Справа № 320/13771/20
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року № 320/13771/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства фінансів України

про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства фінансів України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства фінансів України щодо надання ОСОБА_1 неповної інформації на мої запити від 15.09.2020, від 01.10.2020, від 30.11.2020;

- зобов`язати Міністерство фінансів України у п`ятиденний строк надати мені шляхом надсилання відповідей на мої поштову та електронну адреси, визначені у запитах, повну інформацію на мої запити від 15.09.2020, від 01.10.2020, від 30.11.2020, а саме інформацію щодо: 1.Яким нормативним методом (згідно ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум») визначено розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб, який застосовується при визначенні: - базового розміру посадового окладу судді, -посадового окладу прокурора окружної прокуратури; - посадового окладу працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами. 2.До якої основної соціальної та/або демографічної групи населення згідно ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» ст. 38 Бюджетного кодексу України відносяться: Судді; - Прокурори; - працівники інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами. 3.Чи відносяться: Судді; - Прокурори; працівники інших державних органів. оплата праці яких регулюється спеціальними законами до однієї соціальної та/або демографічної групи населення чи до різних. 4.Чи проводилася згідно ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» науково-громадська експертиза сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг для встановлення прожиткового мінімуму для: - Для працездатній, осіб; - Для суддів; - Для прокурорів; - Для працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами. Прошу надати копії таких висновків в електронному виді або надати посилання для їх відшукання у мережі інтернет. 5. Чи відрізняються результати науково-громадської експертиз сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг для встановлення прожиткового мінімуму для таких осіб: - Для працездатних осіб; - Для суддів; - Для прокурорів. Для працівників інших державних органів. оплата праці яких регулюється спеціальними законами. Якщо відрізняються то чим. яким параметрами 6.Яким правовими, економічними, соціальними, математичними або іншими чинниками обумовлюється встановлення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури у розмірі 1000 гривень. 7. Якими правовими економічними, соціальними, математичними або іншими чинниками обумовлюється встановлення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні. 8. Якими правовими, економічними, соціальними, математичними або іншими чинниками обумовлюється встановлення розміру прожиткового мінімуму для працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами у розмірі 2102 гривні. 9. Якими правовими, економічними, соціальними, математичними або іншими чинниками обумовлюється різниця між встановленими розмірами прожиткового мінімуму для обчислення окладів прокурора (1000 гривень) з одного боку та суддів, працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами (2102 гривні) з іншого боку. 10.Чи встановлювалися раніше Законами України про державний бюджет України на конкретний рік розміри прожиткових мінімумів, які застосовувалися при визначенні базового розміру посадового окладу суддів, прокурорів, інших категорій. Якщо так вказати якими Законами. 11.Чи розроблювалися та/або подавалися раніше Міністерством фінансів України. Кабінетом Міністрів України проекти Закону України про державний бюджет України на конкретний рік розміри прожиткових мінімумів, які застосовувалися при визначенні базового розміру посадового окладу суддів, прокурорів, інших категорій. Якщо так вказати у якому році, надати електронний варіант такого проекту. 12.Чи проводилася під час розробки проекту Закону «Про державний бюджет України на 2021 рік» антидискримінаційна експертиза відповідно до вимог Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», Порядку проведення органами виконавчої влади антидискримінаційної експертизи проектів нормативно-правових актів, затвердженому Постановою КМУ від 30 січня 2013 р. № 61. Якщо так, надати копію такого висновку. 13. За яким реєстраційним номером зареєстровано мій запит від 15.09.2020. 14. Яким підрозділам, працівникам доручено розгляд мого запиту від 15.09.2020.15.Чи було допущено порушення строків розгляду мого запиту від 15.09.2020. 16. Яким нормативним методом (згідно ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум») визначено розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб, який застосовується при визначенні посадового окладу прокурора окружної прокуратури. 17. Чи проводилася згідно ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» науково- громадська експертиза сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг для встановлення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури? 18. Якими правовими, економічними, соціальними, математичними або іншими чинниками обумовлюється встановлення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури у розмірі 1600 гривень. 19.Чим відрізняється статус прокурора окружної прокуратури від статусу судді, працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами. 20. Чому Міністерством фінансів України запроектовано різні розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які застосовується для визначення посадового окладу. прокурора та для інших перелічених суб`єктів, що фактично є дискримінацією певної групи осіб у порівнянні з іншими. 21. На кого в Міністерстві фінансів України покладено обов`язок проведення антидискримінаційної експертизи під час розробки проекту Закону, та хто з посадових осіб безпосередньо розробляв та погоджував норму про встановлення вказаних вище розмірів прожиткового мінімуму або повідомити мене про відсутність такої інформації або її частини.

