Справа № 520/459/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 р.Справа № 520/459/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобода-Агро" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2021, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 17.03.2021 по справі № 520/459/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобода-Агро"

до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Слобода-Агро" (далі позивач, ТОВ «Слобода-Агро») звернулось з позовом до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі відповідач, Московський ВДВС СМУМЮ (м. Харків), в якому просило скасувати постанову Московського ВДВС СМУМЮ (м. Харків) від 28.12.2020 про відкриття виконавчого провадження № 64009914 зі стягнення з ТОВ "Слобода-Агро" виконавчого збору в розмірі 84 671,81 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин справи. Просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Стягнути судові витрати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження №62037187 від 21.05.2020 вичерпала свою дію, як акт індивідуальної дії, а постанова про стягнення виконавчого збору ВП№62037187 від 21.05.2020 могла пред`являтись до виконання лише три місяці, а тому, на думку позивача, дії державного виконавця з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору вчинені поза межами повноважень державного виконавця, оскільки був пропущений строк пред`явлення до виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

Апелянт просив врахувати висновки Верховного Суду, сформовані у постанові від 14.05.2020 у справі № 640/685/19 та висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 11.03.2020 у справі № 2540/3203/18.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просив відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги позивача.

11.05.2021 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження по справі №520/459/21 за апеляційною скаргою ТОВ «Слобода-Агро».

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлені наступні обставини, які не оспорено сторонами.

21.05.2020 державним виконавцем Московського ВДВС СМУМЮ (м. Харків) Іваницькою А.О. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 62037187 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О № 1421 від 13.04.2020 про витребування від ТОВ "Слобода-Агро" та повернення па користь ПАТ КБ "ПриватБанк" жниварки кукурудзяної марки ОLIMAX DRAGO 8-рядкову с міжря. 70 см., б/в № 205411, рік випуску 2011, що був переданий в користування на підставі договору фінансового лізингу № DNH2FLO9283 від 30.11.2016, загальна сума заборгованості , що утворилась в строк з 30.11.2016 по 17.10.2019, внаслідок невиконання умов договору фінансового лізингу, становить всього 846 718,16 грн, з урахуванням: заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 537 298,74 грн; заборгованість за процентами у розмірі 174 868,11 грн; заборгованість з комісії у розмірі 0,00 грн; заборгованість з пені у розмірі 134 551,31 грн; витрати за вчинення виконавчого напису в сумі 3 500,00 грн.

Відповідно до п.3 резолютивної частини вищезазначеної постанови з боржника стягнено виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця 84671,81 грн.

21.05.2020 відповідачем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 84 671,81 грн. з ТОВ «Слобода-Агро». Дана постанова є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

24.12.2020 постановою державного виконавця Московського ВДВС СМУМЮ (м. Харків) Іваницькою А.О. у виконавчому провадженні № 62037187 виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О № 1421, виданого 13.04.2017 повернуто стягувачу на підставі п.6 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-УІІІ ( далі Закон №1404).

28.12.2020 постановою державного виконавця Московського ВДВС СМУМЮ (м. Харків) Іваницькою А.О. відкрито виконавче провадження № 64009914 про стягнення з ТОВ "Слобода-Агро" виконавчого збору в розмірі 84 671,81 грн.

Не погодившись із вказаною постановою державного виконавця, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова, яка прийнята з метою примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, є правомірною.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону №1404 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 Закону №1404 примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих документів, в тому числі і постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, <…>.

Частиною 5 статті 26 Закону №1404 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (ч.1 ст. 27 Закону №1404).

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч.2 ст. 27 Закону №1404).

Як встановлено під час судового розгляду 21.05.2020 державним виконавцем Московського ВДВС СМУМЮ (м. Харків) Іваницькою А.О. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 62037187 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О № 1421 від 13.04.2020 про витребування від ТОВ "Слобода-Агро" та повернення па користь ПАТ КБ "ПриватБанк" жниварки кукурудзяної марки ОLIMAX DRAGO 8-рядкову с міжря. 70 см., б/в № 205411, рік випуску 2011, та у якій, відповідно до абз.2 ч.5 ст. 26 Закону №1404 зазначено про стягнення виконавчого збору у сумі 84 671,81 грн. Цієї ж дати була прийнята постанова про стягнення виконавчого збору із зазначенням строку пред`явлення до виконання три місяці.

