Справа № 200/4453/21
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 р. Справа№200/4453/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії від 29.12.2020 року № 52;

- зобов`язати Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком та зарахувати до страхового стажу періоди за висновками суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона 23.12.2020 року звернулась до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком. Відповідачем було прийнято рішення від 29.12.2020 року № 52 про відмову в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю довідки про пільговий характер роботи за Списком № 2 та копії наказів про атестацію робочих місць на підприємстві та довідку про наявність безоплатних відпусток та зазначено про надання додаткових документів протягом трьох місяців. Позивач подала усі необхідні документи у визначений строк, однак відповідач не прийняв жодного рішення, надіслав листа про необхідність звернення із заявою та поданими докуменами знову. Вважає, що відповідач відмовляючи у призначенні пенсії, порушив її конституційні права на належний соціальний захист, тому зазначає про протиправність рішення та необхідність розгляду її заяви повторно.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи не звертались.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відзив на позов не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов , судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 (а.с.12-13).

23 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 29.12.2020 року № 52 було відмолено позивачці у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надано довідки, які б підтвердили пільговий характер роботи за Списком № 2 та копії наказів про атестацію робочих місць на підприємстві та довідку про наявність безоплатних відпусток.

Додатково повідомлено, що у наданій скан-копії трудової книжки є запис про період роботи з 18.09.1980 року по 10.10.1981 року лаборантом у Донецькому Державному медичному інституті ім. А.М.Горького, завірено печаткою підприємства, яка погано зчитується, тому цей період не зараховано до страхового стажу.

Отже, було прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю пільгового стажу. Згідно наданих документів страховий стаж позивачки складає 23 роки 11 місяців 11 днів.

Запропоновано позивачці у 3-місячний термін надати довідки про пільговий характер праці.

При цьому рішення не містить періоду роботи, який саме не був зарахований відповідачем до пільгового стажу роботи.

Додатково у рішенні вказано, що період роботи позивачки лаборантом у Донецькому Державному медичному інституті ім. А.М.Горького з 18.09.1980 року по 10.10.1981 року не зараховано до страхового стажу, оскільки печатка підприємства погано зчитується та не надані довідки, які б підтвердили пільговий характер роботи за Списком № 2 (а.с.24-27).

Позивачка, на пропозицію відповідача, у трьохмісячний термін надала відповідачу довідку КНП «Мирноградська центральна міськлікарня» Мирноградської міської ради від 19.01.2021 року № 8 та копію наказу Мирноградської центральної міської лікарні з додатком від 16.05.2019 року № 136.

За результатом поданих додаткових документів відповідачем рішення про призначення пенсії або відмову у призначенні пенсії не приймалося.

Листом від 03.02.2021 року № 38-259/Л-03/8-0581/21 відповідач повідомив позивачку, що для призначення пенсії за віком їй необхідно знову звернутись до Управління Пенсійного фонду України Донецької області за місцем проживання (реєстрації) та подати усі документи або у разі наявності кваліфікованого електронного підпису подати усі документи за електронним підписом (а.с.35-36).

Згідно диплому серії НОМЕР_2 , виданого Макіївським медичним училищем 05 липня 1980 року, ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_2 ) здобула спеціальність фельдшер-лаборант (а.с.23).

Як убачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_3 , у спірний період позивачка працювала:

з 18.09.1980 року по 10.10.1981 року -лаборантом ЦНДЛ Донецького Державного медінституту ім. А.М. Горького,

з 12.11.1981 року по 29.12.1982 року - лаборантом - гістологом патологоанатомічного відділення Міськлікарні № 2 м. Макіївка (а.с.17-22).

Довідками Комунального некомерційного підприємства «Мирноградська центральна міська лікарня» Мирноградської міської ради від 19.11.2020 року № 153 та від 19.01.2021 року № 8 підтверджується, що позивачка працювала у Димитровській міській лікарні з 24.03.1983 року по 13.02.1985 року, з 04.01.1987 року по 06.08.1987 року та з 06.06.2003 року по теперішній час.

Відповідно до наказу Мирноградської центральної міської лікарні від 16.05.2019 року № 136 «Про підсумки атестації робочих місць працівників за умовами праці» за умовами праці працівнику за посадою фельдшер-лаборант, лаборант з імунології клініко-діагностичної лабораторії передбачено: максимальна тривалість щорічної додаткової відпустки та підвищення посадового окладу (а.с.28-31).

До переліку робочих місць виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких надається щорічно додаткова відпустка за роботу у шкідливих і важких умовах, та особливим характером праці, інші пільги і компенсації відноситься професія фельдшер-лаборант (а.с.33-34).

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам суд виходить із наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

У відповідності до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 44 Закону України (далі - Закон України №1058-IV) визначено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Відтак, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Частиною першою статті 44 Закону України (далі - Закон України №1058-IV) передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунок та поновлення пенсії визначений розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Пунктом 4.2 цього Порядку передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка у тримісячний строк надала додаткові документи, які, на думку відповідача, не було достатньо для прийняття відповідного рішення.

