Справа № 340/1628/21
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/1628/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області (далі позивач) до Територіального центру соціального обслуговування Заваллівської селищної ради (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Заваллівська селищна рада Голованівського району Кіровоградської області, про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить до повного усунення порушень вимог пожежної та техногенної безпеки, зазначених у позові, застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення роботи (експлуатації) стаціонарного відділення для постійного проживання Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Заваллівської селищної ради, що розташоване у будівлі за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, смт Завалля, вул. Тургенєва, 2, шляхом заборони його використання (експлуатації) центром та опечатування (опломбування) вхідних дверей до вказаного відділення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за результатами перевірки встановлено порушення вимог пожежної та техногенної безпеки, тому подальша експлуатація приміщень стаціонарного відділення для постійного проживання створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначити про те, що керівництвом приймаються необхідні заходи щодо усунення недоліків, зазначених в позовній заяві (а.с.71).

Позивач подав відповідь на відзив, в якій повідомив про усунення порушень частково (а.с.83-85).

Третьою особою також було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що повне зупинення експлуатації стаціонарного відділення для постійного проживання призведе до неможливості усунення будь-яких порушень, зазначених у позові (а.с.93-99).

Дослідивши наявні в справі матеріали суд встановив таке.

Відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", доручення Прем`єр-міністра України від 27.01.2021 № 2768/1/1-21 та на виконання окремого доручення ДСНС України від 27.01.2021 № В-25 "Про позапланові перевірки", наказу Управління ДСНС України у Кіровоградській області від 28.01.2021 №21 "Про затвердження графіка позапланових перевірок» та наказу Гайворонського районного сектора Управління ДСНС України у Кіровоградській області від 15.03.2021 № 7 "Про проведення позапланових перевірок" провідним інспектором Гайворонського районного сектора Управління ДСНС України у Кіровоградській області (державним інспектором з нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки) Однороженком Д.С. на підставі посвідчення № 16 від 15.03.2021 15.03.2021 року було проведено позапланову перевірку стаціонарного відділення для постійного проживання Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Заваллівської селищної ради, що розташоване по вул. Тургенєва, 2 в смт Завалля Гайворонського району Кіровоградської області, з метою перевірки виконання суб`єктом вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки (а.с.26-29).

За результатами перевірки складено Акт щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 15.03.2021 № 15, який вручено особисто під підпис 15.03.2021 директору ОСОБА_1 (а.с.30-48).

Жодних зауважень або заперечень з боку керівництва об`єкта перевірки такий Акт не містить.

Перевіркою встановлені порушення Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗУ), Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697 (далі НАПБ А.01.001-2014), Державних будівельних норм України "Системи протипожежного захисту", затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.11.2014 №312 (далі ДБН В.2.5-56:2014), Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2002 № 1200 (далі ПКМУ № 1200), а саме:

- приміщення будівлі для постійного перебування не обладнано системами протипожежного захисту (пожежною сигналізацією (СПС), із застосуванням димових або комбінованих сповіщувачів, а також системами оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей (СО)) (пункт 1.2 глави 1 розділу V НАПБ А.01.001-2014; пункт 8.1 додатка А таблиці А1, пункт 10 додатка Б таблиці Б1 ДБН В.2.5-56.-2014);

- не проведено заміри опору ізоляції електричних мереж та електроустановок в установлені терміни (пункт 1.20 глави 1 розділу IV НАПБ А.01.001-2014);

- не проведено перевірку пристроїв захисту від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів частини будівлі, де знаходиться відділення стаціонарного догляду для постійного проживання (пункт 1.21 глави 1 розділу IV НАПБ А.01.001-2014);

- відділення з постійним перебуванням хворих, не здатних самостійно пересуватись, не забезпечено засобами індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі з розрахунку на максимальну кількість хворих (стаціонар) та окремо для обслуговуючого персоналу (пункт 3.2 глави 3 розділу VI НАПБ А.01.001-2014; пункт 2 розділу 1 статті 20 КЦЗУ);

- на шляхах евакуації, в коридорах закладу стаціонарного відділення для постійного проживання застосовано горючі будівельні матеріали з вищими показниками пожежної небезпеки (пункт 2.23 глави 2 розділу III НАПБ А.01.001-2014);

- в приміщенні ванної кімнати експлуатується пошкоджена електророзетка (п.1.18 розділу IV НАПБ А.01.001-2014).

У зв`язку з наявністю порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей та які зафіксовані у акті перевірки, позивач як територіальний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій звернувся до суду з цим позовом про застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), які можуть бути застосовані виключно за рішенням суду.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до абз.2 статті 1 цього Закону державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно ст.47 Кодексу цивільного захисту України державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Частинами першою та другою статті 64 Кодексу цивільного захисту України передбачено те, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Відповідно до ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: 1) здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; 11) складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; 12) звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1052 затверджено Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, відповідно до якого Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.7 цього Положення).

Відповідачем не заперечується, що перевіркою встановлено порушення Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗУ), Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697 (далі НАПБ А.01.001-2014), Державних будівельних норм України "Системи протипожежного захисту", затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.11.2014 №312 (далі ДБН В.2.5-56:2014), Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2002 № 1200 (далі ПКМУ № 1200).

