Справа № 705/872/21
Суддя: Гудзенко В. Л.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/872/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом адвоката Кравченка Романа Михайловича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3303156,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Кравченко Р.М., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому вказав, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3303156 від 18.10.2020, винесеною старшим сержантом поліції Джуряк І.Д., громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Із діями інспектора позивач не згідний, посилаючись на те, що згідно змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3303156 зазначено, що він о 12 год. 28 хв. 18.10.2020 на «4 МАМАЇВЦІ дорога М19 486км», керуючи транспортним засобом, перевищив встановленні обмеження руху більше, ніж на 62 км/год. Позивач зазначає, що дійсно, мало місце зупинки транспортного засобу, яким він керував, проте, після зупинки інспектор поліції Джуряк І.Д. не зміг надати докази вчиненого правопорушення та не міг надати документи на прилад, яким вимірювалася швидкість автомобіля, у зв?язку з чим позивач продовжив рух. У його присутності інспектором постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не виносилася, про існування вказаної постанови йому стало відомо лише після того, як він ознайомився із матеріалами виконавчого провадження № 64478799, відкритим відносно нього постановою від 12.02.2021, з чим він мав змогу ознайомитися лише на підставі заяви, написаної ним 17.02.2021 та отримати копію оскаржуваної постанови. Також, позивач зазначає, що постанова, складена відносно нього не містить посилань ні на технічний засіб, яким фіксувалося правопорушення, ні на відеозапис, ні будь-яких інших доказів вчинення правопорушення, тому позивач просить її скасувати та закрити провадження у справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення у його діях, передбачених ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 12.03.2021 провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Від представника відповідача на адресу суду за вх. № 7929 від 13.04.2021 надійшов відзив (з додатками) на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3303156 від 18.10.2020, оскільки вважає, що вона винесена правомірно, виходячи з того, що під час несення служби на А/Д М-19, 486 км, 18.10.2020 екіпажем патрульної поліції, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000570) було виявлено порушення ПДР, а саме: водій транспортного засобу Шкода Октавія з номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 112км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 62 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР. Водію був поданий сигнал про зупинку, після чого інспектор пояснив водію ОСОБА_1 причину зупинки та попросив надати документи для перевірки. Встановивши факт вчиненого водієм правопорушення, інспектором було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів, водію було роз?яснено його права, та винесено постанову за ч. 3 ст. 122 КУпАП про накладення стягнення на правопорушника в розмірі 510 грн., відповідно до санкції статті. Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови та під підпис вручено її копію. Також, у наданому відзиві викладений принцип роботи лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20. Крім того, відповідачем зазначено, що підстава, на яку посилається позивач для скасування оскаржуваної постанови повністю спростовується доданим до відзиву відеозаписом, а також рух транспортного засобу позивача з перевищенням встановленого обмеження швидкості руху підтверджується відеозаписом з приладу для вимірювання швидкості, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ № 3303156 від 18.10.2020, ОСОБА_1 18.10.2020 о 12 год. 28 хв. на А/Д М-19, 486 км, керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , перевищив встановленні обмеження руху більше, ніж на 62 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 510 грн.

Із позовної заяви вбачається, що при зупинці транспортного засобу, яким керував позивач ОСОБА_1 , на його прохання інспектором поліції не було надано документів на прилад, яким вимірювалася швидкість руху, а також у постанові не вказано яким саме технічним засобом було зафіксовано правопорушення.

Позивач, також, зазначає, що йому було не відомо про складену постанову у справі про адміністративне правопорушення, а про її існування він дізнався лише з виконавчого провадження, відкритого з її виконання.

У відзиві, який надійшов від відповідача вказано, що відповідно до вимог ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови та під підпис вручено її копію. Проте, як вбачається з наданої позивачем копії постанови, ОСОБА_1 від підпису та отримання постанови відмовився.

Крім того, у постанові про адміністративне правопорушення, складеній відносно ОСОБА_1 , зазначено, що правопорушення було зафіксовано на прилад «TRUCAM LC 000570», а відповідачем у наданому відзиві викладений принцип роботи лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20., при цьому не спростовано чи це один і той же прилад та не наданого для огляду відносно нього відповідних документів.

Також, до відзиву на позов відповідачем надано, як доказ, компакт-диск, на якому містяться два файли, з яких вбачається, що фіксація перевищення швидкості водієм автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , було зафіксовано за допомогою приладу «Tru Cam» без інших ідентифікуючих ознак.

Крім того, відповідачем не надано підтвердження того, що під час розгляду ним адміністративної справи та винесення вказаної постанови, проводилася фіксація за допомогою портативного відеореєстратора, який повинен був бути закріплений на його форменому одязі на грудях і здійснювати безперервну фіксацію.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 за №1376.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. При ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З урахуванням вище вказаних розбіжностей у наданій позивачем копії постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, позиції відповідача у викладеному відзиві та наданому ком пакт-диску, суд вважає, що належних доказів правомірності свого рішення відповідач про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем інспектором не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, у зв`язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Таким чином, виходячи з вище наведених фактів, враховуючи матеріали справи, суд дійшов до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП повинна бути скасована.

Згідно ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕАМ № 3303156 від 18.10.2020 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, у вигляді накладення штрафу в розмірі 510 грн. - скасувати.

Провадження по адміністративній справі - закрити.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 454 (чотириста п?ятдесят чотири) гривні 00 копійок, сплачений відповідно до квитанції АТ «Ощадбанк» № 31864 від 02.03.2021 (оригінал платіжного документу зберігається в матеріалах справи).

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Валентина Леонідівна Гудзенко