Справа № 420/14673/20
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 р.м. ОдесаСправа № 420/14673/20
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

22.02.2021 року;

Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області під час проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди працюючого судді згідно довідки Луганського Апеляційного суду від 18.03.2020 року №133;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди працюючого судді згідно довідки Луганського Апеляційного суду від 18.03.2020 року №133 з 19.02.2020 року, з врахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є суддею у відставці, з грудня 2016 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та одержує довічне грошове утримання. Довічне грошове утримання призначено позивачу відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI та складало 80% від суддівської винагороди. Однак, під час перерахунку у жовтні 2020 року відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII зменшено відсотковий розмір довічного грошового утримання судді у відставці з 80 % до 50% від відповідного грошового забезпечення працюючого судді. Посилаючись на те, що призначення довічного грошового утримання та його перерахунок є різними процедурами соціальних гарантій судді, відсотковий показник розміру грошового утримання визначається під час його призначення та є незмінним, позивач вимушений звернутись до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

З огляду на те, що на момент перерахунку та виплати довічного грошового забезпечення судді у відставці Управлінням дотримано вказані положення закону про судоустрій, ці норми є чинними і неконституційними у встановленому порядку не визнавались, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 з посиланням на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірні правовідносини, та обставинам справи і помилково не враховано, що з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року по справі №2-р/2020 порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а також умови та порядок здійснення перерахунку розміру довічного грошового утримання, раніше призначеного судді у зв`язку із виходом у відставку, врегульовано положеннями ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII. Водночас, відсотковий показник довічного грошового забезпечення, передбачений ч. 3 вказаної статті Закону застосовується під час призначення грошового утримання. Разом з цим, за правилами ч. 4 ст. 142 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII під час перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання судді у відставці змінюється лише розмір складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Наведені правові норми у сукупності свідчать про те, що відсотковий показник довічного грошового утримання визначається під час виходу судді у відставку та є незмінним. Змінною величиною розміру довічного грошового утримання судді у відставці є лише його складові. Отже, змінюючи відсотковий показник довічного грошового утримання під час його перерахунку, Управлінням звужено обсяг існуючих прав позивача, порушено право на належне грошове утримання судді у відставці, а тому у суду першої інстанції були всі правові підстави для задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 з грудня 2016 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI (в редакції, яка діяла на момент виходу судді у відставку).

Довічне грошове утримання розраховано у розмірі 80% від грошового забезпечення судді, який працює на відповідній посаді.

На підставі Довідки за №133, виданої 11.03.2020 року Луганським апеляційним судом, рішення Конституційного Суду України №2-р/2020 від 18.02.2020 року та судового рішення по справі №420/5061/20, позивачу з жовтня 2020 року проведено перерахунок довічного грошового утримання, виходячи з суддівської винагороди судді у сумі 196 537 грн., в тому числі: посадовий оклад 115 610 грн., доплата за вислугу років 80 927 грн.

За наслідком перерахунку, Управління визначило до виплати позивачу довічне грошове утримання, виходячи з 50% від грошового забезпечення судді, який працює на відповідній посаді.

Не погоджуючись із зменшенням відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці, посилаючись на необґрунтованість та неправомірність дій відповідача, позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII.

Пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

За правилами ч. 3 вказаної статті Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 142 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Слід зазначити, що Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII врегульовано і певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Зокрема, за правилами п. 22 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 р. отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (п. 23 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII).

З 07.11.2019 року у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування» від 16.10.2019 року №193-IX, пункти 22, 23 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII виключено.

Також, відповідно до положень п. 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:

а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

За правилами п. 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п. 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII із змінами.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Вказані положення Основного Закону кореспондуються із приписами ч. 1 ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 року №2136-VIII.

Отже, з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування» від 16.10.2019 року №193-IX та з дня ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 визначено, зокрема, єдиний порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, який врегульований у ст. 142 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII.

Згідно матеріалів пенсійної справи, стаж позивача на посаді судді складає 20 років 8 місяців 15 днів, отже відповідно до положень ч. 3 ст. 142 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII до виплати підлягає щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Вказані приписи закону відповідачем дотримано, чим спростовуються доводи позивача про неправомірність дій Управління під час виплати довічного грошового утримання судді у відставці.

Також, не є підтвердженими доводи позивача про зменшення обсягу та змісту існуючих прав у зв`язку із застосуванням вказаного показника відсоткового розміру довічного грошового утримання, оскільки розмір довічного грошового утримання, на який має право позивач згідно норм Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII є більшим за розмір, визначений на підставі положень Закону від 07.07.2010 року №2453-VI (який діяв на час виходу судді у відставку).

У тому числі, не підлягають застосуванню висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 16 жовтня 2019 року по справі №240/5401/18, оскільки спірні правовідносини не є подібними.

Враховуючи викладене, оскільки під час виплати довічного грошового утримання судді у відставці відповідач діяв на виконання своїх повноважень та з дотриманням чинного законодавства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

З огляду на викладене, судом першої інстанції повною мірою з`ясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

У зв`язку із чим, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло