Справа № 380/1646/21
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року справа №380/1646/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача Ікавого М.Р., третьої особи Терех І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі-відповідач, МВС України), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі-третя особа, ГУ МВС у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправними дії МВС України щодо повернення без прийняття рішення заяви ОСОБА_1 про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності;

- зобов`язати МВС України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 проходив службу в Державній пожежній охороні УМВС України у Львівській області та звільнений у відставку згідно з наказом від 10.04.2001 №447, на підставі пункту 65 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Відповідно до довідки серії ЛВА-1 №035139 від 11.05.2001 ОСОБА_1 встановлена III (третя) група інвалідності пожиттєво у зв`язку з наявністю захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №311916 позивачу 31.10.2019 встановлена II (друга) група інвалідності. У зв`язку із встановленням II (другої) групи інвалідності та з метою отримання одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 22.07.2020 звернувся до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області з листом та подав усі необхідні документи. Вказує, що згідно з Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 (далі - Порядок №850), після надходження документів МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги. Однак МВС України листом від 04.09.2020 №29357/15-2020 повернуло позивачу документи щодо призначення одноразової допомоги без прийняття рішення. Додатково зазначив, що правовідносини щодо призначення йому одноразової грошової допомоги вже бути предметом судового оскарження. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.02.2020 у справі №1.280.2019.006614, що набрало законної сили, зобов`язано ГУ МВС у Львівській області надіслати МВС України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850 у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 інвалідності 2 (другої) групи у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Вважаючи дії відповідача щодо відмови у поверненні без прийняття рішення заяви ОСОБА_1 про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вказав, що ОСОБА_1 проходив службу в УДПО УМВСУ у Львівській області та перебував на посаді начальника самостійної державної пожежної частини №24 м. Жидачева та мав звання «підполковник внутрішньої служби» та належав до категорії осіб начальницького складу Державної пожежної охорони. Оскільки ОСОБА_1 не належав до категорії працівників міліції, тому норми Закону України «Про міліцію» та Порядку №850 на позивача не можуть бути поширені. Натомість, позивач має право на компенсацію за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Стосовно посилань позивача на норми Порядку №850, вказав про відсутність правових підстав для призначення йому одноразової грошової допомоги, оскільки після первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років. Просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

ГУ МВС України у Львівській області надано пояснення на позов, зміст яких полягає в такому. Повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги є виключною компетенцією МВС України, а на орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, покладено обов`язок з проведення окремих процедурних дій щодо оформлення відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС). ГУ МВС України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії скеровувало в МВС України документи, подані позивачем, а також інформувало щодо вчинених МВС України дій відповідним листом. Вважає, що Ліквідаційна комісія ГУМВС України у Львівській області діяла виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України та Порядком № 850.

Ухвалою від 11.02.2021 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання.

Міністерством внутрішніх справ України 17.03.2021 надіслано відзив на позовну заяву (вх. №17337).

Підготовче засідання, призначене на 06.04.2021, не відбулося у зв`язку із встановленням особливого режиму роботи суду з метою попередження розповсюдження коронавірусної інфекції (COVID-19).

Підготовче засідання відкладено на 11.05.2021.

Третьою особою 11.05.2021 (вх.№32739) подано пояснення щодо позову.

Ухвалою від 11.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом ГУ МВС у Львівській області від 10.04.2001 №215о/с підполковника внутрішньої служби, начальника СДПЧ-24 м. Жидачів управління Державної пожежної охорони УМВС, з 17.04.2001 звільнено з органів внутрішніх справ у відповідності до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнений з органів внутрішніх справ у відставку за п. 65 «б» (через хворобу).

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 20.03.2001 №75 ОСОБА_1 непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку. Захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби.

Згідно з експертним заключенням ОВЛК УВС Львівської області від 01.12.1993 №19 у позивача наявне захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно з довідкою від 11.05.2001 серії ЛВА-1 №035139 позивачу внаслідок первинного огляду встановлено III (третю) групу інвалідності, захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області від 10.09.2013 №3/50 позивач, перебуваючи при виконання службових обов`язків, приймав участь у заходах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно з довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 311916 ОСОБА_1 встановлена II (друга) група інвалідності пожиттєво у зв`язку з наявністю захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, серії 12 ААА від 31.10.2019 № 011183, встановлено ступінь втрати професійної працездатності позивача 70%, з врахуванням раніше визначених 60 %. Причина втрати професійної працездатності - захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З метою одержання одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 15.11.2019 звернувся до Голови Ліквідаційної комісії ГУ МВС у Львівській області із заявою (рапортом) про проведення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності. До вказаної заяви (рапорту) надано відповідні підтверджуючі документи.

На вказане звернення ОСОБА_1 ГУ МВС України в Львівській області листом від 26.11.2019 №С-19б/огд/31/01-2019 повідомило позивача про відсутність підстав для виплати одноразової грошової допомоги, оскільки позивач не відноситься до категорії працівників міліції у зв`язку з тим, що має спеціальне звання внутрішньої служби.

