Справа № 400/1339/21
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 р. № 400/1339/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Фульги А.П. розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м.Миколаїв, 54001

про:визнання дій протиправними; стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 22.10.2020 - 23.12.2020 в розмірі 38 808,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

03.03.2021 ОСОБА_1 (надалі - позивачка) звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Миколаївській області (надалі -, відповідач) про:

- визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Миколаївській області в частині затримки остаточного розрахунку при звільненні зі служби в поліції за п.1 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» на виконання наказу від 19.10.2020 №562 о/с;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 22.10.2020 по 23.12.2020 року в розмірі 38808,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона проходила службу в Головному управлінні Національної поліції в Миколаївській області. Наказом ГУНП в Миколаївській області від 19.10.2020 №562 о/с її звільнено зі служби на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням). Позивачка вважає, що в день звільнення їй мала бути виплачена одноразова грошова допомога при звільненні та доплату за роботу в умовах карантину. Однак, така допомога виплачена позивачці відповідачем не в день звільнення, а 25.11.2020. Відтак, позивачка наполягає на необхідності стягненні на її користь середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні з 22.10.20 по 23.12.20 року.

Ухвалою суду від 05.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

25.03.2021 від ГУНП в Миколаївській області до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. При цьому, визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата

належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Одноразова грошова допомога при звільненні, яка передбачена пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", не входить до складових грошового забезпечення та нараховується і сплачується відповідно до умов, встановлених Порядком, затвердженим наказом МВС України від 06.04.2016 №260. При цьому, виплата поліцейським одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби проводиться Національною поліцією України після звільнення особи зі служби та не входить до повноважень ГУНП в Миколаївській області. Отже, ГУНП в Миколаївській області при проведенні виплат позивачці одноразової грошової допомоги та доплати за роботу в умовах карантину при звільненні діяло в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством.

В судовому засіданні сторони були присутні, надавали свої пояснення по справі позивачка просила позов задовольнити, відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходила службу в Головному управлінні Національної поліції в Миколаївській області. Наказом ГУНП в Миколаївській області від 19.10.2020 №562 о/с її звільнено зі служби на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням).

За інформацією з виписки по картці/рахунку ОСОБА_2 , остаточний розрахунок сум, ГУНП в Миколаївській області перераховано 25.11.2020 та 24.12.2020 року.

Вважаючи протиправними виплати ГУНП в Миколаївській області на її користь одноразової грошової допомоги та доплати за роботу в умовах карантину лише 25.11.2020 та 24.12.2020 року, а не у день звільнення зі служби в органах Національної поліції (21.10.2020), остання звернулася до суду з даним позовом про стягнення з управління на її користь середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги та доплати за роботу в умовах карантину .

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі також Закон №580-VIII).

Відповідно до положень статті 102 Закону №580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За змістом частини 2 статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

За правилами пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової

служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з частинами 1, 2 статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 3 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799 (далі - Порядок №260), грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 15 Порядку №260 визначено, що при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.

Разом з тим, ані Законом №580-VIII, ані Порядком № 260 не врегульовано порядок відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні працівника з органів поліції.

Так, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.

Згідно з частиною 1 статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частиною 1 статті 117 Кодексу законів про працю України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як вже зазначалося судом, виплата поліцейським, які звільняються зі служби за власним бажанням, одноразової грошової допомоги при звільненні передбачена статтею 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пунктом 10 Постанови № 393.

Проте оскільки зазначені нормативно-правові акти, які визначають порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським, не містять норм, які б регулювали питання строку розрахунку при звільненні та відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні, то необхідно виходити з приписів трудового законодавства щодо оплати праці.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03.06.2020 № у справі № 806/298/17 (89598855).

Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, за весь час затримки по день фактичного розрахунку)за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Вказана правова позиція узгоджується з позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 17 лютого 2015 року (справа № 21-8а15), та Верховним Судом у постанові від 19 червня 2019 року (справа №820/3313/17), від 05 грудня 2019 року (справа №806/409/17).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звільнена зі служби в поліції 21.10.2020 у відповідності до наказу ГУНП в Миколаївській області від 19.10.2020 №562 о/с "По особовому складу", тоді як фактичний розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги управлінням проведено 25.11.2020 та 24.12.2020 року.

З огляду на викладене, враховуючи зміст статті 117 Кодексу законів про працю України, яка передбачає відповідальність власника за затримку розрахунку при звільненні, підставою для якої є факт порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що тривала 63 днів.

Водночас суд не погоджується з розрахунком середнього заробітку, наведеним у позовній заяві з посиланням на Постанову КМУ № 100 з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 розділу XI Закону № 580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються до цих правовідносин в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 988 виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ. Ця норма є відсилочною та обумовлює існування спеціального нормативно-правового акта для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.

Такий Порядок затверджено згаданим наказом Міністерства внутрішніх справ України № 260 від 06 квітня 2016 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799).

Відповідно до пункту 2 згаданого Наказу він набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Вперше Закон № 580-VIII опублікований в офіційному виданні - газеті "Голос України" 06 серпня 2015 року (№ 141-142), отже, відповідно до статті 1 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону, окремі положення закону набрали чинності 07 серпня 2015 року, а Закон в цілому - 07 листопада 2015 року.

Відповідно до частини сьомої статті 15 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" накази міністерства, які є нормативно-правовими актами і пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Порядок № 260 опублікований та, відповідно, набрав чинності, 27 травня 2016 року (Офіційний вісник України від № 39).

У справі, що розглядається, період затримки розрахунку при звільненні тривав з 31.07.2020 року по 28.08.2020 року, тобто після набрання чинності згаданим спеціальним нормативно-правовим актом.

Відповідно до статті 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, а ті, що не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Враховуючи, що на дату звільнення позивача зі служби в поліції набрали законної сили норми спеціального нормативно-правового акта (Порядку № 260) при обчисленні суми середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню за час затримки розрахунку при звільненні позивача положення Постанови № 100 не підлягають застосуванню.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 30.01.2019 у справі №806/2164/16 (реєстраційний номер 79528120).

Так відповідно до архівної відомості при звільненні у жовтні 2020 відповідачем виплачно позивачці усі види грошового забезпечення за посадою, премія, компенсація за невикористану відпустку,індексація,а всього - 34 185,08 грн.

Відповідно до довідки УФЗБО ГУНП №416/28-2021 від 18.03.2021 в строках передбачених у Порядку №260 виплачено ОГД при звільненні - 85475,68 грн, що не заперечується позивачкою.

ОСОБА_1 при звільненні зі служби в поліції відповідачем виплачено - 119660,76 грн.Тоді як сума доплати із короновірусного фонду, яку вважає позивачка несвоєчасно виплаченою складає - 18 745,40 грн.

Застосовуючи спосіб розрахунку, наведений у постанові Верховного Суду від 30.11.2020 (справа №480/3105/19) вказано: "Синтаксичний розбір текстуального змісту цієї норми дає підстави суду зробити висновки про те, що відповідність у розмірі середнього заробітку застосовується лише в разі невиплати всіх належних працівникові сум (заробітної плати, компенсацій тощо)". Такий правовий висновок прямо випливає із цієї норми.

Аналіз такого правового регулювання дає змогу суду зробити правовий висновок, який непрямо випливає з приписів ч.1 ст.117 КЗпП України, про те, що в разі виплати частини (не всіх) належних звільненому працівникові сум зменщується відповідно розмір відповідальності. І цей розмір відповідальності повинен бути пропорційним розміру невиплачених сум з урахуванням того, що всі належні при звільненні суми становлять сто відсотків, скільки ж відсотків становить розмір середнього заробітку.

Таким чином, суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми (висновок Верховного Суду України висловлений у постанові від 27.04.2016 року у справі №6-113цс16; висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 26.06.2019 року у справі №761/9584/15-ц, щодо відступлення від частини висновків ВСУ, наведених у постанові від 27.04.2016 рокуу справі №6-113цс16).

Враховуючи наведені правові висновки та застосовуючи спосіб розрахунку, наведений у постанові Верховного Суду від 30.11.2020 справа №480/3105/19 обчислення повинні бути проведено у такий спосіб: загальний розмір належних позивачці при звільнення виплат складає 138406,16 грн (119660,76+18745,40), з яких: отримане грошове забезпечення -34185,08 грн та ОГД - 85475,68 грн (86,46%) та отримана (24.12.2020) доплата із короновірусного фонду 18745,40 грн (13,54%=18745,40*100:138406,16).

Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні розрахована позивачкою 38808,00 грн (63*616,00).

Отже, співмірна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у зв`язку із несвоєчасною виплатою доплати із корновірусного фонду 13,54% від 38808,00 грн, що становить з округленням - 5254,60 грн (38808,00 *13,54%=5254,60) грн.

З огляду на положення статей 116, 117 КЗпП, обов`язок виплатити компенсацію за затримку розрахунку при звільненні покладено саме на роботодавця, тож якщо позивача звільнено зі служби, тобто припинено трудові правовідносини за наказом ГУНП в Миколаївській області то і обов`язок виплатити належне позивачу грошове забезпечення, як і наслідки за неналежне виконання цього обов`язку, теж покладено на нього.

Такий висновок узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 30.01.2019 у справі № 806/2164/16 та підтверджуються практикою Верховного

Суду у аналогічних правовідносинах (постанови від 21.05.2020 у справі №823/911/16, від 27.04.2020 у справі №812/639/18, від 30.01.2019 у справі №806/2164/16).

Обираючи належний спосіб захисту прав позивачки, суд, керуючись статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Миколаївській області щодо несвоєчасної виплати остаточного розрахунку при звільненні на користь ОСОБА_1 та стягнути на користь позивачки середній заробіток за час затримки виплати остаточного розрахунку при звільненні у розмірі 5254,60 грн.

Позов задовольнити частково.

Сума сплаченого позивачем судового збору підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 454,00 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м.Миколаїв, 54001 ) задовольнити частково.

2.Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Миколаївській області в частині затримки остаточного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.1 ч.1 ст.77 ЗУ "Про Національну поліцію" на виконання наказу від 19.10.2020 №562 о/с.

3.Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул.Декабристів,5, м.Миколаїв,54001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 22.10.2020 по 23.12.20220 в розмірі 5254,60 грн. (п`ять тисяч двісті п`ятдесят чотири гривні шістдесят копійок).

4.В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м.Миколаїв,54001 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 454,00 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. П. Фульга