ІІ. Позиція позивача та заперечення відповідача

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не було належним чином розглянуто та надано відповідь (інформацію) на запити позивача на публічну інформацію від 15.09.2020, 01.10.2020, 30.11.2020.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач вказав, що позовні вимоги є безпідставними з огляду на те, що на розгляд запиту позивачем поставлено питання, які потребують роз`яснення та не стосуються заздалегідь зафіксованої інформації.

Позивачем подано заперечення на відзив у яких заперечно проти тверджень наведених відповідачем у відзиві на позовну заяву.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 28.12.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 19.01.2021 відкрите спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

15.09.2020, 01.10.2020, 30.11.2020 позивач звернувся до Міністерства фінансів України із запитами про надання інформації, у якому просив надати інформацію: 1.Яким нормативним методом (згідно ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум») визначено розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб, який застосовується при визначенні: - базового розміру посадового окладу судді, -посадового окладу прокурора окружної прокуратури; - посадового окладу працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами. 2.До якої основної соціальної та/або демографічної групи населення згідно ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» ст. 38 Бюджетного кодексу України відносяться: Судді; - Прокурори; - працівники інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами. 3.Чи відносяться: Судді; - Прокурори; працівники інших державних органів. оплата праці яких регулюється спеціальними законами до однієї соціальної та/або демографічної групи населення чи до різних. 4.Чи проводилася згідно ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» науково-громадська експертиза сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг для встановлення прожиткового мінімуму для: - Для працездатній, осіб; - Для суддів; - Для прокурорів; - Для працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами. Прошу надати копії таких висновків в електронному виді або надати посилання для їх відшукання у мережі інтернет. 5. Чи відрізняються результати науково-громадської експертиз сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг для встановлення прожиткового мінімуму для таких осіб: - Для працездатних осіб; - Для суддів; - Для прокурорів. Для працівників інших державних органів. оплата праці яких регулюється спеціальними законами. Якщо відрізняються то чим. яким параметрами 6.Яким правовими, економічними, соціальними, математичними або іншими чинниками обумовлюється встановлення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури у розмірі 1000 гривень. 7. Якими правовими економічними, соціальними, математичними або іншими чинниками обумовлюється встановлення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні. 8. Якими правовими, економічними, соціальними, математичними або іншими чинниками обумовлюється встановлення розміру прожиткового мінімуму для працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами у розмірі 2102 гривні. 9. Якими правовими, економічними, соціальними, математичними або іншими чинниками обумовлюється різниця між встановленими розмірами прожиткового мінімуму для обчислення окладів прокурора (1000 гривень) з одного боку та суддів, працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами (2102 гривні) з іншого боку. 10.Чи встановлювалися раніше Законами України про державний бюджет України на конкретний рік розміри прожиткових мінімумів, які застосовувалися при визначенні базового розміру посадового окладу суддів, прокурорів, інших категорій. Якщо так вказати якими Законами. 11.Чи розроблювалися та/або подавалися раніше Міністерством фінансів України. Кабінетом Міністрів України проекти Закону України про державний бюджет України на конкретний рік розміри прожиткових мінімумів, які застосовувалися при визначенні базового розміру посадового окладу суддів, прокурорів, інших категорій. Якщо так вказати у якому році, надати електронний варіант такого проекту. 12.Чи проводилася під час розробки проекту Закону «Про державний бюджет України на 2021 рік» антидискримінаційна експертиза відповідно до вимог Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», Порядку проведення органами виконавчої влади антидискримінаційної експертизи проектів нормативно- правових актів, затвердженому Постановою КМУ від 30 січня 2013 р. № 61. Якщо так, надати копію такого висновку. 13. За яким реєстраційним номером зареєстровано мій запит від 15.09.2020. 14. Яким підрозділам, працівникам доручено розгляд мого запиту від 15.09.2020.15.Чи було допущено порушення строків розгляду мого запиту від 15.09.2020. 16. Яким нормативним методом (згідно ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум») визначено розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб, який застосовується при визначенні посадового окладу прокурора окружної прокуратури. 17. Чи проводилася згідно ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» науково- громадська експертиза сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг для встановлення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури? 18. Якими правовими, економічними, соціальними, математичними або іншими чинниками обумовлюється встановлення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури у розмірі 1600 гривень. 19.Чим відрізняється статус прокурора окружної прокуратури від статусу судді, працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами. 20. Чому Міністерством фінансів України запроектовано різні розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які застосовується для визначення посадового окладу. прокурора та для інших перелічених суб`єктів, що фактично є дискримінацією певної групи осіб у порівнянні з іншими. 21. На кого в Міністерстві фінансів України покладено обов`язок проведення антидискримінаційної експертизи під час розробки проекту Закону, та хто з посадових осіб безпосередньо розробляв та погоджував норму про встановлення вказаних вище розмірів прожиткового мінімуму або повідомити мене про відсутність такої інформації або її частини.

