Справа № 200/3465/21
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 р. Справа№200/3465/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2021 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо обчислення позивачеві з 10 квітня 2018 року пенсії за віком без застосування середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки в розмірі 5 377,90 грн відповідно до пункту 4-4 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язання відповідача здійснити з 10 квітня 2018 року перерахунок та виплату призначеної позивачеві пенсії за віком на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки в розмірі 5 377,90 грн відповідно до пункту 4-4 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично виплачених сум.

Крім того, позивач просить встановити судовий контроль за виконання судового рішення.

Позовні вимоги вмотивовано помилковістю посилання відповідача на приписи частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки за правовим висновком Верховного Суду, викладеного в доданій до позовної заяви судовій практиці, вказаною нормою регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, що не відповідає обставинам у цій справі, оскільки первісно має місце призначення пенсії за іншим законом - Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05 травня 2021 року від Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області надійшов відзив, в якому представник відповідача просив відмовити в позові з тих підстав, що переведення з одного виду пенсії на інший відсутнє, оскільки пенсія за вислугу років є різновидом пенсії за віком, що унеможливлює призначення позивачеві пенсії за віком повторно, а тому відсутні підстави для застосування середньої заробітної плати за 2016 та 2017 роки в розмірі 5 377,90 грн. При цьому відповідач посилається на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі № 316/734/16-а.

Крім того, відповідач просить відмовити у позові з підстав пропуску строку звернення до суду, оскільки вважає, що про порушення своїх прав позивач дізнався у 2018 році.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

У період з 14 липня 2005 року по 09 квітня 2018 року ОСОБА_1 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 10 квітня 2018 року ОСОБА_1 за його заявою переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За змістом розрахунку заробітку для обчислення пенсія за віком розрахована позивачеві із застосуванням показника середньої заробітної плати за три попередні роки - 2014 - 2016 роки у розмірі 3 764,40 грн.

22 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок з 10 квітня 2018 року пенсії із застосуванням середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленою як середній показник за 2016 та 2017 роки в розмірі 5 377,90 грн відповідно до пункту 4-4 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом відповідача від 02 лютого 2021 року № 237-239/К-03/8-0580/21 позивача повідомлено про вірне призначення пенсії з посиланням на абзац 3 частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід) визначена частиною другою статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Одночасно частиною першою статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ) передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

При цьому абзацами 1, 2 пункту 16 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону № 1058-IV регламентовано, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

З аналізу наведених норм суд вбачає, що призначення пенсії за вислугу років не входить до правового регулювання Закону № 1058-IV, регулюється Законом № 2262-ХІІ і є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

Отже, позивач, отримуючи пенсію за вислугу років, не користувався жодним із видів пенсій, встановлених Законом № 1058-ІV, а тому, звернувшись до відповідача із заявою від 10 квітня 2018 року про призначення йому пенсії за віком, використав право на призначення пенсії в солідарній системі відповідно до Закону № 1058-ІV вперше.

При формулюванні наведених висновків суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 428/450/17, згідно з якою, якщо особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалась пенсія іншого виду і на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV у зв`язку із досягненням такого віку пенсія повинна обраховуватись на підставі положень статті 40 Закону № 1058-ІV як вперше призначена.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 31 січня 2019 року у справі № 639/2751/17, від 18 січня 2019 року у справі № 577/5237/16-а, від 28 грудня 2020 року у справі № 640/6798/19.

З огляду на вказане суд не приймає до уваги посилання відповідача на приписи частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки вказаною нормою регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, що не відповідає обставинам у цій справі, оскільки первісно має місце призначення пенсії за іншим законом - Законом № 2262-ХІІ.

Посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі № 316/734/16-а є необґрунтованими, оскільки спір в цій справі не стосувався пенсії за вислугу років; у справі спірні відносини пов`язані з призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, які полягали у зменшенні пенсійного віку.

Застосуванню у цій справі підлягають наступні положення.

Згідно з абзацами 1-4 частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

Аналогічне положення передбачено абзацом другим пункту 4-4 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону № 1058-IV, відповідно до якого з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. […].

Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016 рік складає 4 482,35 грн; за 2017 рік - 6 273,45 грн. Середній показник за 2016 та 2017 роки - 5 377,90 грн, що підтверджується відомостями показників середньомісячної заробітної плати Федерації професійних спідок України, доданої до позовної заяви.

Отже, відповідач протиправно не застосував при призначенні позивачеві у 2018 році пенсії за віком показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, у розмірі 5 377,90 грн.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо порушення строку звернення до суду з тих підстав, що при відкритті провадження судом застосована правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 646/6250/17 щодо неможливості застосовування шестимісячного строку звернення до адміністративного суду у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою пенсії, про що зазначено в ухвалі про відкриття провадження.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

З огляду на задоволення позову суми сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на підставі статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, -

В И РІ Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо обчислення ОСОБА_1 з 10 квітня 2018 року пенсії за віком без застосування середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки, в розмірі 5 377,90 грн відповідно до пункту 4-4 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місце знаходження: вул. Зелінського, буд. 27-А, м. Маріуполь, Донецька область, 87548) здійснити з 10 квітня 2018 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) пенсії за віком на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки, в розмірі 5 377,90 грн відповідно до пункту 4-4 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місце знаходження: вул. Зелінського, буд. 27-А, м. Маріуполь, Донецька область, 87548) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 908 грн (дев`ятсот вісім).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20 травня 2021 року.

Суддя Ю.М. Льговська