Справа № 405/3271/21
Суддя: Драний В. В.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/3271/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Драного В.В.

за участю:

секретаря Дятел О.В.

представника позивача Житняка Д.Ю.

відповідача ОСОБА_1

перекладача Денисової Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області до громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України та примусове видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

УДМС в Кіровоградській області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення громадянина за межі території України та затримання до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України строком на шість місяців з метою забезпечення примусового видворення за межі території України. Позов обґрунтовано тим, що УДМС України в Кіровоградській області було проведено перевірку легальності перебування на території України громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час якої встановлено, що згідно паспорта № НОМЕР_1 , виданого 13.04.2018 року, дійсного до 12.04.2023 року відповідач прибув на територію України 26.09.2018 року через КПП «Бориспіль-D» по візі типу D № Y06474843, дійсної з 25.07.2018 року по 22.10.2018 року, з метою навчання в Маріупольському державному університеті. Наказом МДУ від 12.10.2018 року № 718-к відповідач зарахований на підготовче відділення у Центрі довузівської підготовки та по роботі з іноземним студентами МДУ на наказом МДУ від 12.10.2018 року № 719-к йому втсновлений період навчання з 12.10.2018 року по 01.09.2019 року. Згідно листа МДУ від 25.10.2018 року № 0707/644-18 ГУДМСУ в Донецькій області відповідач документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 , виданої 05.11.2018 року, дійсною до 01.09.2019 року. За час свого перебування на території України відповідач із заявою про продовження строку перебування до ДМС України не звертався, клопотання щодо набуття/прийняття громадянства України, оформлення дозволу на імміграцію в Україну, документування посвідкою на постійне проживання в Україні не порушував.

Вказує, що за порушення правил перебування на території України, а саме ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності згідно з ч. 1 ст. 203 КУпАП, та визнаний винним у вчинені правопорушення, накладено стягнення в сумі 3400,00 грн. Штраф відповідачем сплачний, постанова про накладення адмінітративного стягнення не оскаржувалась.

04.02.2021 року Фортечним районним відділом у м. Кропивницькому Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області прийнято рішення № 6 про примусове повернення до країни походження або третьої країни відповідача, з яким останній ознайомився 05.02.2021 року. Рішенням відповідача зобов`язано залишити територію України до 20.02.2021 року. Рішення відповідачем не оскажувалось. За обліками системи Аркан відповідач територію України не залишав, чим ухилився від виїзду з України у визначений законодавством термін та продовжує незаконно перебувати на території України за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, вважає, що відповідач своїми діями порушив вимоги пункту 67 Порядку № 322, пункту 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скрочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Мінітрів України від 15.02.2012 року № 150, повторно порушив вимоги ст. ст. 9, 23 Закону № 3773-VI. Його подальше перебування на території України суперечить законодавству України.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач двічі не виконав вимоги законодавства України, не залишив межі держави у встановлені строки та продовжує ухиляться від виконання вказаних рішень, просить прийняти рішення про примусове видворення з України та затримання громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України, строком на шість місяців.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.05.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач, скориставшись послугами перекладача, у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він є студентом, заплатив за навчання та бажає його закінчити.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що громадянин Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документований національним паспортним документом НОМЕР_1 , виданий 13.04.2018 року, терміном дії до 12.04.2023 року (а.с. 4-6).

Частиною 13 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі наказу Маріупольського державого університету від 12.10.2018 року № 718-к «Про зарахування на підготовче відділення у Центрі довузівської підготовки та по роботі з іноземними студентами МДУ» громадянина Нігерії ОСОБА_1 , зараховано на навчання терміном з 12.10.2018 року по 01.09.2019 року (а.с. 10)

При цьому, начальник відділу міжнародних зв`язків Маріупольського державого університету звернувся до ГУДМС України в Донецькій області з клопотанням про оформлення посвідки на тимчасове проживання іноземцю Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою навчання в університеті, на підставі чого, останній був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_3 від 05.11.2018 року, виданою органом 1401, дійсною до 01.09.2019 року (а.с. 13,14).

