Справа № 759/4057/21
Суддя: Горбенко Н. О.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. №759/4057/21

пр. №2-а/759/124/21

17 травня 2021 року

Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судових засідань Савіцькій Л.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП у м. Києві сержанта поліції Мисак Романа Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва 01 березня 2021 року з адміністративним позовом до поліцейського УПП у м. Києві сержанта поліції Мисак Романа Васильовича, в якому просить суд поновити йому строк на звернення до суду з даним адміністративним позовом, скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3803598 від 19.02.2021 року та справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 3 ст. 122 КУпАП відносно нього - закрити.

Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він 19.02.2021 року близько 08-30 год. прямував проспектом Перемоги та для того. Щоб дістатися до магазину Стерх, звернув на вул. Івана Крамського на своєму автомобілі Volkswagen Touareg, д.н.з НОМЕР_1 . Коли почув сигнал сирени вимоги зупинити автомобіль, побачив в зеркало заднього огляду поліцейську машину. У поліцейського, що підійшов, він поцікавився причиною зупинки, на що поліцейський повідомив, що він рухався смугою для маршрутних транспортних засобів. На що позивач заперечив, обґрунтовуючи, що він рухався проспектом Перемоги в бік центру м. Києва, показавши поворот направо, не заздалегідь, а безпосередньо перед поворотом, повертаючи він бачив поліцейську машину, випередив її з правого боку та повернув, окрім того показав поліцейському документи від Стерх до магазину-салону якого прямував. Але поліцейським це не було прийнято до уваги та винесено постанову про накладення штрафу в сумі 510 грн.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. З ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3803598 від 19.02.2021 року підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зазначає, що не перетинав смугу для маршрутних транспортних засобів та не порушував п. 17.1 ПДР України, про що і зазначив працівнику патрульної поліції, але інспектором було відмовлено в наданні доказів порушення ним ПДР, інспектор навіть не взяв до уваги його пояснення та надання документів від магазину Стерх. Винним себе не визнає, ПДР не порушував, тому вважає, що твердження поліцейського про порушення ним вимог ПДР України є лише її суб`єктивною думкою та припущенням, яке не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі та просив стягнути з відповідача на його користь сплачений штраф у розмірі 510 грн. та судовий збір - 454 грн.

Відповідач поліцейський УПП у м. Києві сержант поліції Мисак Р.В. в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву до суду не надав.

Суд, з`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, встановив, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ст. 9 КАС України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Судом встановлено, що поліцейським УПП у м. Києві сержантом поліції Мисак Р.В. постановою серії ЕАН №3803598 від 19 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП України, до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Наведена постанова була винесена відповідачем, як зазначено в ній, з встановленого порушення позивачем вимог п. 17.1 ПДР України.

Згідно п. 17.1 на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів крім таксі на цій смузі.

Частиною 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Згідно положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в Постанові Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертизи.

Проте судом встановлено, що виходячи із положень вищезгаданих статей КУпАП, відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було виконано вимог цих статей, зокрема не зазначено жодних доказів на обгрунтування допущеного позивачем правопорушення, зважаючи на те, що таке категорично заперечується останнім.

Згідно вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС).

Незважаючи на вказані обставини, відповідачем не надано суду доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, зокрема того, що позивач керуючи транспортним засобом, порушив вимоги пункту 17.1 ПДР України, рухаючись на смузі руху для маршрутних ТЗ, позначеної дорожнім знаком 5.8, оскільки не надано матеріалів, на підставі яких було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а відтак у суду відсутня можливість встановити, на підставі яких доказів відповідач дійшов висновку про вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем до суду не надано ані відзиву на позовну заяву, ані відео фіксації вчинення правопорушення, у разі наявності такої, ані інших доказів, що підтверджують факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що у п. 8 оскаржуваної постанови також не зазначені відомості про наявність доказів, на підставі яких зафіксовано дане правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті`встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Таким чином, всупереч вимогам ст. 77 КАС України суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 19 лютого 2021 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, прийняте ним рішення є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення ним правопорушення, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Що стосується вимоги позивача про поновлення йому строку звернення до суду, який на його думку, було пропущеного з поважних причин, оскільки останній день звернення до суду припадав на вихідний день- неділю - 28.02.2021 року, суд зазначає, що вказаний десятиденний строк для звернення до суду позивачем пропущено не було, оскільки згідно з ч.6 ст. 120 КАСУ, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день, тому і відповідно підстав для поновлення такого строку не має.

Суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Позивач просив суд стягнути на його користь судовий збір у розмірі 454 грн. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, то судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

УХ ВАЛИЛА:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського УПП у м. Києві сержанта поліції Мисак Романа Васильовича про скасування постанови серії ЕАН №3803598 від 19.02.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3803598 від 19.02.2021 року, винесену поліцейським УПП у м. Києві сержантом поліції Мисак Романом Васильовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 454 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Горбенко