Справа № 580/1637/21
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 травня 2021 року Справа № 580/1637/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду заяву фермерського господарства "Бірюк" про забезпечення позову в адміністративній справі №580/1637/21 за позовом Фермерського господарсва "Бірюк" до Драбівської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №580/1637/21 за позовом Фермерського господарсва Бірюк до Драбівської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення.

14.05.2021 фермерське господарство "Бірюк" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову в якому просить:

- зупинити дію рішення Драбівської селищної ради №7-3/VIII від 10.03.2021 про продаж права оренди земельної ділянки комунальної власності площею 73, 4951 га кадастровий номер :03:002:0325 площею, яка розташована за межами населеного пункту Нехайківської сільської ради Драбівського району Черкаськогої області до вирішення позову по суті;

- зобов`язати Драбівську селищну раду Черкаської області утриматись від підписання протоколів торгів, договорів оренди земельної ділянки відповідно до рішення сесії №7-3/VIII від 10.03.2021 до вирішення позову по суті.

В обґрунтування заяви зазначено, що між позивачем та Драбівською районною державною адміністрацією укладено договір від 23.04.2009, предметом якого є право оренди на земельну ділянку за кадастровим номером :03:002:0325. Пуктом 7 вказаного договору передбачено переважне право на його поновлення на новий строк. Позивачем вказано, що всупереч зазначеному, рішенням Драбівської селищної ради від 10.03.2021 №7-3/VII право оренди на земельну ділянку за кадастровим номером :03:002:0325. Крім того, відповідачем оголошено проведення земельних торгів щодо продажу права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :03:002:0325 на 11 год 00 хв 21.05.2021. За вказаних обставин просить вжити заходи забезпечення позову.

Вирішуючи подану заяву про забезпечення позову, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав та інтересу, про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Забезпечення позову сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову вживаються судом з метою захисту прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.

Підстави для вжиття заходів забезпечення позову є оціночними, зважуються обставини, що містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті з огляду на формальність дотримання вимог. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача у адміністративному процесі, механізмом, що покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого у адміністративній справі. В ухвалі про забезпечення позову суд наводить мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Як зазначалось раніше, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (п. 2 ч. 2 ст.150 КАС України).

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що позивачем не окреслено очевидних ознак протиправності рішення Драбівської селищної ради 10.03.2021 №7-3/VII.

У заяві представник позивача посилається на абз. 22 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України згідно якого не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження поновлення договору оренди земельної ділянки між фермерським господарством Бірюк та Драбівською селищною радою за кадастровим номером :03:002:0325 або його укладання з використанням переважного права орендаря на новий строк.

Суд зазначає, що фактична протиправність чи правомірність рішення Драбівської селищної ради 10.03.2021 №7-3/VII належить встановленню судом за наслідками розгляду та вирішення адміністративного позову по суті у справі №580/1637/21.

Щодо посилань представника позивача на наявність відкритого провадження Господарського суду Черкаської області у справі №925/995/20 про визнання поновленим договору оренди на земельної ділянки за кадастровим номером :03:002:0325, суд зазначає про таке.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє рішення, яке набрало законної сили щодо визнання поновленим договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером :03:002:0325 між фермерським господарством Бірюк та Драбівською селищною радою.

Суд зазначає, що наявність відкритого провадження у справі №925/995/20 не свідчить про наявність права на оренду земельної ділянки за кадастровим номером :03:002:0325.

Щодо посилань представника позивача на те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду, що потягне відсутність можливості поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ч.1 ст.3 Земельного кодексу України).

Земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.134 Земельного кодексу України).

Земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів (ч.1 ст.135 Земельного кодексу України).

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу (ч.2 ст.135 Земельного кодексу України).

Організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.

Виконавцем земельних торгів є суб`єкт господарювання, який уклав з організатором земельних торгів договір про їх проведення.

Учасником земельних торгів є фізична або юридична особа, яка подала виконавцю земельних торгів документи, зазначені в частині сьомій статті 137 цього Кодексу, сплатила реєстраційний та гарантійний внески, зареєстрована у книзі реєстрації учасників земельних торгів і відповідно до закону може набувати право власності чи користування земельною ділянкою, яка виставляється на земельні торги (ч.3 ст.135 Земельного кодексу України).

Підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів.

Підготовка лотів до проведення земельних торгів включає:

а) виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості);

б) державну реєстрацію земельної ділянки;

в) державну реєстрацію речового права на земельну ділянку;

г) отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель" у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї;

ґ) проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель", крім випадків продажу на земельних торгах права оренди на неї;

д) встановлення стартової ціни продажу земельної ділянки, яка щодо земель державної та комунальної власності не може бути нижчою за експертну грошову оцінку земельної ділянки;

е) встановлення стартового розміру річної орендної плати, який щодо земель державної та комунальної власності не може бути меншим розміру орендної плати, визначеного Податковим кодексом України;

є) встановлення стартової ціни продажу прав емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, яка щодо земель державної чи комунальної власності не може бути нижчою за ринкову вартість відповідного права, визначену шляхом проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок;

ж) визначення виконавця земельних торгів, дати та місця проведення земельних торгів (ч.4 ст.136 Земельного кодексу України).

Згідно приписів ст. 137 Земельного кодексу України, організатор земельних торгів не пізніше десяти робочих днів після підписання договору про проведення торгів передає, а виконавець земельних торгів приймає документи та матеріали на лот, зазначені у частині четвертій статті 136 цього Кодексу.

Документація щодо кожного лота оформляється виконавцем земельних торгів в окрему справу і після закінчення торгів передається покупцеві. Із зазначених документації та матеріалів виконавець земельних торгів формує інформаційну картку на лот.

Виконавець земельних торгів після отримання документів та матеріалів на лот забезпечує опублікування на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а також, за бажанням організатора земельних торгів, у друкованих засобах масової інформації оголошення про проведення земельних торгів.

Земельні торги проводяться не раніше 30 днів та не пізніше 90 днів після оприлюднення оголошення.

Особа, яка бажає взяти участь у земельних торгах, не пізніше ніж за три робочі дні до їх проведення подає виконавцю земельних торгів відповідний перелік документів.

Виконавець земельних торгів після отримання документів, зазначених у частині першій цієї статті, заносить до книги реєстрації учасників торгів порядковий номер учасника і номер лота, який він виявив бажання придбати, та видає учаснику (його представнику) довідку про отримання документів із зазначенням їх переліку, вхідний квиток, інформаційну картку на лот та картку учасника (із зазначенням на зворотному боці умов проведення торгів).

Частиною 3 ст. 136 КАС України передбачено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

З аналізу наведених норм законодавства, вбачається, що земельні торги фактично починаються із формування переліку земельних ділянок, інформування населення, відбору потенційних учасників, їх реєстрації, а закінчуються укладенням відповідних договорів і передачею земельних ділянок до майбутніх користувачів. Відтак, земельні торги представляють собою не одноразову дію, а комплекс певних дій, які проводяться окремими організаціями та складаються із підготовчої частини, безпосередньо торгів і дій, які є наслідком проведення таких торгів.

Крім того, включення у передбаченому законодавством порядку спірної земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, виключає можливість передачі цієї земельної ділянки її розпорядником (відповідачем) до завершення торгів у власність чи у користування.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ при розгляді заяв про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а також має враховувати співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам, та обставинам справи.

Більш того, суд враховує приписи ч.6 ст. 151 КАС України, якими визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Враховуючи викладене, довготривалість процедури проведення земельних торгів, неможливість передачі прав на земельну ділянку до повного завершення торгів та обмежені строки розгляду даної справи, суд вважає безпідставними вимоги заяви про забезпечення позову, так як факт виставлення прав на спірну земельну ділянку на земельних торгах, не призводить до істотного ускладнення чи неможливості виконання рішення суду та не впливає на ефективність захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав, свобод та інтересів позивача.

Керуючись статтями 2, 6-19, 139, 150-154, 248, 256, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви фермерського господарства "Бірюк" про забезпечення позову в адміністративній справі №580/1637/21 за позовом фермерського господарства "Бірюк" до Драбівської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя С.О. Кульчицький