Доказів звернення постанови державного виконавця Московського ВДВС СМУМЮ (м. Харків) Іваницької А.О. від 21.05.2020 про стягнення виконавчого збору у сумі 84 671,81 грн з ТОВ "Слобода-Агро" протягом трьох місяців сторонами суду не надано та під час судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст. 40 Закону №1404 у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, <…>, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Абзацом 13 пункту 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 передбачено, що державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч.1 ст. 12 Закону №1404).

Частиною 6 вище зазначеної статті передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з оскаржуваної постанови державного виконавця Московського ВДВС СМУМЮ (м. Харків) Іваницької А.О. від 28.12.2020 вона ухвалена щодо виконання постанови №62037187 від 21.05.2020 про стягнення виконавчого збору в сумі 84 671,81 грн., строк пред`явлення якої до виконання пропущений.

Доказів поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документу постанови державного виконавця №62037187 від 21.05.2020 про стягнення виконавчого збору до суду не надано відповідачем та судом під час розгляду не встановлено.

Пунктом 2 частини 4 статті 4 Закону №1404 передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи вищезазначені правові норми та обставини справи суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Слобода-Агро» та скасування оскаржуваної постанови державного виконавця.

Посилання суду першої інстанції на те, що доводи позивача зводяться лише до незгоди з постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору щодо суми збору, через не здійснення реального повернення майна відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.05.2020 №62037187 колегія суддів вважає помилковими, з урахуванням вищезазначених обставин.

Також суд апеляційної інстанції вважає помилковим посилання суду першої інстанції на висновки, викладені у постанові Верховного Суду 26.08.2020 у справі 360/4369/19, оскільки ці висновки стосуються інших правовідносин.

Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у зв`язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Щодо стягнення на користь позивача судових витрат у сумі 13 675,00 грн, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у суді першої та апеляційної інстанції та сплатою судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI (далі за текстом - Закон №5076) встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону № 5076 до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Разом з цим, за визначенням п. 6 ст. 1 Закону №5076 інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ст. 1 Закону №5076).

Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-5 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, частиною сьомою статті 139 КАС України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Виходячи з положень частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи. Водночас, дії сторони щодо досудового вирішення спору підлягають врахуванню лише у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19.

Водночас, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16, від 18.10.2018 у справі №813/4989/17.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат з оплати правничої допомоги, наданої протягом розгляду справи, представником позивача надано до матеріалів справи: копію договору про надання професійної правничої допомоги від 14.01.2021 із адвокатом ОСОБА_1 , акт приймання-передачі наданих послуг від 15.01.2021 та від 25.03.2021 до договору про надання професійної правничої допомоги від 14.01.2021 згідно яких загальна вартість послуг з надання професійної правничої допомоги в суді першої інстанції складає 5000,00 грн, по оскарженню рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2012 по справі №520/459/21 3000 грн. На підтвердження фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу від 03.03.2021 на загальну суму 10000 грн із яких 5000 грн по справі №520/459/21 та 5000 грн по справі №520/462/21. Доказів оплати послуг за надання професійної правничої допомоги по оскарженню рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2012 суду не надано.

Відповідно до п.1.1 договору про надання професійної правничої допомоги від 14.01.2021, укладеного між адвокатом ОСОБА_2 (як виконавцем) та ТОВ «Слобода-Агро» (як замовником), адвокат зобов`язується надати Замовнику послуги з надання професійної правничої допомоги в Харківському окружному адміністративному суді, Другому апеляційному адміністративному суді в адміністративній справі про скасування постанови Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) від 28.12.2020 про відкриття виконавчого провадження № 64009999 зі стягнення з ТОВ «Слобода-Агро» виконавчого збору в сумі 235168,35 грн.