Проте, за результатом наданих позивачкою додаткових документів, відповідачем не було прийнято рішення про призначення пенсії або про відмову у її призначенні щодо періоду роботи позивачки на посаді лаборанта ЦНДЛ Донецького Державного медінституту ім. А.М. Горького з 18.09.1980 року по 10.10.1981 року та на посаді лаборанта-гістолога патологоанатомічного відділення з 12.11.1981 року по 29.12.1982 року, а лише повідомлено про необхідність звернення знову, що є порушенням норм Порядку підтвердження наявного трудового стажу.

Щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи позивачки на посаді лаборанта-гістолога патологоанатомічного відділення з 12.11.1981 року по 29.12.1982 року, у зв`язку з тим, що печатка підприємства погано зчитується, суд зазначає наступне.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Положеннями п. 2.2 цієї Інструкції передбачалося, що заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку від дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про працівника, відомості про роботу та відомості по нагороду та заохочення.

В періоді, в якому позивачу оформлялася трудова книжка діяв Порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 (надалі інструкція № 162).

Підпунктом 2.2 пункту 2 Інструкції № 162 передбачалося, що заповнення трудової книжки вперше проводиться адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу.

Пунктом 2.3 Порядку передбачено, що всі записи до трудової книжки про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу чи звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження). Але не пізніше тижневого строку, а при звільнення - в день звільнення та мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Порядок внесення записів про трудову діяльність особи у відомостях про роботу регламентований пунктами 2.13- 2.14 Інструкції № 162.

Аналогічні вимоги до записів про прийняття на роботу встановлені пунктом 2.1.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення № 58 від 29.07.1993 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України № 17.08.1993 року за № 110.

Трудова книжка позивачки серії НОМЕР_4 від 19.09.1980 року, копія якої наявна в матеріалах справи та яка надавалась відповідачу разом із заявою про призначення пенсії, в розділі "Відомості про роботу" містить відповідні записи, що позивачка з 18.09.1980 року прийнята лаборантом ЦНДЛ Донецького державного медичного інституту ім. А.М. Горького та 10.10.1981 року звільнена з інституту за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП. Запис зроблено начальником відділу кадрів, підписано та завірено печаткою.

Той факт, що печатка підприємства погано читається в трудовій книжці позивачки, не викликає сумніву у записі в трудовій книжці, оскільки поряд з цим записом проставлений штамп Донецького державного медінституту ім. А.М. Горького, який підтверджує назву підприємства (а.с.18).

З приписів порядку ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, що визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 та Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58 убачається, що заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником. Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки вперше, в тому числі і внесення до неї записів на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, є підприємство роботодавець, а відтак відсутня вина позивача в нерозбірливості печатки на першому аркуші трудової книжки. Виявлені відповідачем недоліки оформлення трудової книжки не можуть вважатися достатньою підставою для відмови позивачу для визначення стажу на підставі трудової книжки, оскільки внесення записів до відомостей про особу до трудової книжки не здійснювалось позивачем.

Положеннями Закону України № 1058-ІV підставою для призначення пенсії визначено наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Суд зауважує на тому, що не всі недоліки оформлення трудової книжки можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. В даному випадку під час розгляду заяви позивача відповідачем не було встановлено будь-яких недоліків оформлення записів про роботу позивача.

Відповідний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року по справі №754/14989/15-а (адміністративне провадження № К/9901/11030/18).

За таких обставин, суд доходить висновку, що відомості щодо періоду роботи позивачки з 18.09.1980 року по 10.10.1981 року підтверджуються трудовою книжкою.

Аналізуючи вищевказане та з урахуванням встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку, що рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29.12.2020 року № 52 про відмову в призначенні пенсії позивачці є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім цього, суд зауважує, що відповідачем не надано оцінку та не прийнято рішення після надання позивачкою додаткових документів у тримісячний строк, визначений відповідачем, для зарахування до страхового та пільгового стажу роботу позивачки, що є порушенням конституційних прав позивачки на отримання належного пенсійного забезпечення.

Суд вважає, що оскільки відповідачем після надання позивачкою додаткових документів, визначених відповідачем, не вирішувалося питання про зарахування спірних періодів до страхового та пільгового стажу, тому позовні вимоги про зарахування цих періодів роботи є передчасними, оскільки суд може дати оцінку цим правовідносинам після прийняття відповідачем рішення за результатом повторного перегляду відповідачем заяви та наданих позивачкою додаткових документів.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн (квитанція від 09.04.2021 року № 14081).

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд задовольнив вимоги позивачки як в частині скасування рішення суб`єкта владних повноважень, так і в частині зобов`язання його вчинити певні дії, а тому на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908,00 грн.

Керуючись статтями 72-77, 139,241-246, 250, 255, 262, 263, пп. 15.5 п. 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РПОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 29.12.2020 року № 52.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РПОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13) накористь ОСОБА_1 (РПОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяті днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 19 травня 2021 року.

Суддя Т.О. Шувалова