Справа № 120/3197/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 травня 2021 р. Справа № 120/3197/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач). У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправним рішення відповідача від 07.04.2021 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56 % винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи зі стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання 32 роки 2 місяці 3 дні в розмірі 74 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді згідно довідки ТУ ДСА у Вінницькій області від 07.02.2020 № 05-27/81/2020, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 19.02.2020.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду 26.02.2021 по справі № 120/8217/20 його адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 27.03.2020 № 22 про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління державної судової адміністрації України в Вінницькій області від 19.02.2020 за № 4-35/0311, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020. У задоволенні іншої частини позовних вимог (щодо встановлення відсоткового розміру довічного грошового утримання) відмовлено у зв`язку із їх передчасністю.

Позивач зазначає, що в процесі виконання судового рішення відповідачем здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання із урахуванням відповідних сум суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, вказаної у довідці, проте безпідставно зменшено відсоткове значення її розміру до 56 %.

Позивач звертає увагу, що його стаж роботи на посаді судді становить 32 роки 02 місяці 3 дні, що у свою чергу встановлено постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 127/27830/16.

Тому, на переконання позивача, розмір його довічного грошового утримання як судді у відставці повинен визначатись виходячи з положень п. 3 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, а саме у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на вказаній посаді із збільшенням розміру такої винагороди за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років на 2 відсотки.

Враховуючи вищенаведене позивач вважає, що відсоткове значення його довічного грошового утримання повинно становити 74% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Вважаючи рішення відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру довічного грошового утримання судді у відставці протиправним, з метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся із цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою від 12.04.2021 відкрито провадження у справі та, відповідно до ст. 263 КАС України, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-ти денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 КАС України.

Крім цього ухвалою від 12.04.2021 витребувано за ініціативою суду у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача або її оригінал для дослідження судом.

30.04.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.02.2021 по справі № 120/8217/20-а Головним управлінням було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі довідки Територіального управління держаної судової адміністрації України у Вінницькій області від 19.02.2020 № 4-35/0311, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020, з розрахунку 56 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідач вказав, що відсотковий показник довічного грошового утримання позивача був визначений із урахуванням стажу роботи його роботи на посаді судді, що складає 23 роки 6 місяців 3 дні та у відповідності із Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII.

Крім того, відповідач заперечує твердження позивача, що перерахунок довічного грошового утримання має бути здійснений виходячи з 74% від суддівської винагороди працюючого судді, оскільки, на думку Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, такий відсоток був визначений ОСОБА_1 в порядку, передбаченому Законом України від 07.07.2010 № 2453 «Про судоустрій і статус суддів», та відрізняється від чинного порядку визначення розміру довічного грошового утримання, встановленого Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII, а відтак не підлягає застосуванню. Тому, відповідач вважає адміністративний позов безпідставним.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

У відповідності до наказу голови Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2016 за № 608-к на підставі постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 №1600VIII «Про звільнення суддів» позивача виведено зі складу суддів Вінницького міського суду Вінницької області у зв`язку із звільненням у відставку.

01.10.2016 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди судді Вінницького міського суду Вінницької області.

28.11.2019 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 127/27830/16 за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ у м. Вінниці встановлено, що до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку належить врахувати, крім роботи на посаді судді (23 роки 6 місяців 3 дні), роботу на посадах помічника прокурора, виконуючого обов`язки старшого помічника прокурора, старшого помічника, заступника прокурора ( з 01.08.1984 по 29.03.1993 8 років8 місяці), загалом 32 роки 02 місяці 3 дні.

На підставі прийнятого Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №1-15/2018(4086/16), позивач 19.02.2020 року отримав нову довідку ТУ ДСА України у Вінницькій області № 4-35/0311 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

20.03.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці у відповідності до ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII. До заяви позивачем було долучено довідку від 19.02.2020 № 4-35/0311 про розмір суддівської винагороди.

Однак, рішенням від 27.03.2020 № 22 відповідач відмовив у перерахунку, посилаючись на те, що після прийняття Конституційним Судом України рішення (після 18.02.2020) будь-яких змін розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, не відбувалося.

Вважаючи протиправною відмову відповідача в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, позивач звернувся до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.02.2021 по справі № 120/8217/20-а визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 27.03.2020 № 22. Зобов`язано відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою ТУ ДСА України у Вінницькі області від 19.02.2020 № 4-35/0311, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Вказане рішення набрало законної сили 30.03.2021.

На виконання рішення суду від 26.02.2021 по справі № 120/8217/20-а, Головним управлінням проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі довідки ТУ ДСА України у Вінницькі області від 19.02.2020 № 4-35/0311 починаючи з 19.02.2020, про що позивача повідомлено листом № 3246-3422/О-02/8-0200/21 від 07.04.2021.

У листі відповідачем зазначено, що перерахунок довічного грошового утримання позивача проведено виходячи із 56% відповідних сум суддівської винагороди, оскільки стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді становить 23 роки 6 місяців 3 дні.