Відповідно до п.4.1 договору про надання професійної правничої допомоги від 14.01.2021 вартість послуг з надання професійної правничої допомоги визначається за згодою Сторін окремо по кожній судовій інстанції у фіксованій сумі і складає:

- 5000,00 грн - за надання професійної правничої допомоги з підготовки та подання позову та під час розгляду адміністративної справи у Харківському окружному адміністративному суді;

- 3000,00 грн - за надання професійної правничої допомоги з підготовки та подання апеляційної скарги та/або відзиву на апеляційну скаргу та під час розгляду адміністративної справи у Другому апеляційному адміністративному суді.

Відповідно до акту приймання - передачі наданих послуг від 15.01.2021 за договором про надання професійної правничої допомоги від 14.01.2021 виконавцем (адвокатом Монагаровою О. Я.) надані послуги з професійної правничої допомоги з представлення інтересів замовника в Харківському окружному адміністративному суді в адміністративній справі про скасування постанови Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) від 28.12.2020 про відкриття виконавчого провадження 64009999 зі стягнення з ТОВ «Слобода-Агро» виконавчого збору в сумі 235168,35 грн, а саме:

- складання та подання до суду позовної заяви про скасування постанови Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) від 28.12.2020 про відкриття виконавчого провадження № 64009999 зі стягнення з ТОВ «Слобода-Агро» виконавчого збору в сумі 235168,35 грн.

- підготовка до розгляду адміністративної справи та участь у судових засіданнях Харківського окружного адміністративного суду, призначених для розгляду адміністративної справи.

Вартість послуг з надання професійної правничої допомоги визначена Сторонами у фіксованій сумі та відповідно до п.п. 4.1.1. Договору про надання професійної правничої допомоги складає 5000,00 грн.

Відповідно до акта приймання - передачі наданих послуг від 04.03.2021 до договору про надання професійної правничої допомоги від 21.03.2021 виконавцем (адвокатом Монагаровою О. Я.) надані послуги з професійної правничої допомоги з представлення інтересів замовника в Другому апеляційному адміністративному суді з оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі № 520/459/21 за позовом ТОВ "Слобода-Агро" до Московського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ (м. Харків) про скасування постанови, а саме: складено апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 520/462/21 за позовом ТОВ "Слобода-Агро" до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови.

Вартість послуг з надання професійної правничої допомоги визначена сторонами договору у фіксованій сумі та відповідно до п.п. 4.1.2 Договору про надання професійної правничої допомоги складає 3000,00 грн.

Враховуючи предмет спірних правовідносин, повне задоволення позовних вимог, складність справи та обсяг наданих адвокатом послуг позивачу, а також те, що спір виник внаслідок протиправних дій відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що витрати позивача на професійну правову допомогу підлягають стягненню у сумі 5000,00 грн. за надані послуги з професійної правничої допомоги з представлення інтересів замовника в Харківському окружному адміністративному суді.

Клопотання в частині стягнення 3000 грн. за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції задоволенню не підлягають, у зв`язку з не підтвердженням фактично понесених витрат.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що норми КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не подано заперечень на клопотання позивача про стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат із урахуванням положень статті 139 КАС України, колегія суддів виходить з того, що судові витрати, які були понесені позивачем під час розгляду справи, складаються із витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 2270,00 грн, що підтверджується квитанцією 28.01.2021 (а.с.30).

Оскільки Другим апеляційним адміністративним судом було ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено, рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат зі сплати судового збору, стягнувши з Московського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень 2270,00 грн. (судовий збір за подачу позовної заяви) на користь позивача.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення.

Враховуючи викладене, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 520/459/21 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобода-Агро" задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у справі № 520/459/21 скасувати.

Ухвалити постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобода-Агро" - задовольнити.

Скасувати постанову Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 28.12.2020 про відкриття виконавчого провадження № 64009914 зі стягнення з ТОВ "Слобода-Агро" виконавчого збору в розмірі 84 671,81 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобода - Агро" ( , 31121, м.Харків, вул.Валентинівська, 50-А) за рахунок бюджетних асигнувань Московського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ( , 61005, м.Харків, майдан Захисників України, 7/8) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень) та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 19.05.2021