Справа № 160/16289/20
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2021 року м. Дніпросправа № 160/16289/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Рубана А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року (суддя Царікова О.В., повний текст ухвали складено 24.12.2020) в адміністративній справі

за позовом Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»

до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України

про визнання протиправним та скасування в окремій частині висновку, -

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати висновок Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності «Реконструкція кар`єра у зв`язку з його поглиблення з метою підтримки потужності комбінату на період з 2021 року по 2030 рік» від 27.10.2020 № 21/01-7/2, реєстраційний номер справи про оцінку впливу на довкілля планованої діяльності 7, опублікованого в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля 30.10.2020, в частині пункту 7 висновку та встановлення в будь-якій формі, прямо чи опосередковано, Акціонерному товариству «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» обов`язку провести додаткову оцінку впливу на довкілля до початку провадження планованої діяльності.

Після відкриття провадження у справі позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом: зупинення дії пункту 7 Висновку з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності «Реконструкція кар`єра у зв`язку з його поглиблення з метою підтримки потужності комбінату на період з 2021 року по 2030 рік» від 27.10.2020 № 21/01-7/2, реєстраційний номер справи про оцінку впливу на довкілля планованої діяльності 7, опублікованого в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля 30.10.2020, а також зупинення дії Висновку в частині встановлення в будь-якій формі, прямо чи опосередковано, Акціонерному товариству «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (місцезнаходження: Україна, 50026, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, ідентифікаційний код 00191000) обов`язку провести додаткову оцінку впливу на довкілля до початку провадження планованої діяльності до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року заяву АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України області подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що у 1996 році Акціонерному товариству «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» видано спеціальний дозвіл на користування надрами № 585 з метою видобування кварцитів залізистих магнетитових та кварцитів залізистих окислених на Скелеватському-Магнетитовому родовищі в Інгулецькому районі Дніпропетровської області, загальною площею 4 км.кв.

У 2019 році, на замовлення позивача, Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮЖГІПРОРУДА» виконано проект «Реконструкція кар`єра у зв`язку з його поглиблення з метою підтримки потужності комбінату на період з 2021 року по 2030 рік» з метою продовження діяльності позивача з видобування залізних руд на підставі спеціального дозволу від 29.07.1996 № 585.

Згідно з висновком Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності «Реконструкція кар`єра у зв`язку з його поглиблення з метою підтримки потужності комбінату на період з 2021 року по 2030 рік» від 27.10.2020 № 21/01-7/2, зокрема, визначено допустимим провадження планової діяльності АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» після здійснення додаткової оцінки впливу на довкілля.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що виданий відповідачем висновок, який містить додаткові умови, враховуючи стислий строк для оскарження такого рішення до початку планованої діяльності, фактично призводить до зупинки підприємства позивача з 01.01.2021, що, в свою чергу, призведе до втрати значної кількості робочих місць, нанесення значних збитків Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», скорочення податкових відрахувань до місцевого та державного бюджетів, позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення господарської діяльності підприємства. Окрім того, навіть короткочасне зупинення підприємства позивача може призвести до невідворотних негативних наслідків для навколишнього середовища, зокрема, затоплення кар`єру та прилеглих територій, забруднення річки Інгулець, руйнування та зсуви ґрунтів, підтоплення та руйнування будинків прилеглих населених пунктів, підвищення запиленості територій та інше.

Також суд першої інстанції зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову за заявою позивача не є вирішенням публічного-правового спору по суті без фактичного його розгляду судом. Зупинення дії пункту 7 спірного висновку та зупинення висновку у відповідній частині не скасовує чинність означеного рішення, ніяк не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених ним заходів до вирішення спору в даній справі. Разом з тим, вжиття відповідних заходів забезпечення позову не призведе до негативних наслідків та не завдасть шкоди будь-яким іншим зацікавленим особам, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 150 КАС України. Натомість, вжиття заходів забезпечення позову захистить майнові права позивача до прийняття судом рішення по суті заявлених вимог.

Проте суд апеляційної інстанції вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими.

За приписами статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 152 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що суд при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову має враховувати предмет позову, підстави звернення до суду, а також забезпечити дотримання пропорційного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття таких заходів.

Суд апеляційної зазначає, що з матеріалів адміністративної справи не вбачаються очевидні ознаки протиправності оскаржуваного висновку Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України. Зазначені заявником ознаки не є очевидними, а є оскаржуваними, про що подано відповідний позов з аналогічними обґрунтуваннями підстав для його задоволення.

З цих підстав не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції подані позивачем докази в обґрунтування наявності підстав для забезпечення позову, адже оцінка таким доказам може бути надана виключно під час розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Позивач також не довів належними доказами можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених/оспорюваних прав/ інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, без вжиття заходів забезпечення позову. Доводи заявника зводяться лише до припущень такого ускладнення.

При цьому ухвала суду першої інстанції про встановлення заходів забезпечення позову також не містить належного обґрунтування очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень з посиланням на норми чинного законодавства, а також не містить мотивів суду, за яких той дійшов висновку, що може скластися ситуація, при якій для відновлення прав позивача у подальшому необхідно буде докласти значних зусиль та витрат або взагалі їх відновлення стане неможливим.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що питання обґрунтованості та правомірності оскаржуваного висновку є предметом судового розгляду в адміністративній справі № 160/16289/20.

Суд першої інстанції не врахував, що внаслідок забезпечення позову фактично у позивача виникло право на продовження діяльності і в разі підтвердження за результатами судового розгляду справи обґрунтованості висновку Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, продовження такої діяльності з боку АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» без законодавчо встановленої процедури упродовж судового розгляду справи може негативно вплинути на стан довкілля та, як наслідок, порушувати права та інтереси третіх осіб.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що забезпечення позову у спосіб, заявлений позивачем, по своїй суті є дозволом на проведення господарської діяльності останнього поза межами погоджувальної процедури з уповноваженим державним органом, що не відповідає принципам судочинства.

Ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову підлягає скасуванню як така, що ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року в адміністративній справі № 160/16289/20 скасувати.

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 18 травня 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 18 травня 2021 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров