Справа № 520/4453/21
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 р. №520/4453/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БІОЙЛ" до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БІОЙЛ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Галицької митниці Держмитслужби, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Галицької митниці Держмитслужби про визначення коду товару від 11.12.2020 року №КТ-UA-2020;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску і пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2020/01949.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що митний орган порушив права та інтереси Товариства через безпідставне визначення коду товару. Позивач вказує, що у контролюючого органу не було правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення про визначення коду товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, оскільки змінюючи код товару за УКТЗЕД з коду на код митницею не визначалися всі необхідні характеристики згідно УКТ ЗЕД ввезеного позивачем товару. Зауважує, що обставини, за яких митниця зобов`язана самостійно визначати код товару, є чітко встановленими. Таким чином, на думку позивача, контролюючий орган без достовірних даних здійснив віднесення імпортованого товару до товарної позиції 2713, що є необґрунтованим та неправомірним.

Ухвалою суду від 19.03.2021 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача, 19.04.2021 надано відзив на позовну заяву, в якому він адміністративний позов не визнав, зазначив, що під час здійснення митного контролю посадовими особами митниці з метою встановлення характеристик товару, визначальних для його класифікації згідно з УКТЗЕД відібрані проби, зразки товару та направлені до Львівського відділу експертиз та досліджень спеціалізованої лабораторії з питань експертиз та досліджень Державної митної служби України з метою класифікації згідно УКТ ЗЕД, перевірки сировинного складу, типу речовин та інших визначальних характеристик для класифікації компонентів.

11.12.2020 відповідачем було прийнято рішення №KT-UA-2020 згідно з яким у графі 33 ВМД №UA209170/2020/083576 код за УКТ ЗЕД змінено на код та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2020/01949. Поряд з цим, митний орган вказує, що товариством до митного контролю та оформлення не надано жодного документу в підтвердження, що "Полімерно-бітумне в`яжуче ПБВ 60" являє собою бітумну суміш.

29.04.2021 представником позивача подано заяву про повернення відзиву, у зв`язку із тим, що відзив не направлено (надано) позивачу належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

12.10.2020 між ТОВ «ТД «БІОЙЛ» (за умовами договору - «Покупець») та S.A. «CARDINAL-PLUS» (за умовами договору - «Постачальник») було укладено договір поставки нафтопродуктів №05 (надалі - «Договір»).

Пунктом 1.1. Договору, встановлено, що за цим Договором Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві нафтопродукти (в подальшому - «Продукція»), а Покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити Продукцію в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Номенклатура, об`єм, ціна, умови та строки поставки, умови та строки оплати Продукції визначаються в Специфікаціях, котрі є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.2. Договору). Ціна Договору становить суму вартості всіх поставок Продукції відповідно до Специфікацій, (п. 1.3. Договору).

29.10.2020 між Постачальником та Покупцем відповідно до умов Договору було укладено Специфікацію №1 на поставку згідно правил «Інкотермс - 2010» на умовах CRT - Україна, Львівська обл., Миколаївський р-н, с. Розвадов (авто/цистернами покупця) Продукції, а саме: Полімерно-бітумного в`яжучого марки ПБВ-60 по ГОСТ 52056-2003, в сумарному об`ємі 100 (сто) тон із розрахунку 1 тонна вартістю 21500 російських рублів. Поставка продукції здійснюється з моменту зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця протягом 3 робочих днів.

04.11.2020 позивачем через свого представника ФОП ОСОБА_1 (що діяла на підставі договору про надання митно-брокерських послуг №40 від 02.11.2020 року - надалі «Представник») з метою пропуску через митний кордон України, було подано на частину товару вагою 24300 кг митну декларацію за №UA20900/2020/955936 (типу ІМ ЕЕ), у графі 33 якої, зазначено код товару 2715, за яким в УКТ ЗЕД визначено суміші бітумінозні на основі природного асфальту - або природного бітуму, нафтового бітуму, мінеральних смол чи пеку мінеральних смол (наприклад, бітумінозні мастики, асфальтові суміші для дорожнього покриття).