Щодо доводів відповідача про те, що керівництвом приймаються необхідні заходи щодо усунення недоліків, зазначених в позовній заяві, суд зазначає таке.

Встановлено, що з метою перевірки вказаної інформації представником позивача 05.05.2021 була організована та здійснена позапланова перевірка стану пожежної та техногенної безпеки вищевказаного об`єкта. По наслідках проведеного заходу встановлено, що з 6 порушень, які відображені у позовній заяві, у повному обсязі усунуто лише 3 порушення, а саме:

- проведено заміри опору ізоляції електричних мереж електроустановок;

- проведено перевірку пристроїв захисту від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів частини будівлі, де знаходиться відділення стаціонару;

- у приміщенні ванної кімнати відремонтовано пошкоджену електророзетку.

Разом з тим, 3 порушення залишаються не усунутими, а саме:

- приміщення будівлі для постійного перебування не обладнано системами протипожежного захисту (пожежною сигналізацією (СПС), із застосуванням димових або комбінованих сповіщувачів, а також системи оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей (СО)) (це порушення пункту 1.2 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні (далі НАПБ А.01.001-2014); пункту 8.1 додатка А таблиці А1, пункту 10 додатка Б таблиці Б1 Державних будівельних норм ДБН В.2.5-56:2014);

- відділення з постійним перебуванням хворих, не здатних самостійно пересуватись, не забезпечено засобами індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі з розрахунку на максимальну кількість хворих (стаціонар) та окремо для обслуговуючого персоналу (це порушення пункту 3.2 глави 3 розділу VI НАПБ А.01.001-2014; пункту 2розділу 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України);

- на шляхах евакуації, в коридорах закладу стаціонарного відділення для постійного проживання застосовано горючі будівельні матеріали з вищими показниками пожежної небезпеки (це порушення пункту 2.23 глави 2 розділу III НАПБ А.01.001-2014).

Зазначене вище підтверджують пункти розділу "Опис виявлених порушень вимог законодавства" (сторінки 13-14) Акта від 05.05.2021 № 41 (а.с.87-90).

Представник відповідача підписав даний акт без зауважень (заперечень).

Відповідачем, доказів усунення виявлених під час перевірки порушень вимог пожежної безпеки не надано.

Відповідно до статті 51 Кодексу цивільного захисту України діяльність із забезпечення техногенної безпеки є складовою виробничої, експлуатаційної та іншої діяльності відповідних посадових осіб і працівників підприємств, установ, організацій. Ця вимога відображається у відповідних статутах або положеннях. Забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.

Ст. 55 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно ч.1 ст.70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України).

Частиною 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відповідно частини 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Матеріали справи не містять доказів того, що всі виявлені позивачем порушення, а саме ті, які створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, відповідачем були усунуті.

Таким чином, сукупність виявлених в ході перевірки та не усунутих порушень створює реальну загрозу для життя і здоров`я людей, що є підставою для задоволення позову.

Суд зазначає, що забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Недодержання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

У ході розгляду справи доведено, що на об`єкті стаціонарне відділення для постійного проживання Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Заваллівської селищної ради існують порушення пожежної безпеки, які створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

Доказів усунення таких порушень у повному обсязі відповідач суду не надав.

Таким чином, до відповідача повинні бути застосовані заходи реагування спрямовані на припинення правопорушення та ліквідацію його наслідків, у вигляді заборони експлуатації вказаного об`єкту.

При цьому, суд враховує, що застосування заходів реагування має тимчасовий характер, період дії яких залежить безпосередньо від факту усунення виявлених порушень. Крім того, застосування таких заходів має також і спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в закладі охорони здоров`я.

Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.02.2019 року у справі №810/2400/18 (провадження №К/9901/67046/18).

Позивач просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення роботи (експлуатації) стаціонарного відділення для постійного проживання, шляхом заборони його використання (експлуатації) відповідачем та опечатуванням (опломбуванням) вхідних дверей до вказаного відділення.

З огляду на положення ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України заходи реагування вживаються судом у вигляді повного чи часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг. При цьому ні повне, ні часткове зупинення таких робіт або надання послуг не вимагає від власника приміщення чи суб`єкта господарювання вчинення будь-яких дій задля виконання такого рішення, а навпаки зобов`язує їх утриматися від вчинення дій спрямованих на виконання робіт (надання послуг) зупинених відповідним судовим рішенням.

Відтак, належним способом вжиття заходів реагування, як на думку суду є відповідна заборона без зазначення способу фактичного виконання рішення суду, оскільки опечатування (опломбування) вхідних дверей не створює заборони використання стаціонарного відділення для постійного проживання, тому в задоволенні позовної вимоги в цій частині слід відмовити.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 КАС України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Територіального центру соціального обслуговування Заваллівської селищної ради () у вигляді повного зупинення роботи (експлуатації) стаціонарного відділення для постійного проживання Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Заваллівської селищної ради, що розташоване у будівлі за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, смт. Завалля, вул. Тургенєва, 2, шляхом заборони його використання (експлуатації) Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Заваллівської селищної ради () до повного усунення порушень вимог пожежної та техногенної безпеки.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України.

Згідно пп.15.5 п.15 Розділ VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько