Справа № 240/20234/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 травня 2021 року м. Житомир справа № 240/20234/20

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадження заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень про зміну способу виконання рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача - Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо ненарахування та невиплати йому разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій за 2020 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому в повному обсязі разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій за 2020 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже проведеної виплати за 2020 рік.

Рішенням суду від 12.02.2021 позов задоволено:

- визнано неправомірними дії Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій за 2020 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже проведеної виплати за 2020 рік;

- зобов`язано Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій за 2020 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже проведеної виплати за 2020 рік.

Рішення у справі набрало законної сили 16.03.2021 та видано виконавчий лист №2391 2021 р. від 23.03.2021.

06.05.2021 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень подано до суду заяву про зміну способу виконання рішення по справі, в якій просить змінити спосіб виконання рішення суду у справі №240/20234/20 на стягнення з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, в розмірі 6800 грн (розмір п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведеної виплати за 2020 рік). Просив розгляд заяви здійснювати без його участі.

Заяву призначено до розгляду на 18.05.2021 о 09:30.

У встановлений судом дату, час та місце позивач (стягувач) до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача (боржника) до суду не з`явився, подав клопотання про розгляд заяви у порядку письмового провадження. Просив задовольнити заяву державного виконавця та змінити спосіб виконання рішення.

Розглянувши подану державним виконавцем заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відтак, поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України Про виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту.

У свою чергу, пунктом 10 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII) виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону №1404-VIII за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Так, в обґрунтування поданої заяви держаний виконавець вказав, що у 2021 році асигнування на здійснення доплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 не передбачені, асигнування на виплату разової грошової допомоги за 2021 рік на даний час не затверджені та не надходили.

Відмічає, що кошти стягувачу не виплачені, оскільки проведення видатків не у відповідності до паспорту бюджетної програми та не передбачених кошторисами є бюджетним правопорушенням, зокрема порушенням статей 23, 48, 116, 119 Бюджетного кодексу України.

При цьому, наголошує, що держава гарантувала виконання судових рішень боржником за якими є державні органи та державні установи, у державному бюджеті України Казначейству (головний розпорядник бюджетних коштів бюджетною програмою КПКВК 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою) затверджуються бюджетні призначення на виконання судових рішень гарантованих державою, асигнування іншим розпорядникам, в тому числі Мінсоцполітики та Центру, на виконання судових рішень не затверджуються.

Окрім того, звертає увагу суду, що в повідомленні Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат повідомляє, щоб повністю виконати судове рішення необхідно змінити спосіб його виконання із зобов`язання Центру виплатити кошти стягувачу на стягнення із Центра коштів на користь стягувача. При цьому, казначейство виконує рішення про стягнення коштів відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011, механізм якого дозволяє гарантовано виконати рішення суду щодо стягнення коштів з державної бюджетної установи.

На думку, заявника, така зміна порядку і способу виконання рішення не змінює та не зачіпає суті самого рішення, сутність якого є поновлення прав позивача на отримання разової грошової допомоги до 5 травня у встановленому розмірі.

Суд, проаналізувавши наявні матеріали справи, обґрунтування поданої заяви, та позицію боржника з приводу заяви про заміну способу виконання рішення, дійшов висновку про необхідність її задоволення.

Слід відмітити, що на час розгляду вказаної заяви боржником не виконано рішення суду, оскільки у 2021 році асигнування на здійснення доплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 не передбачені.

При цьому, боржник не заперечує стосовно задоволення заяви державного виконавця, а також відмічає, що зміна способу виконання судового рішення, дозволяє гарантовано виконати судове рішення, а стягувачу отримати кошти, відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 (далі - Порядок №845).

У взаємозв`язку з наведеним, суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 3 ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі "Ковач проти України", пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України", пункт 50 рішення у справі Чуйкіна проти України, тощо).

З наданих матеріалів виконавчого провадження вбачається, що позивач звернувся до державного виконавця із заявою про примусове виконання рішення від 25.03.2021. Виконавче провадження за виконавчим листом №240/20234/20 від 23.03.2021 відкрито державним виконавце, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 02.04.2021 (ВП №65025629), яку направлено на адресу боржника.

У відповідь на отриману постанову, Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат надіслав до відділу примусового виконання рішення лист №10/6370 від 14.04.2021, в якому просив, з метою забезпечення виконання рішення суду звернутися до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення, а саме: на стягнення з Центру на користь стягувача недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у сумі 6800 грн.

У судове засідання 18.05.2021 представники сторін у судове засідання не з`явилися. Між тим, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання. Відтак, розгляд заяви державного виконавця проведений без участі вказаних вище осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналіз вищевикладеного, дає підстави для висновку, що завдання завданням адміністративного судочинства, є зокрема своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, виконання судового рішення є завершальною стадією судового процесу, в якій остаточно реалізується завдання адміністративного судочинства - ефективний захист та поновлення порушених прав.

У даному випадку, як вже зазначалося, рішення суду про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити недоотриману разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік не виконується, а тому подальше існування такого стану речей та невжиття ефективних заходів щодо виконання рішення суду може свідчити про відсутність в Україні ефективних механізмів правового захисту та порушення принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права.

Враховуючи вищевикладене та наведені вище обставини, які істотно ускладнюють виконання рішення суду по суті у визначений початково спосіб, суд дійшов висновку про зміну способу і порядку виконання рішення суду у даній справі на стягнення з відповідача визнаної ним же суми заборгованості перед позивачем.

Застосування такого способу виконання є найбільш ефективним за наявності відомостей про суму боргу та відсутності доказів відсутності коштів на рахунку відповідача.

При цьому, судом враховується, що зміна способу і порядку виконання не змінює та не зачіпає суті самого судового рішення, сутністю якого є поновлення прав позивача на отримання законної разової допомоги до 5 травня за 2020 рік, у розмірі передбаченому Законом.

Керуючись положеннями ст. ст. 378, 241 - 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень про зміну способу виконання рішення по справі, - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року у справі № 240/20234/20 в частині зобов`язання Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій за 2020 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже проведеної виплати за 2020 рік, встановивши новий спосіб і порядок виконання рішення суду - стягнути з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, в сумі 6800 грн (розмір п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведеної виплати за 2020 рік).

Копію ухвали надіслати учасникам справи та до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (10014, м. Житомир, майдан Соборний, 1).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч.2 ст.256 КАС України та може бути оскаржена у строки та порядку, визначеному ст. ст. 292 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Єфіменко