04.11.2020 позивачем через свого представника з метою пропуску через митний кордон України, було подано на частину товару вагою 23800 кг митну декларацію за №UA20900/2020/955940 (типу ІМ ЕЕ), у графі 33 якої, зазначено код товару 2715, за яким в УКТ ЗЕД визначено суміші бітумінозні на основі природного асфальту або природного бітуму, нафтового бітуму, мінеральних смол чи пеку мінеральних смол (наприклад, біту мінозні мастики, асфальтові суміші для дорожнього покриття).

05.11.2020 позивачем через свого представника було подано на частину товару вагою 23800 кг митну декларацію за №UA209170/2020/083576 (типу ІМ 40 ДЕ) з долученням до неї:

- рахунку - проформи №16 від 29.10.2020 року;

- рахунку-фактури №16-1 від 04.11.2020року;

- договору поставки нафтопродуктів №05 від 12.10.2020 року разом із специфікацією №1 до нього;

- договору про надання митно-брокерських послуг №40 від 02.11.2020 року;

- паспорту якості №998 від 01.11.2020 року;

- протоколу лабораторних досліджень №33-П від 01.11.2020 року;

- митної декларації країни відправника №BRK від 04.11.2020 року.

У графі 31 митної декларації за №UA209170/2020/083576 (типу ІМ 40 ДЕ) здійснено опис товару, де зазначено, що це Полімерно-бітумне в`яжуче ПБВ 60, відповідає вимогам ГОСТ Р 52056-2003. Глибина проникнення голки 0.1 мм - при температурі 25 град. С - 67, при температурі 0 град. С - 32; розтяжність: при температурі 25 град. С - 73 см; при температурі 0 град. С - 18 см; температура розм`якшення по кільцю і кулі 70 град. С; температура крихкості по Фраасу - мінус 22 град. С; еластичність: при 25 град. С - 88%; при 0 град. С - 70%; температура спалаху - більше 235 град. С. Зміна температури розм`якшення після прогріву 4 град. С. Зчеплення з мармуром або піском - витримує. Однорідність - однорідно. Використовується як дорожнє покриття при будівництві, ремонті і реконструкції доріг. Вага - 23800 кг. Виробник: ТОВ «ПЕТРО-ХІМ ТЕХНОЛОГІЇ». Країна виробництва - RU. Торгівельна марка - нема даних.

05.11.2020 відповідачем на підставі акту про взяття проб (зразків) товару було здійснено відбір товару для лабораторних досліджень.

24.11.2020 на запит м/п «Городок» Галицької митниці Держмитслужби №104/7.4-28-10-01 від 06.11.2020 Львівським відділом експертиз та досліджень спеціалізованої лабораторії з питань експертиз та досліджень Державної митної служби України з метою класифікації згідно УКТ ЗЕД, перевірки сировинного складу, типу речовин та інших визначальних характеристик для класифікації компонентів, було складено висновок №-0371 (надалі - «Висновок»), яким встановлено, що згідно наданим Паспортом якості (п. п. 7.7), товар «Полімерно-бітумне в`яжуче ПБВ 60 по ГОСТ Р 52056- 2003, характеризується показниками: глибина проникнення голки (0,1 мм) не менше, при температурі 25 град. С - 67, 0 град. С - 32; розтяжність (см), не менше, при температурі 25 град. С - 73, 0 град. С - 18: температура розм`якшення по кільцю і кулі (град. С), не нижче - 70; температура крихкості по Фраасу (град. С), не вище - 22, еластичність (%), не менше, при температурі 25 град. С - 88. 0 град. С - 70; температурі спалаху (град. С), не нижче - 235; зміна температури розм`якшення після прогріву (град. С), не нижче (за абсолютною величиною) - 4 град. С; зчеплення з мармуром або піском - витримує; однорідність - однорідно.

Досліджувана проба є у вигляді непрозорої нерухомої речовини чорного кольору, із специфічним запахом. Проба є нелипкою на дотик та пластичною, при нагріванні розм`якшується, при охолодженні - тверде. Проба розчиняється у бензолі з утворенням напівпрозорого розчину/дисперсії коричневого кольору.

Масова частка нелетких речовин у досліджуваній пробі, визначена шляхом висушування до сталої маси при 105 град. С, становить 99,96 мас.% (збіжність - 0,06%). Зольність проби 0,46 мас. % (збіжність -

0.007%).

У Львівському відділі відсутнє обладнання для визначення таких показників: пенетрація, точка застигання, густини при 70 град. С. Ці показники визначалися у СЛЕД Держмитслужби (м. Київ).

Згідно з результатами дослідження, наданими листом СЛЕД Держмитслужби від 23.11.2020 №7.17-08-1/7.17-31-01/7.17-34/1180: пенетрація (метод голки) проби при 25 град. С становить 61 од., точка застигання проби становить 68 град. С, для даної проби неможливо визначити густину при температурі 70 град. С через її агрегатний стан.

За результатами проведених досліджень пробу ідентифіковано як непрозору нерухому речовину чорного кольору. Зовнішній вигляд проби та результат ІЧ-спектроскопічних досліджень не суперечить її належності до бітуму.

Масова частка нелипких речовин у досліджуваній пробі становить 99,96 мас. % (збіжність - 0,06%), зольність проби 0,46 мас. % (збіжність - 0.007 мас. %), пенетрація (метод голки) проби при 25 град. С становить 61 од., точка застигання проби становить 68 град. С для даної проби неможливо визначити густину при температурі 70 град. С згідно з ГОСТ 3900-85 через її агрегатний стан.

11.12.2020 відповідачем було прийнято рішення №KT-UA-2020 згідно з яким у графі 33 ВМД №UA209170/2020/083576 код за УКТ ЗЕД змінено на код та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2020/01949.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 69 Митного Кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно частини сьомої статті 69 Митного Кодексу України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Із наведених положень слідує, що: класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює декларант; орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією; орган доходів і зборів може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

Класифікація товару здійснюється відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, приміток, додаткових приміток до груп товарів, передбачених Законом України "Про Митний тариф України", Пояснень до УКТЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи.

Аналіз наведених правових актів свідчить, що вони чітко регулюють правила визначення коду товару. Відповідно, чіткими є ознаки діянь, які можуть кваліфікуватися як порушення таких правил. Ці ознаки не залишають місця для адміністративного розсуду при вирішенні органом доходів і зборів питання, чи допустив декларант порушення правил класифікації товару. Отже, обставини, за яких орган доходів і зборів зобов`язаний самостійно визначити код товару, є чіткими та ясними.

Як встановлено з матеріалів справи, прийняттю рішення передувала процедура взяття проб (зразків) товару з подальшим дослідженням їх Львівським відділом експертиз та досліджень спеціалізованої лабораторії з питань експертиз та досліджень Державної митної служби України.

Втім, відповідно до частини п`ятої статті 69 Митного кодексу України, така процедура можлива у складному випадку класифікації товару, коли "виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо".

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650 (далі - Порядок роботи відділу митних платежів), контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з Порядком роботи відділу митних платежів декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Митного кодексу України, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів (пункти 1, 2 розділу ІІІ).

Контроль правильності класифікації товарів здійснюється, зокрема, шляхом перевірки відповідності відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу (пункт 4 розділу ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів).

Частинами першою, другою статті 356 Митного кодексу України визначено, що взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, зокрема, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов`язки.

Декларанти або уповноважені ними особи мають право бути присутніми під час взяття проб (зразків) товарів посадовими особами органу доходів і зборів та інших державних органів (частина сьома статті 356 Митного кодексу України).

Про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (частина сімнадцята статті 356 Митного кодексу України).

Відповідачем на підставі акту про взяття проб (зразків) товару було здійснено відбір товару для лабораторних досліджень.

Відповідно до частини першої статті 67 Митного кодексу Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Згідно з частиною другою статті 67 зазначеного Кодексу в УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Частиною третьою статті 67 Митного кодексу України встановлено, що для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Відповідно до частини четвертої статті 67 наведеного Кодексу структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно з частиною першою статті 68 цього ж Кодексу ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 69 Митного кодексу України передбачено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД /частина друга статті 69 Митного кодексу України/.

Відповідно до частин третьої-пятої статті 69 Митного кодексу України на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Частиною шостою статті 69 зазначеного Кодексу передбачено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до частини сьомої статті 69 цього ж Кодексу рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно із частиною восьмою статті 69 Митного кодексу України висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Відповідно до Указу Президента України "Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів" від 17.05.2002 №466/2002 (далі - Указ №466) Україна приєдналась до вказаної системи.

Згідно із пунктом "а" статті 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14.06.1983, що є частиною національного законодавства України, кожна Договірна Сторона Конвенції зобов`язується, за виключенням випадків застосування положень (а) даного параграфу, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності даної Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов`язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без будь-яких доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об`єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428 (далі - Порядок № 428).

Відповідно до пункту 3 Порядку №428 УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура).

Згідно із пунктом 6 Порядку №428 пропозиції щодо внесення змін до УКТЗЕД у зв`язку із змінами, що вносяться Всесвітньою митною організацією до Гармонізованої системи, а також Європейським Союзом до Комбінованої номенклатури, надсилаються Держмитслужбою до Мінфіну для їх опрацювання та подання Мінекономрозвитку з метою врахування під час підготовки пропозицій щодо внесення змін до Митного тарифу України.

Відповідно до пункту 12 Порядку №428 пояснення до УКТЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Гармонізованої системи та Європейським Союзом до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні.

Згідно розділу V Закону України від 19.09.2013 №584-VII "Про митний тариф України" (далі - Закон №584-VII) "Мінеральні продукти" в групу 27 включено "Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні".

На час прийняття спірного рішення Пояснення до УКТ ЗЕД були затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401.

Відповідно до Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401, до товарної позиції 2715 включаються: сумiшi бiтумiнознi на основi природного асфальту або природного бiтуму, нафтового бiтуму, мiнеральних смол чи пеку мiнеральних смол (наприклад, бiтумiнознi мастики, асфальтові суміші для дорожнього покриття).

Товарна підпозиція 2715 охоплює інші сумiшi бiтумiнознi на основi природного асфальту або природного бiтуму, нафтового бiтуму, мiнеральних смол чи пеку мiнеральних смол (наприклад, бiтумiнознi мастики, асфальтові суміші для дорожнього покриття).

В додаткових поясненнях до товарної позиції зазначено, що зазначені бітумінозні суміші мають такі розпізнавальні характеристики:

- індекс пенетрації (метод голки), визначений за методом EN 1426, не менш як 400 за температури 25 °C,

- залишок дистиляції, одержаний за пониженого тиску методом ASTM D 1189 (відмінений у 1979 році, без відповідного методу EN/ISO у наявності), не менш як 60 мас. %, а індекс пенетрації (метод голки), визначений за методом EN 1426, менш як 400 за температури 25 °C.

В свою чергу товарна підпозиція 2713 (встановлена рішенням митниці) встановлюється для бітуму нафтового.

При цьому цей продукт має такі характеристики:

1. Температура кристалізації, визначена за методом ASTM D938, (рівнозначний методу ISO 2207) не нижче 30°C;

2. Густина не менш як 0,942 г/см3 за температури 70°C за методом EN ISO 12185;

3. Індекс пенетрації (метод голки), визначений за методом EN 1426, менш як 400 за температури 25°C.

Відповідно до результатів лабораторних досліджень зазначених у висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України від 24.11.2020 №-0371 пробу товару ідентифіковано, «як непрозору нерухому речовину чорного кольору. Зовнішній вигляд проби та результати ІЧ-спектроскопічних досліджень не суперечить належності до бітуму. Масова частка нелетких речовин становить 99,96 мас. % (збіжність - 0,06%), зольність 0,46 мас. % (збіжність - 0,007 мас.%), пенетрація (метод голки) при температурі 25°С становить 61 од., точка застигання становить 68°С, для даної проби неможливо визначити густину при температурі 70°С згідно з ГОСТ 3900-85 через її агрегатний стан».

Показник пенетрації (метод голки), визначений за методом EN 1426 (згідно з висновком №-0371 від 24.11.2020) та становить 61 од. при температурі 25°С, а дистиляцію продукту неможливо повести через агрегатний стан речовини, оскільки точка застигання становить 68°С.

Отже, приймаючи спірне рішення про зміну коду товару за УКТЗЕД з 2715 на 2713, відповідач виходив з того, що задекларований рівень пенетрації визначений за методом голки при температурі 25°С, складає менше 400, що в свою чергу свідчить про неможливість застосування товарної позиції 2715, а дослідження показників продукту через дистиляцію не проводилось.

Відповідач дійшов висновку, що враховуючи склад, фізико-хімічні показники та призначення товару "Полімерно-бітумне в`яжуче ПБВ 60" класифікація товару розглядається в товарній позиції 2713 згідно з УКТЕЗЕД, як кокс нафтовий, бітум нафтовий та інші залишки від переробки нафти або нафтопродуктів, одержаних із бітумінозних порід.

Обґрунтовує свої висновки результатами лабораторних досліджень, оскільки продукт "Полімерно-бітумне в`яжуче ПБВ 60" відповідає характеристикам для нафтового бітуму, а саме показник пенетрації (метод голки), визначений за методом ЕМ 1426 (згідно з висновком №-0371 від 24.11.2020) становить 61 од. при температурі 25°С, а це менше як 400, температура застигання 68°С, а це не нижче 30°С.

Разом з тим, для віднесення продукту до товарної підпозиції 2713, його густина повинна становити не менш як 0,942 г/см3 за температури 70°C за методом EN ISO 12185.

При віднесення товару до бітуму нафтового або до сумішi бітумінозної слід враховувати різні характеристики цих продуктів, які встановлюються за допомогою методів їх дослідження та обумовлюють сферу їх застосування.

У розумінні вищевказаних приміток віднесення продукту до товарної підпозиції 2713 "бітум нафтовий" за приписами Закону №584-VII можливе виключно за умови якщо його характеристики визначені саме за міжнародними методами ASTM D 938, (рівнозначний методу ISO 2207), EN ISO 12185 та EN 1426.

Як вбачається із висновку Львівського відділу експертиз та досліджень спеціалізованої лабораторії з питань експертиз та досліджень Державної митної служби України, експертом застосовувались наступні методи дослідження (підпункт 2 пункту 11 Висновку):

- Органолептичний: зовнішній вигляд, колір, запах;

- Фізико-хімічні: визначення якісного хімічного складу методом ІЧ-спектроскопії (ІЧ-Фур`є спектрофотометер «AVATAR 320 FT-IR», зав. №АЕК 0000432, в стандартних умовах, в діапазоні хвильових чисел (400-4000) см-1 спектри пропускання в пластині КРС, пробопідготовка: нативна проба та компоненти, екстраговані бензолом га етилацетатом із проби);

- Хімічні, фізичні: дослідження поведінки при нагріванні та розчинності (сушильна шафа «Есосеll» зав. №000001), визначення вмісту нелетких речовин (вага електронна WAX 40/160 зав. 109761, сушильна шафа «Есосеll» зав. №000001), визначення зольності (вага електронна WAX 40/160 зав. 109761, піч муфельна СМОЛ 7.2/1100 град. С зав. №02671, електрична плитка «Термія»)

- визначення точки застигання - ASTM D 938 на приладі УТЗ 60 М, зав. №72

- визначення пенетрації - приладом пенетрометром ПНУ-2, зав. №056;

- визначення густини - набором ареометрів АОН-1.

При цьому, метод, що має застосовуватися для визначення густини - EN ISO 12185, в даному висновку експертом взагалі не застосовувався при дослідженні проб товару «Полімерно-бітумне в`яжуче ПБВ 60», що не відповідає вимогам ГОСТ Р 52056-2003.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що проведені експертні дослідження не спростовують правильності визначення декларантом коду товару та не містять жодних тверджень, які б надавали право митному органу самостійно визначити інший код УКТЗЕД.

Зазначене, не дає правової можливості як суду, так і відповідачу встановити безсумнівне віднесення ввезеного товару до бітуму нафтового.

Оскільки, густину при температурі 70°С за методом EN ISO 12185 Спеціалізована лабораторія з питань експертиз та досліджень Державної митної служби України також не визначила, відповідач звернувся до декларанта про необхідність надання додаткових документів які необхідні для розгляду питання правильності класифікації товару №1 згідно з УКТ ЗЕД, а саме: інформацію про температуру застигання (визначену за методом ASTM D 938 та густину при температурі 70°С (за методом ЕN ISO 12185).

Відповідно до частини 3 статті 69 МК України на вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У відповідь, декларантом було надано Протокол лабораторних випробувань від 03.11.2020 №33-П 7 на товар «Полимерно-битумное вяжущее ПБВ 60 паспорт №998 от 01.11.2020».

Інформація про густину товару при температурі 70°С (за методом EN ISO 12185) у протоколі відсутня.

Таким чином позивач вчинив усі залежні від нього дії, а відповідач не вжив належних та достатніх заходів для переконання суду про правомірність зміни коду УКТЗЕД на належний позивачу товар.

Отже, суд враховує, що характеристики спірного товару, отримані за результатами досліджень, визначені без застосування усіх обов`язкових методів.

Вирішуючи спір, суд вважає за доцільне виходити із суті класифікації спірного товару за кодом УКТЗЕД. При цьому, суд враховує, що товарна позиція 2715, на застосуванні якої наполягає позивач, включає "суміш бітумна, на основі бітуму нафтового дорожнього в`язкого, модифікований полімерами", що відповідає товарній позиції 2715 (суміші бітумінозі), тоді як товарна позиція 2713, на застосування якої наполягає митний орган, встановлюється для "бітуму нафтового".

Є очевидною та обставина, що бітумінозні суміші та бітум мають різні призначення. Разом з тим, митний орган, заперечуючи проти застосування до спірного товару товарної позиції 2715, жодним чином не спростував задекларованої позивачем інформації щодо того, що спірний товар є сумішшю, а не бітумом.

За викладених обставин, Галицька митниця Держмитслужби, як суб`єкт владних повноважень, не довела суду правомірності оскаржуваного рішення про визначення коду УКТЗЕД задекларованого позивачем товару.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог товариства про визнання протиправними та скасування рішення Галицької митниці Держмитслужби про визначення коду товару від 11.12.2020 року №КТ-UA-2020 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску і пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2020/01949.

Щодо клопотання представника позивача про повернення відзиву слід зазначити, що воно не підлягає задоволенню, оскільки недоліки, які допустив відповідач дають можливості розглянути відзив, а представник позивача скористався правом на ознайомлення з матеріалами справи.

Згідно частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БІОЙЛ" (вул. Короленка, буд. 4, м. Харків, 61003, ) до Галицької митниці Держмитслужби (вул. Костюшка, буд. 1, м. Львів, 79000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Галицької митниці Держмитслужби про визначення коду товару від 11.12.2020 року №КТ-UA-2020.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску і пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2020/01949.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БІОЙЛ" сплачений судовий збір у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов