закону № 1404 виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Частиною 2 статті 52 Закону № 1404 встановлено, що виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Відповідно до частини 3 статті 52 Закону №1404 не належать арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Відповідно до частини 5 статті 52 Закону № 1404 у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону № 1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 статті 56 Закону № 1404 встановлено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом прийняття постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника приймається виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Згідно частини 3 статті 56 Закону № 1404 арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Частиною 4 статті 56 Закону № 1404 встановлено, що копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Згідно з частиною 5 статті 56 Закону № 1404 про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; якщо опису належить транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з відсутністю коштів позивача у необхідній сумі на відомих відповідачу рахунках, що підтверджено відомостями банків, невиконанням головним бухгалтером постанови про арешт коштів у касах ПрАТ «Азот», відповідачем прийнято оскаржувану постанову від 13.08.2020 ЗВП № 59959397 про опис та арешт майна (коштів) боржника - описано та накладено арешт на транспортні засоби.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем дотримано послідовність накладення арешту, тобто у першу чергу звернено стягнення на кошти боржника (у касах, на рахунках) та дії щодо рухомого майна (транспортні засоби), і після вчинено відповідні дії спрямовані на виконання судових рішень шляхом накладення арешту на кошти на рахунках у банках та у касах ПрАТ «Азот», прийнято постанову від 13.08.2020 про опис та арешт майна боржника ЗВП № 59959397.

Щодо посилання скаржника в апеляційній скарзі на ту обставину, що в оскаржуваній постанові відсутні обов`язкові реквізити про транспортні засоби, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки у вказаній постанові містяться всі відомості про назву транспортних засобів, марку, модель, він код номерні знаки, рік випуску, колір, що дає змогу в повній мірі ідентифікувати ці транспортні засоби.

Верховним Судом у постанові від 15.10.2019 у справі № 904/1069/18 (ЄДРСР 84944538) зроблено висновок, що не зазначення виконавцем у постанові опису та арешту майна боржника інформації щодо площі кожного приміщення, що є складовою нерухомого майна, не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, позаяк це не свідчить про те, що такими діями виконавця було порушено права чи свободи боржника. Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Щодо твердження позивача, що відповідачем не звернено стягнення на дебіторську заборгованість позивача, що відповідно до балансового звіту (наданого органу статистики) форми № 1 станом на 30.06.2020 становить 4,37 грн., колегія суддів враховує таке.

Відповідно до статті 54 Закону № 1404, виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до податкових органів. Податкові органи зобов`язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Відповідно до частини 5 статті 19 Закону № 1404 боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, звіт форми № 1 станом на 30.06.2020, подано до Центру обробки електронних звітів Держстату України 27.07.2020 щодо наявних відомостей про дебіторську заборгованість та не наданий до податкових органів. Згідно з частиною 2 статті 48 та частиною 1 статті 52 Закону № 1404 не передбачено, що зверненню стягнення на майно боржника передує звернення стягнення на дебіторську заборгованість.

У матеріалах справи відсутні докази, що позивачем на вимогу відповідача від 21.07.2020 № 59959397/24 надано відомості щодо наявної дебіторської/кредиторської заборгованості контрагентів або пояснення щодо поважності причин невиконання зазначеної вимоги.

Що ж стосується аргументів позивача про протиправність оскаржуваної постанови у зв`язку із скасуванням рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.07.2020 у справі №580/591/20 постанови від 25.11.2019 про передачу виконавчого провадження №55037853 з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.07.2020 у справі №580/591/20 постанова директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.11.2019 про передачу виконавчого провадження №55037853 та приєднання до ЗВП № 59959397 визнана протиправною та скасована.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2020 № 580/591/20 апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено: рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.07.2020 скасовано та ухвалено постанову, якою у задоволенні позову ПрАТ «Азот» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, відмовлено.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються під час розгляду іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, станом на момент вирішення спору постанова від 25.11.2019 про передачу виконавчого провадження є чинною, тому державним виконавцем правомірно вчиняються виконавчі дії в межах зведеного виконавчого провадження № 59959397.

Твердження скаржника про закінчення виконавчого провадження №55515712 з примусового виконання виконавчого листа №823/1029/17 від 13.12.2017 у зв`язку із повним виконанням, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки оскаржена постанова від 13.08.2020 прийнята у рамках зведеного виконавчого провадження № 59959397, тому фактичне виконання виконавчого листа №823/1029/17 жодним чином не впливає на здійснення процедури примусового виконання у зведеному виконавчому провадженні.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанції по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.241,242,310,316,321,322,325,329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Азот" залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.02.21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду

Повний текст постанови виготовлено 18 травня 2021 року.

Головуючий суддя: Л.Т. Черпіцька
судді:О.Є. Пилипенко
Я.М. Собків