Листом №08040-11/915-ЗПІ/824 від 25.09.2020 Міністерство фінансів України повідомлено позивача про встановлення розмірі посадових окладів суддів, прокурорів та зазначено, що у проекті Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» для розрахунку розмірів посадових окладів суддів встановлено розміри прожиткового мінімуму, які використовувалися у 2020 році, для розрахунку розмірів посадових окладів прокурорів - 1000 грн.

Листом №08040-11/963-ЗПІ/849 від 07.10.2020 Міністерство фінансів України повідомило позивача на запит від 15.09.2020 надано відповідь листом №08040-11/915-ЗПІ/824 від 25.09.2020.

Листом №10040-46/1201-ЗПІ/988 від 10.12.2020 Міністерство фінансів України повідомлено позивача про встановлення розмірі посадових окладів суддів, прокурорів та зазначено, що у проекті Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» поданому КМУ до Верховної ради України 26.11.2002 до другого читання, для розрахунку розмірів посадових окладів прокурорів у 2021 році встановлений розмір прожиткового мінімуму 1600 грн.

Вважаючи протиправними дії Міністерства фінансів України щодо надання неповної інформації на мої запити від 15.09.2020, від 01.10.2020, від 30.11.2020, позивач звернувся до суду із даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами Украни.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулюються Законом України "Про інформацію" від 02.10.1992 року № 2657-ХІI.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до статті 5 Закону №2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно з статтею 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

У відповідності до частини першої статті 20 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною четвертою тієї ж статті закріплено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Приписами частини першої статті 22 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Статтею 23 Закону №2939-VI врегульовано, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

VI. Оцінка суду

Наведене правове регулювання дає підстави для висновку, будь-які особи мають право звертатись із інформаційними запитами до суб`єктів владних повноважень та інших розпорядників публічної інформації, які у свою чергу зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати на нього відповідь. Разом з цим, обов`язок розпорядника інформації щодо надання відповіді на отриманий запит носить імперативний характер, незалежно від того, до яких висновків дійде суб`єкт владних повноважень чи інший розпорядник публічної інформації.

Судом встановлено, що 15.09.2020, 01.10.2020, 30.11.2020 позивача звертався до Міністерства фінансів України із запитами на інформацію.

Листами Міністерства фінансів України №08040-11/915-ЗПІ/824 від 25.09.2020, №08040-11/963-ЗПІ/849 від 07.10.2020, №10040-46/1201-ЗПІ/988 від 10.12.2020 надано відповідь на запити позивача.

З огляду на встановлені у цій справі обставини мотивом звернення до суду з цим позовом слугувало те, що Міністерство фінансів України не надало ОСОБА_1 повної відповіді на його запити про надання інформації від 15.09.2020, від 01.10.2020, від 30.11.2020.

Щодо обґрунтованості та правомірності такого рішення суб`єкта владних повноважень суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 6 Закону 2939-VI встановлено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Розпорядники інформації, до яких згідно із частиною першою статті 13 цього Закону відносяться суб`єкти владних повноважень, зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію (пункт 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VII).

Вичерпний перелік випадків, коли розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту про надання інформації, встановлений нормами частини першої статті 22 Закону 2939-VI. Такими випадками є: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої цієї статті 22 Закону відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою.

Отже, відмова в доступі до публічної інформації можлива лише з підстав, встановлених законом. Розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність таких підстав шляхом застосування «трискладового тесту» відповідно до норм частини другої статті 6 Закону № 2939-VI. Відмова в наданні інформації з підстав, які не встановлені законом, так само, як і відмова без обґрунтування наявності таких підстав шляхом застосування «трискладового тесту» є неправомірною.

Водночас, дослідивши листи відповідача щодо надання відповіді на запити ОСОБА_1 , судом встановлено, що Міністерством фінансів України частково не надано відповіді на запит позивача та не повідомлено про неможливість надати відповідь з покликанням на належним чином обґрунтовані причини цього, як це передбачено пунктом 3 частини четвертої цієї статті 22 Закону, відповідно до якого відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою.

Крім цього, стосовно ненадання відповідачем інформації по суті питань, зазначених вище та які є предметом спору, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Аналіз визначення поняття «публічна інформація» свідчить, що така інформація має наступні ознаки: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.

У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 22 Закону № 2939-VІ розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Аналізуючи наведені положення Закону № 2939-VI у контексті цього спору, слід зауважити, що розпорядник публічної інформації має своїм обов`язком надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив та яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він (розпорядник) володіє.

Тобто, розпорядник може надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Ужиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації.

До подібних висновків дійшла Велика палата Верховного Суду у рішенні від 25.06.2019 у справі № 9901/925/18.

Тобто, норми Закону № 2939-VI регулюють відносини щодо допуску до інформації, яка вже існує, і не вимагає у відповідь на запит створювати певну інформацію.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі № 800/333/17 вказала, що «відповідно до пункту 1 частини першої статті 22 Закону № 2939-VІ розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, якщо він не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Отже, щодо питань «Яким нормативним методом (згідно ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум») визначено розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб, який застосовується при визначенні: базового розміру посадового окладу судді, посадового окладу прокурора окружної прокуратури, посадового окладу працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами», «до якої основної соціальної та/або демографічної групи населення згідно ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст. 38 Бюджетного кодексу України відносяться: судді, прокурори, працівники інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами», «Чи відносяться судді, прокурори, працівники інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, до однієї соціальної та/або демографічної групи населення чи до різних», «Чи проводилася згідно ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» науково - громадська експертиза сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг для встановлення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, для суддів, для прокурорів, для працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами. Прошу надати копії таких висновків в електронному виді або надати посилання для їх відшукання у мережі інтернет», «Чи відрізняються результати науково - громадської експертиз сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг для встановлення прожиткового мінімуму для таких осіб: для працездатних осіб, для суддів, для прокурорів, для працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами. Якщо відрізняються то чим, яким параметрами», «якими правовими, економічними, соціальними, математичними або іншими чинниками обумовлюється встановлення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури у розмірі 1600 гривень», «Якими правовими, економічними, соціальними, математичними або іншими чинниками обумовлюється встановлення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні», «Якими правовими, економічними, соціальними, математичними або іншими чинниками обумовлюється встановлення розміру прожиткового мінімуму для працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами у розмірі 2102 гривні», суд констатує, що відсутні законодавчі приписи, які б визначали обов`язок відповідача в процесі його діяльності створювати або фіксувати окремим документом (документами) нормативний метод, поставлені питання ОСОБА_1 у запитах, шляхом створення окремого документу - переліку.

При цьому вживати заходів для того, щоб створити запитувану позивачем інформацію з метою надання відповіді на його інформаційні запити, також не входить в обов`язки Міністерства фінансів України як розпорядника публічної інформації.

Щодо питань «Чи встановлювалися раніше Законами України про державний бюджет України на конкретний рік розміри прожиткових мінімумів, які застосовувалися при визначенні базового розміру посадового окладу суддів, прокурорів, інших категорій. Якщо так вказати якими Законами», «Чи розроблювалися та/або подавалися раніше Міністерством фінансів України, Кабінетом Міністрів України проекти Закону України про державний бюджет України на конкретний рік розміри прожиткових мінімумів, які застосовувалися при визначенні базового розміру посадового окладу суддів, прокурорів, інших категорій. Якщо так вказати у якому році, надати електронний варіант такого проекту» суд зазначає, що листом Міністерства фінансів України від 25.09.2020 № 08040-11/915-ЗПІ/824 на запит (звернення) ОСОБА_1 від 15.09.2020 міститься, крім іншого, відповідь на вказані питання, а саме: «кожного бюджетного періоду для визначення розмірів посадових окладів суддів, прокурорів використовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначається законом про державний бюджет на відповідний рік».

Щодо питання «Чи проводилася під час розробки проекту Закону «Про державний бюджет України на 2021 рік» антидискримінаційна експертиза відповідно до вимог Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», Порядку проведення органами виконавчої влади антидискримінаційної експертизі проектів нормативно- правових актів, затвердженому Постановою КМУ від 30 січня 2013р. № 61», «На кого в Міністерстві фінансів України покладено обов`язок проведення антидискримінаційної експертизи під час розробки проекту Закону, та хто з посадових осіб безпосередньо розробляв та погоджував норму про встановлення вказаних вище розмірів прожиткового мінімуму?», суд зазначає, що листах Міністерства фінансів України від 25.09.2020 № 08040-11/915-ЗШ/824; від 07.10.2020 № 08040-11/963-ЗГП/849 ОСОБА_1 надано відповідь, зокрема, повідомлено, що «відповідно до Регламенту Кабінету Міністрів України проект Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» було погоджено з Мінекономіки та проведено правову експертизу Мін`юстом».

Щодо питання «Чи було допущено порушення строків розгляду мого запиту від 15.09.2020», суд зазначає, що таке питання не стосується надання заздалегідь зафіксованої та задокументованої інформації у розумінні Закону № 2939.

Питання «Чим відрізняється статус прокурора окружної прокуратури від статусу судді, працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами?», «Чому Міністерством фінансів України запроектовано різні розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які застосовується для визначення посадового окладу» також не стосуються надання заздалегідь зафіксованої та задокументованої інформації у розумінні Закону № 2939, а є фактично зверненням до Міністерства фінансів України щодо тлумачення положень законодавства України.

Отже, запитувана позивачем інформація не є публічною у розумінні статті 1 Закону №2939, відтак по суті Міністерство фінансів України не зобов`язано було надавати таку інформацію, втім враховуючи порушення порядку надання відповіді на запит про публічну інформацію, а саме відсутності мотивованої відповіді щодо підстав нененадання відповідної інформації, Міністерство фінансів України діяло не у межах та не у спосіб передбачений законодавством України, що є підставою для визнання протиправними дій Міністерства фінансів України щодо надання ОСОБА_1 неповної інформації на запити від 15.09.2020, від 01.10.2020, від 30.11.2020.

Враховуючи ненадання відповідачем запитуваної інформації у повному обсязі та не повідомлення причин ОСОБА_1 про неможливість її ненадання листами від 25.09.2020, 07.10.2020, 10.12.2020, позовні вимоги позивача про визнання протиправними дії Міністерства фінансів України щодо надання ОСОБА_1 неповної інформації на запити від 15.09.2020, від 01.10.2020, від 30.11.2020 є обґрунтованими.

Разом з цим, щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача надати інформацію, суд зазначає наступне.

Оскільки суд прийшов до висновку, що відповідачем необґрунтовано надано відповідь (інформацію) за запитами ОСОБА_1 від 15.09.2020, від 01.10.2020, від 30.11.2020, тобто не розглянуто належним чином запит позивача по суті, що вказує на необхідність зобов`язання відповідача повторно розглянути запити ОСОБА_1 та надати мотивовану відповідь з урахуванням висновків суду.

VIII. Висновок суду

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до вимог частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2522, 4 грн. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, суд дійшов висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, понесених позивачем судових витрат, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1681, 60 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства фінансів України щодо надання ОСОБА_1 неповної інформації на запити від 15.09.2020, від 01.10.2020, від 30.11.2020.

Зобов`язати Міністерство фінансів України повторно розглянути запити ОСОБА_1 від 15.09.2020, від 01.10.2020, від 30.11.2020 та надати відповідь з урахуванням висновків суду.

В решті позовним вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 1681, 60 (тисяча шістсот вісімдесят одна грн. 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Міністерства фінансів України (код ЄДПОУ: 00013480; місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд.12/2).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 18.05.2021 р.