ОСОБА_1 оскаржив в судовому порядку відмову ГУ МВС України в Львівській області у призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.02.2020 у справі №1.380.2019.006614, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2020, позов ОСОБА_1 до ГУ МВС у Львівській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю: визнано протиправною відмову ГУ МВС у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, оформлену листом від 26.11.2019 №С-196/огд/31/01-2019 у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850; зобов`язано ГУ МВС у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Львівській області надіслати МВС України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850 у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 інвалідності 2 (другої) групи у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

На виконання судового рішення третьою особою направлено до відповідача матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку №850.

Окрім того, позивач 22.07.2020 повторно звернувся до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II (другої) групи інвалідності та подав усі необхідні документи

МВС України листом від 04.09.2020 №29357/15-2020 повернуто такі матеріали Ліквідаційній комісії ГУ МВС України У Львівській області без прийняття рішення.

Матеріали повернуто з таких підстав.

На дату звільнення ОСОБА_1 зі служби в державній пожежній охороні була чинною стаття 23 Закону України «Про пожежну безпеку», тому питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги повинно регулюватися Законом України «Про пожежну безпеку», а не Законом України «Про міліцію».

За результатами опрацювання матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з`ясовано, що він проходив службу та звільнений 17.04.2001 з посади начальника СДПЧ-24 м. Жидачів УДПО УМВС України у Львівській області та мав звання полковника внутрішньої служби.

Згідно з доданою копією виписки з акта огляду МСЕК від 31.10.2019 № 311916 причиною установлення ОСОБА_1 другої групи інвалідності є захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС. Отже позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та належить до осіб, які мають право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ліквідаційна комісія ГУ МВС у Львівській області листом від 15.09.2020 №219 повернула ОСОБА_1 матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги. У вказаному листі роз`яснено обставини, викладені у листі від 04.09.2020 №29357/15-2020.

Неприйняття МВС України жодного рішення за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

02.07.2015 прийнято Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII), згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом № 580-VIII порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-XII (далі - Закон №565-XII) та Порядком № 850.

Так, відповідно до частини 6 статті 23 Закону №565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно з частиною 7 статті 23 Закону №565-XII у разі отримання працівником міліції поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому розмір одноразової грошової допомоги не повинен бути меншим за 20-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб, та більшим за 100-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.

Пунктом 2 Порядку №850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно із підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Перелік документів, які необхідно подати працівнику міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, визначений у пункті 7 вказаного Порядку.

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги (пункту 8 Порядку № 850).

Згідно із пунктом 9 Порядку № 850 МВС України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, Порядком №850 передбачено прийняття за результатами розгляду документів рішень: про призначення або про відмову у призначенні грошової допомоги.

Повернення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги Порядком №850 не передбачено.

Саме не дотримання МВС України положень пункту 9 Порядку № 850 та неприйняття жодного рішення відповідачем є підставою звернення до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що МВС України листом від 04.09.2020 №29357/15-2020 повернуто матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги без прийняття рішення.

Не виконання МВС України покладеного на нього обов`язку щодо прийняття в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку №850 документів одного з двох передбачених цим Порядком рішень зумовлює висновок суду про порушення відповідачем вимог пункту 9 зазначеного Порядку.

Даючи оцінку листу МВС України від 04.09.2020 №29357/15-2020, суд зазначає, що такий не може вважатися рішенням в розумінні пункту 9 Порядку №850, оскільки ним не вирішено питання призначення чи відмови у призначенні грошової допомоги, а протиправно повернуто матеріали на доопрацювання.

Ураховуючи викладене, дії МВС України щодо повернення без прийняття рішення листом заяви ОСОБА_1 про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, тому їх слід визнати протиправними, задовольнивши першу з позовних вимог.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності своїх дій при розгляді заяви позивача, а судом таких доказів не здобуто.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що така не відповідає визначеним частиною 2 статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах та порушує право позивача на належний розгляд документів щодо призначення одноразової грошової допомоги.

Друга позовна вимога є похідною від першої позовної вимоги.

Оскільки у межах даних правовідносин відповідач не здійснив розгляд заяви позивача у встановленому законом порядку, то суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання МВС України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про міліцію», постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850 та прийняти відповідне рішення.

Щодо доводів відповідача, про те, що норми Порядку №850 в частині призначення одноразової допомоги ОСОБА_1 не поширюється на дані правовідносини, суд зазначає таке.

В межах спірних правовідносин предметом оскарження є дії відповідача щодо повернення без прийняття рішення заяви про призначення одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з встановленням II групи інвалідності з підстав невідповідності таких дій вимогам Порядку №850.

Наявність чи відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850 не є предметом оскарження у даній справі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (с. Малі Ланки, Перемишлянський район, Львівська область, 81223, РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (пл. Генерала Григоренка, буд. 3, м. Львів, 79007, ) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ) щодо повернення без прийняття рішення заяви ОСОБА_1 (с. Малі Ланки, Перемишлянський район, Львівська область, 81223, РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України (вул. Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (с. Малі Ланки, Перемишлянський район, Львівська область, 81223, РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про міліцію», постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850 та прийняти відповідне рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19 травня 2021 року.

Суддя О.П. Хома