Справа № 500/555/21
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

Справа №500/555/21

17 травня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Тернопільській області, яка виразилась у відмові в здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, відпускних, лікарняних та премій, починаючи з 04.02.2002, з врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002 та зобов`язати Головне управління ДФС у Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, відпускних, лікарняних та премій, починаючи з 04.02.2002, з врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом сплати судового збору у розмірі 908,00 грн та подання суду доказів такої сплати або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

01.03.2021 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

12.03.2021 від відповідача Головного управління ДФС у Тернопільській області до суду поступив відзив на позовну заяву.

Представник позивача 19.03.2021 подав до суду відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 05.04.2021 визначено розгляд справи №500/555/21 проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії судове засідання на 05.05.2021.

05.05.2021 ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання вимог вказаної ухвали суду від 05.05.2021 представником позивача адвокатом Шкварок Т.Р. 13.05.2021 подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій просить поновити строк для звернення до адміністративного суду та визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Тернопільській області, яка виразилась у відмові в здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, відпускних, лікарняних та премій, починаючи з 04.02.2002, з врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002 та зобов`язати Головне управління ДФС у Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, відпускних, лікарняних та премій, починаючи з 04.02.2002, з врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002.

Вказує, що в рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 по справі №500/606/19 зазначено, що нарахування та виплата надбавки за вислугу років, а також перерахунок та виплату відпускних, лікарняних та премій, із врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002 може бути здійснене лише після вирішення питання щодо наявності підстав для зарахування ГУ ДФС у Тернопільській області такого стажу до вислуги років позивача.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 набрало законної сили 28.06.2019 і з цієї дати відповідач був зобов`язаний здійснити перерахунок надбавки за вислугу років, відпускних, лікарняних, премій, починаючи з 04.02.2020.

Тобто, на переконання сторони позивача, це не право позивача звернутися до суду про здійснення перерахунку, а обов`язок відповідача дотримуватися законів України та зарахувавши стаж, здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років, відпускних, лікарняних, премій.

В даному випадку саме зі сторони відповідача прослідковується бездіяльність, яка виразилась в нездійсненні перерахунку та виплаті надбавки за вислугу років, відпускних, лікарняних, премій.

При цьому вказує, що Верховний Суд України у постанові від 24.11.2015 по справі №800/259/15 зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

Вважає, з посиланням на рішення Конституційного Суду України, що отримавши рішення суду, яким зараховано до вислуги років стаж роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002 позивач набув право на здійснення перерахунку та виплаті надбавки за вислугу років, відпускних, лікарняних, премій і яке відповідачем було порушено.

Тому лише отримавши відповідь про відсутність підстав такого перерахунку за №256/6/19-97-10 від 22.12.2020 позивач дізнався про порушення своїх трудових прав, що стало підставою для звернення до суду.

Розглянувши матеріали справи, при розгляді поданої заяви про усунення недоліків позовної заяви від 13.05.2021 судом встановлено таке.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 у справі №500/606/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України у Тернопільській області, про:

- визнання протиправною бездіяльності, яка виразилась у відмові зарахувати до вислуги років, обчисленої в порядку, передбаченому для призначення пенсій, час попередньої роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002;

- зобов`язання зарахувати до вислуги років, обчисленої в порядку, передбаченому для призначення пенсій, час попередньої роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002;

- зобов`язання здійснити нарахування та виплату надбавки за вислугу років, починаючи з 04.02.2002, із врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002;

- зобов`язання здійснити перерахунок та виплату відпускних, лікарняних та премій, починаючи з 04.02.2002, із врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002 позов задоволено частково.

Згідно з резолютивною частиною вказаного судового рішення: "Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС України у Тернопільській області, яка виразилась у відмові зарахувати до вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні стаж роботи ОСОБА_1 в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002.

Зобов`язано Головне управління ДФС України у Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні стаж роботи ОСОБА_1 в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено."

На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 у справі №500/606/19, яке набрало законної сили 28.06.2019, наказом Головного управління ДФС у Тернопільській області від 08.07.2019 №224-о "Про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду та оголошення рішення комісії" позивачу зараховано до вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні стаж роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002 та оголошено рішення комісії по визначенню стажу для виплати винагороди за вислугу років, який станом на 05.07.2019 становив 20 років 00 місяців 11 днів.

Заявлені позовні вимоги в справі №500/555/21 про зобов`язання Головне управління ДФС у Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, відпускних, лікарняних та премій, починаючи з 04.02.2002, з врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002, то рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 у справі №500/606/19 в цій частині позовних вимог відмовлено, тому що вказане питання позивачем перед відповідачем не порушувалось, і питання щодо здійснення нарахування та виплати надбавки за вислугу років, перерахунку та виплати відпускних, лікарняних та премій, починаючи з 04.02.2002 не були предметом розгляду ГУ ДФС у Тернопільській області при зверненні позивача щодо зарахування стажу.

Як зазначено в позовній заяві таке звернення від 19.11.2020 було надіслане позивачем 22.11.2020 до відповідача.

Листом Головного управління ДФС у Тернопільській області №256/6/19-97-10 від 22.12.2020 позивача повідомлено, що підстави для здійснення відповідних перерахунків та виплат, починаючи з 04.02.2002, відсутні.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

За змістом статті 122 КАС України початком перебігу строку звернення до адміністративного суду є день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись". Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року №340/1019/19).

Згідно матеріалів справи видно, що позивачу стало відомо про порушення його прав, за захистом яких він звернувся до суду з цим позовом, після винесення судового рішення 23.05.2019, тобто майже два роки тому.

Однак позовну заяву подав 09.02.2021, на думку позивача, з дотриманням шестимісячного строку, після звернення 22.11.2020 до відповідача з аналогічного питання.

Отримання позивачем листа відповідача від 22.12.2020 у відповідь на його заяву від 19.11.2020 про відмову у здійсненні перерахунку не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Суд звертає увагу, що за приписами частини другої статті 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Твердження представника позивача про те, позивачу стало відомо про відмову у здійсненні перерахунку, при отриманні листа 22.12.2020 не впливає на обчислення строку звернення до суду.

Так само хибним є висновок про те, що отримавши рішення суду, яким зараховано до вислуги років стаж роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002 позивач набув право на здійснення перерахунку та виплату надбавки за вислугу років, відпускних, лікарняних, премій, оскільки в цій частині позовних вимог було відмовлено.

При цьому в рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 у справі №500/606/19 зазначено, що вказане питання позивачем перед відповідачем не порушувалось, і питання щодо здійснення нарахування та виплати надбавки за вислугу років, перерахунку та виплати відпускних, лікарняних та премій, починаючи з 04.02.2002 не були предметом розгляду ГУ ДФС у Тернопільській області при зверненні позивача щодо зарахування стажу.

Тому суд вказує, що позивач знав зі змісту рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 у справі №500/606/19 про необхідність звернення до відповідача з питанням здійснення нарахування та виплати надбавки за вислугу років, перерахунку та виплати відпускних, лікарняних та премій, починаючи з 04.02.2002, однак зробив це тільки 22.11.2020.

Тому шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом, виходячи із приписів частини другої статті 122 КАС України, необхідно обчислювати з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, зокрема прийняття судового рішення 23.05.2019, коли позивачу було відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині здійснення нарахування та виплати надбавки за вислугу років, починаючи з 04.02.2002, із врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002, а також щодо здійснення перерахунку та виплати відпускних, лікарняних та премій, починаючи з 04.02.2002, із врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002.

Так, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

З огляду на викладене позивачем та його представником не надано належних доказів пропуску строку звернення до суду з цим позовом з поважних причин, а тому суд доходить до висновку, що підстави, вказані у заяві на усунення недоліків позовної заяви є неповажними .

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим статтею 8 Конституції України та статтею 6 КАС України, суд на підставі статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі "Надточій проти України" (Nadtochiy v. Ukraine, заява N 7460/03, § 26) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Отже, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Рішення Європейського суду з прав людини і основоположних свобод по справі "Бендерський проти України" орієнтує судову практику застосовувати при оцінці доказів стандарт доказування "баланс ймовірностей" (balance of probabilities).

Суд, з огляду на "баланс імовірностей", зважаючи на встановлений процесуальним законом обов`язок доказування, що покладається на відповідача як суб`єкта владних повноважень, доходить висновку, що твердження позивача про те, що він дізнався про порушення своїх прав лише після отримання відповіді ГУ ДФС у Тернопільській області за №256/6/19-97-10 від 22.12.2020, оскільки до цього часу жодної інформації щодо суті спору не надходило, є непереконливим, в той час як відповідачем доведено, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 у справі №500/606/19 виконане в повному обсязі.

Відповідно до частини тринадцятої статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. (частина чотирнадцята статті 171 КАС України)

Згідно частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

За нормами пункту 7 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Відповідно до частини четвертої статті 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивачем подано до суду позовну заяву із пропуском строку звернення до суду, недоліки позовної заяви не усунено, а тому вважає за необхідне позовну заяву залишити без розгляду.

Керуючись статтями 122, 171, 240, 241, 243 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено і підписано 17.05.2021.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДФС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ).

Суддя Мартиць О.І.