За час перебування на території України відповідач клопотання щодо набуття/прийняття громадянства України, оформлення дозволу на імміграцію в Україну не порушував.

Судом також встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МКВ № 000487 складеного 03.02.2021 року УДМС України в Кіровоградській області 03.02.2021 року о 16.30 за адресою: вул. Чміленка, 53а виявлений громадянин Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування в Україні, а саме ухилявся від виїзду з України після закінення відповідного терміну перебування, місце скоєння правопорушення м. Кропивницький (а.с. 15-16).

Постановою про накладення адіністративного стягнення серії ПН МКВ № 000487 від 03.02.2021 року складеної УДМС України в Кіровоградській області, відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 грн. Постанова виконана 04.02.2021 року (а.с. 17-18).

04.02.2021 року Фортечним районним відділом у м. Кропивницькому Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області, встановивши, що громадянин Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час перебування в Україні порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, прийнято рішення № 6 про примусове повернення до країни походження або третьої країни ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким останній ознайомився 05.02.2021 року. Рішенням відповідача зобов`язано залишити територію України до 20.02.2021 року (а.с. 20-22). Зазначене рішення відповідачем не оскаржувалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно з ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців (ч.11 ст.289 КАС України).

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі - ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Відповідно до пункту 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, (далі - Типове положення) пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства у разі, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або прийнято адміністративним судом постанову про їх примусове видворення за межі України, або вони прибули на територію України відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, або не мають законних підстав для перебування на території України і підлягають примусовому видворенню за її межі.

На виконання абзацу 3 пункту 3 розділу IV «Прикінцеві положення» Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, з метою нормативно-правового врегулювання порядку дій посадових осіб пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону з питань розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, їх утримання, ідентифікації, примусового видворення, а також звільнення з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року № 141 затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі -Інструкція № 141).

Згідно з пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції № 141 іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що громадянин Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час незаконно, за відсутності відповідних правових підстав перебуває в Україні, добровільно в установлений строк без наявності поважних причин не виконав рішення компетентного органу від 04.02.2021 року, яким відповідача зобов`язано покинути терторію України у термін до 20.02.2021 року, з яким відповідача ознайомлено 05.02.2021 року, враховуючи, що позивачем УДМС України в Кіровоградській області заявлено вимогу, тобто подано позов до суду про примусове видворення відповідача за межі України, є всі обґрунтовані підстави вважати, що громадянин Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, що підтверджується його ухиленням від добровільного виїзду з території України, окрім того, відповідач не навчається та не працює, суд вважає позов в частині затримання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Частинами 1, 2 ст. 16 цього Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

За змістом ст. 31 Закону іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

З матеріалів справи вбачається, що обставини, які вказані в ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та унеможливлюють примусове видворення за межі території України, відсутні.

Також судом не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Крім того, відповідач не звертався до ДМС України із заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

Більш того, доказів, які б мали підтвердити законність перебування відповідача на території України суду надано не було.

Таким чином, беручи до уваги, що громадянин Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відсутні, та зважаючи на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 порушив правовий режим перебування на території України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення про його примусове повернення, що є підставою для прийняття судом рішення про примусове видворення відповідача за межі України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, суд вважає за можливе звернути рішення до негайного виконання.

Відповідно до ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, а також приймаючи до уваги положення ч.19 ст.289 КАС України за якими за подання до адміністративного суду позовних заяв у справах, визначених ст.289 КАС України судовий збір не сплачується, судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

На підставі ст.ст. 26, 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст.ст. 9, 19, 77, 90, 245, 246, 288, 289, 371 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області до громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України та примусове видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України, строком на шість місяців з метою забезпечення примусового видворення за межі України.

Примусово видворити за межі території України громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Федеративної Республіки Нігерія № НОМЕР_1 , виданий 13.04.2018 року, терміном дії до 12.04.2023 року.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17.05.2021 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний