Справа № 520/6849/21
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 травня 2021 року № 520/6849/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківського зонального відділу військової служби правопорядку (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 6,м. Харків,61050, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправними дії Харківського Зонального відділу Військової служби правопорядку, які полягають у необ`єктивному розгляді звернення ОСОБА_1 від 17 листопада 2020р., відповідь на яке оформлено листом Харківського Зонального відділу Військової служби правопорядку від 06.04.2021 р. за №1201.

-зобов`язати Харківський Зональний відділ Військової служби правопорядку повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 17 листопада 2020р. та в процесі розгляду звернення перевірити та встановити чи вчинялись ОСОБА_1 правопорушення у період проходження ним військової служби та чи є його поранення та контузії наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення, вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що 17.11.2020р. Позивач звернувся на адресу Відповідача з заявою, в прохальній частині, якої просив:

Перевірити та виявити чи вчинялися Позивачем у період проходження ним військової служби кримінальні, адміністративні та дисциплінарні правопорушення, а також під час отримання ним поранення та контузії у період проходження військової служби.

В процесі розгляду даного звернення перевірити та встановити чи є поранення та контузії Позивача наслідком:

2.1. Вчинення Позивачем злочину або адміністративного правопорушення?

Вчинення Позивачем дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння?

Навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю?

Відповідачем на адресу позивача була направлена відповідь, з якої вбачалося, що Відповідачем не надано відповіді на пункти 1, 2 та підпункти 2.1, 2.2 та 2.3 вимог прохальної частини заяви Позивача від 17 листопада 2020р., а також Відповідачем порушене право Позивача передбачене ст. 18 ЗУ «Про звернення громадян» на участь у розгляді звернення через свого представника - Адвоката.

Позивач не погодився з відповіддю Відповідача звернувся з позовною заявою до Суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/1267/21 адміністративний позов, частково а саме:

Визнано протиправною бездіяльність Відповідача, яка полягає у не запрошенні адвоката Позивача на розгляд заяви Позивача від 17 листопада 2020 року адресованої Відповідачу.

Зобов`язано Відповідача повторно розглянути заяву Позивача від 17 листопада 2020 року адресовану Відповідачу з дотриманням вимог ст. 18 та 19 Закону України Про звернення громадян з урахуванням висновків суду.

Відповідач не дочекавшись набрання чинності Рішенням Харківського окружного адміністративного суду, запросив Адвоката позивача та 06.04.2021р. повторно розглянув заяву Позивача.

Позивач не погоджується з результатами розгляду його звернення оформлене листом Харківським Зональним відділом Військової служби правопорядку від 06.04.2021р. за № 1201, оскільки Відповідачем не дотримано при розгляді звернення ст. 19 ЗУ «Про звернення громадян», а саме: звернення Позивача розглянуто не об`єктивно та не всебічно (упереджено, однобоко).

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, дослідивши надані до справи матеріали, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд вказує наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також суд вказує, що відповідно до ст. 14 Положення про військову прокуратуру СРСР, затвердженого указом Президіуму Верховної ради СРСР від 14.12.1966 № 558-УІІ, а в подальшому ст. 10 Положення про військову прокуратуру СРСР, затвердженого указом Президіуму Верховної ради СРСР від 04.08.1981 № 5403-Х - військова прокуратура веде єдиний облік всіх злочинів скоєних військовослужбовцями. Про всі злочини та події командири (начальники) негайно повідомляють відповідного військового прокурора.

Поряд з цим, Харківський зональний відділ Військової служби правопорядку повідомляє, що Військова служба правопорядку у Збройних Силах України створена 07.03.2002 (Відомості Верховної Ради України, 2002, № 32, ст. 225) та не є правонаступником будь-якого правоохоронного органу.

Підсумовуючи наведене , позивачу було повідомлено, що встановити чи є ОСОБА_2 поранення та контузії наслідком: вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення; вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю не представляється можливим з огляду на наступне: відсутністю у архівних органах РФ відомостей щодо Ваших поранень (контузій) та їх обставин; відсутністю (знищення) службової картки з можливими дисциплінарними стягненнями; ведення, з 1966 по 1991 роки, обліку кримінальних, адміністративних правопорушень військовою прокуратурою СРСР; ведення обліку кримінальних, адміністративних правопорушень Військовою службою правопорядку з 2002 року та тільки у Збройних Силах України.

Враховуючи Постанову Кабінету Міністрів України від 06.02.2019 № 75 Про припинення дії Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про обмін правовою інформацією та Протоколу до Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про обмін правовою інформацією від 18 квітня 1995 року, звернення позивача , у відповідності до ст. 7 Закону України "Про звернення громадян", за належністю не направлялось.

Позивачу було запропоновано звернутись до правонаступників військової прокуратури СРСР, якою є прокуратура РФ, для отримання більш детальної інформації по обставинам Вашого поранення (контузії) і чи були останні наслідком його протиправних дій або бездіяльності.

Отже, на думку суду, зазначена письмова відповідь на запит Позивача містить повідомлення про неможливість встановлення фактів наведених у зверненні, на підставі норм пункту 8 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" - у разі визнання заяви чи скарги не обґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України" - військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України" - служба правопорядку у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом та іншими виданими у відповідності з ними нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. З Закону України "Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України" - основними завданнями Служби правопорядку є: виявлення причин, передумов і обставин кримінальних та інших правопорушень, вчинених у військових частинах та на військових об`єктах; розшук осіб, які самовільно залишили військові частини (місця служби).

Відповідно до ч. 11 ст. 7 Закону України "Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України" - військовослужбовцям Служби правопорядку під час виконання покладених на них завдань надається право: вести облік кримінальних та інших правопорушень у Збройних Силах України та проводити періодичні звірки з даними відповідних прокуратур.

Викладене вище свідчить про те, що посадові особи Військової служби правопорядку мають додаткові права і обов`язки лише у межах Збройних Силах України.

Також, у позовній заяві Позивач стверджує, що при розгляді звернення Відповідач не вивчав матеріали, які додавались до звернення, не брав доводи які надавались Позивачем, а також не надав оцінки поясненням та позиції Позивача.

Вказана твердження, на думку суду, не відповідають дійсності, оскільки Відповідач сумлінно поставився до своїх обов`язків та вивчив всі матеріали, які додавались до звернення, а також взяв до уваги пояснення та зауваження представника Позивача, що підтверджується наступним: Відповідачем у відповіді на звернення робилось посилання на архівну довідку РФ.

Відповідач погодився з доводами Позивача викладеними у зверненні в частині, що поранення (контузія, травмування або каліцтво) військовослужбовця у разі, якщо воно пов`язане із вчиненням ним кримінального, адміністративного правопорушення або є наслідком вчинення ним дій в стані алкогольного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень є грубим порушенням Дисциплінарного статуту Збройних Сил СРСР.

Таким чином, суд вважає, що посилання Позивача на необ`єктивність розгляду звернення такими, що не знаходять свого підтвердження.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання рішення суду законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст. 382 КАСУ, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору та судом не встановлено понесення сторонами інших судових витрат їх розподіл не здійснюється.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківського зонального відділу військової служби правопорядку (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 6,м. Харків,61050, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії-залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.