Справа № 320/2308/21
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 березня 2021 року м. Київ Справа № 320/2308/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявуОСОБА_1
доГенеральної прокуратури України
провизнання протиправною бездіяльності та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Генерального прокурора від 29.05.2020 № 1392ц;

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 21.07.2020 № 1780ц;

- визнати протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора, що виявилась у непоновленні позивача на посаді в Офісі Генерального прокурора на виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2017 в адміністративній справі № 810/1385/17;

- зобов`язати Генерального прокурора поновити позивача на посаді керівника підрозділу Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

В силу положень пунктів 2 та 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються відомості щодо сторін та інших учасників справи, серед яких, зокрема, місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина шоста статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, згідно з приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з вимогами частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом встановлено, що накази № 1392ц та № 1780ц, які позивач просить визнати протиправними та скасувати, винесені відповідачем, відповідно, 29.05.2020 та 21.07.2020.

Водночас з наведеною вище позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду 26.02.2021 (відбиток календарного штемпеля підприємства поштового зв`язку на конверті від 26.02.2021), тобто з порушенням місячного строку звернення до адміністративного суду з позовом більше ніж на півроку.

За наведених обставин позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначає, що вперше правом на оскарження наведених вище наказів він скористався шляхом звернення до суду із заявами, поданими в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 в адміністративній справі № 810/1385/17 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяв в частині визнання протиправними та скасування пункту 2 наказу Генерального прокурора від 29.05.2020 № 1392ц та наказу Генерального прокурора від 21.07.2020 № 1780ц.

Вказане судове рішення в цій частині мотивоване тим, що позивачем невірно обрано спосіб захисту, оскільки зазначені вимоги повинні бути заявлені ним в порядку позовного провадження шляхом пред`явлення нового позову.

У подальшому ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 в адміністративній справі № 810/1385/17 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2020 залишено без змін.

Не погодившись із наведеними вище судовими рішеннями, позивач скористався правом на їх оскарження в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 11.02.2021 в адміністративній справі № 810/1385/17 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою позивача відмовлено. Вказане судове рішення отримано позивачем засобами поштового зв`язку 19.02.2021.

Позивач звертає увагу суду на те, що право на звернення до суду з даною позовною заявою він реалізував у найкоротші терміни з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 11.02.2021 в адміністративній справі № 810/1385/17 та вважає, що строк звернення до суду пропущено ним з поважних причин.

При вирішенні питання щодо визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

При цьому слід враховувати, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини від 21.02.1986 справа «Стаббігс та інші проти Великобританії»).

Як зазначалось судом вище, в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з даною заявою ОСОБА_1 посилається на обрання невірного способу захисту своїх порушених прав.

Водночас вказані вище доводи не приймаються судом до уваги, оскільки обрання невірного способу захисту порушених прав є не об`єктивними обставинами, які обмежували його право на звернення до суду із заявою в порядку позовного провадження, а виключно суб`єктивними діями самого позивача.

Судом також встановлено, що позивач оскаржує бездіяльність Офісу Генерального прокурора, що виявилась у непоновленні позивача на посаді в Офісі Генерального прокурора на виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2017 в адміністративній справі № 810/1385/17.

За поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, бездіяльність суб`єкта владних повноважень, яка, на думку позивача, є протиправною, допущена суб`єктом владних повноважень під час вчинення дій, спрямованих на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2017 в адміністративній справі № 810/1385/17, зокрема, щодо негайного виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на відповідній посаді.

При цьому позивач вважає, що строк звернення до адміністративного суду за вказаними вище вимогами ним не пропущено, оскільки протиправна бездіяльність відповідача є триваючою, а відтак, на думку позивача, до спірних правовідносин не можуть застосовуватись строки звернення до адміністративного суду, передбачені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з цим суд звертає увагу позивача на те, що днем бездіяльності є наступний день за встановленим законом строком, в який мало бути вчинено дію або прийнято відповідне рішення.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що судове рішення в адміністративній справі № 810/1385/17 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді підлягало негайному виконанню, бездіяльність відповідача, пов`язана з поновленням позивача на посаді, повинна відраховуватись з наступного дня після прийняття наведеного вище рішення суду, а саме: з 27.06.2017.

Водночас з вимогою про визнання протиправною бездіяльності Офісу Генерального прокурора, що виявилась у непоновленні позивача на посаді в Офісі Генерального прокурора на виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2017 в адміністративній справі № 810/1385/17, позивач звернувся до суду лише у лютому 2021 року, тобто з порушенням строків, визначених Кодексом адміністративного судочинства України.

Зважаючи на те, що будь-яких належних та допустимих доказів неможливості позивача звернутися до суду з даним позовом у строк, визначений чинним законодавством України, позивачем не надано, суд вважає, що підстави для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, у тому числі зазначені ним у позовній заяві, не є достатніми для поновлення такого строку.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що із вимогами про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, допущеної під час виконання судового рішення, він повинен звертатися до суду із заявою, поданою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а не в порядку позовного провадження шляхом пред`явлення нового позову.

Судом також встановлено, що в позовній заяві місцем реєстрації позивача визначено наступну поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Разом з тим жодних належних та допустимих доказів (зокрема, належним чином засвідчених копій сторінок паспорту громадянина України, з даних якого можливо встановити точне місце реєстрації позивача, або довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи) стосовно реєстрації позивача за вказаною адресою суду не надано.

Зі змісту позовної заяви також вбачається, що в межах даного провадження позивач оскаржує накази від 29.05.2020 № 1392ц та 21.07.2020 № 1780ц, винесені Генеральним прокурором.

Крім того, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора, що виявилась у непоновленні позивача на відповідній посаді.

Водночас в якості відповідача позивачем визначено виключно Генеральну прокуратуру України.

При цьому судом встановлено, що на момент звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом наказом Генерального прокурора від 27.12.2019 № 358 "Про окремі питання забезпечення початку роботи Офісу Генерального прокурора" Генеральну прокуратуру України перейменовано на Офіс Генерального прокурора без зміни ідентифікаційного коду юридичної особи.

Наведені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи приписи статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: доказів поважності причин пропуску такого строку, не зазначених позивачем у позовній заяві; доказів реєстрації позивача за адресою: АДРЕСА_1 ; позовної заяви, приведеної у відповідність вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (у тому числі шляхом уточнення позовних вимог та/або відповідачів у справі) з урахуванням наведених вище висновків суду; копії позовної заяви, недоліки щодо форми (змісту) якої усунуто, для її направлення відповідачу.

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Харченко С.В.