Вказаний відсотковий розмір довічного грошового утримання був обрахований відповідачем на підставі ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII, відповідно до якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на вказаній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового утримання збільшується на 2 відсотки.

Позивач не погоджується з діями відповідача в частині визначення відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із стажу роботи на посаді судді 23 роки 6 місяців 3 дні, водночас не порушує питання про правомірність застосування Головним управлінням Пенсійного фонду України норм ч. 3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII при здійсненні такого перерахунку.

Відтак, ключовим у цьому спорі є питання правильності застосування відповідачем норм ч. 3 ст.142 Закону № 1402-VIII при визначенні відсоткового значення розміру довічного грошового утримання позивача (судді у відставці).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі Закон від 02.06.2016 № 1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон № 2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно із частиною 1 статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Судом на підставі постанови Верховного Суду у справі №127/27830/16 встановлено, що загальний стаж роботи позивача на посаді судді становить 32 роки 02 місяці 3 дні.

Ця обставина визнається судом безспірною і такою, що не підлягає доказуванню з огляду на положення ч. 4 ст. 78 КАС України в силу яких обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищенаведене суд доходить висновку, що при обчислені відсоткового розміру довічного грошового утримання позивача правомірним є врахування на підставі ч. 3 ст. 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII, стажу на посаді судді 32 роки 02 місяці 03 дні.

Відтак, стаж роботи позивача на підставі судді понад 20 років становить повних 12 років, а тому за кожен повний рік роботи понад 20 років до базової відсоткової величини довічного грошового утримання яка становить 50 відсотків додається два відсотки, що в сумі становить 50+12х2=74 відсотки.

Отже, відсоткове значення розміру довічного грошового утримання позивача під час його перерахунку на підставі рішення суду від 26.02.2021 по справі № 120/8217/20-а повинно становити 74 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Суд вважає помилковими аргументи відзиву Головного управління про те, що позивач просить застосувати при перерахунку його довічного грошового утримання норми нечинного Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453, адже про застосування вказаного закону у позовній заяві взагалі не йдеться. Позивач свій позов мотивує із посиланням на чинний на момент перерахунку Закон від 02.06.2016 № 1402-VIII та просить визначити розмір спірного утримання у відповідності до ст. 142 цього Закону.

Також суд критично оцінює доводи відповідача щодо визначення стажу позивача на посаді судді тривалістю 23 роки 06 місяців 03 дні, оскільки навіть у власному протоколі щодо перерахунку довічного грошового утримання позивача (міститься у матеріалах пенсійної справи) Головне управління Пенсійного фонду зазначає, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді становить 32 роки 02 місяці 03 дні.

Як зазначалося, тривалість цього стажу встановлена, з поміж іншого, постановою Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №127/27830/16.

Додатково суд звертає увагу, що відповідач неправомірно вдається до оцінки суддівського стажу позивача, оскільки розрахунок такого стажу взагалі не входить до повноважень пенсійного органу. Це підтверджується Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1), згідно з яким призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці здійснюється, зокрема, на підставі розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, що складається (оформляється) відповідним судом.

При розгляді справи суд вважає помилковими посилання позивача у прохальній частині позовної заяви на довідку ТУ ДСА у Вінницькій області від 07.02.2020 № 05-27/81/2020, адже як встановлено, його довічне грошове утримання перераховано на підставі рішення суду від 26.02.2021 по справі № 120/8217/20-а із урахуванням довідки ТУ ДСА України у Вінницькі області від 19.02.2020 № 4-35/0311.

Підсумовуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку суд дійшов висновку, що із урахуванням стажу роботи позивача на посаді судді (32 роки 02 місяці 03 дні) він має право на перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із 19.02.2020 в розмірі 74 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше проведених виплат. Тому, дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру довічного грошового утримання позивача до 56 % є протиправними.

При цьому суд зазначає, що окремого рішення про зменшення відсоткового значення розміру довічного грошового утримання позивача відповідачем не приймалося, а лист на який зіслався позивач від 07.04.2021 № 3246-3422/о-02/8-0200/21 не є рішенням суб`єкта владних повноважень.

Відтак належним та повним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача до 56 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та, як наслідок, зобов`язання відповідача здійснити з 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 із урахуванням стажу його роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання 32 роки 2 місяці 3 дні виходячи із 74 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

При цьому, на переконання суду, відсутні підстави для дублювання обов`язку відповідача під час такого перерахунку врахувати довідку від 19.02.2020 № 4-35/0311, оскільки по перше такий обов`язок покладено на відповідача рішенням суду від 26.02.2021 по справі № 120/8217/20-а, а по друге, на момент розгляду цієї справи та прийняття рішення обов`язок із врахування довідки від 19.02.2020 № 4-35/0311 відповідачем виконано належним чином, а спір виник лише в частині зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та аналізуючи наведені положення законодавства, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

У такому випадку, в силу ч. 1 ст. 139 КАС України, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір підлягає стягненню в його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у цій справі.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 до 56 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 із урахуванням стажу його роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання 32 роки 2 місяці 3 дні виходячи із 74 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, ).

Суддя Богоніс Михайло Богданович