Справа № 280/1879/21
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Справа № 280/1879/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Стовбур А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» (69002, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 92; ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний буд.166; код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» (далі позивач, ТОВ «ІНТЕРЛІТТЕХ-99») до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення комісії відповідача з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1703 від 26.02.2021 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, згідно з яким прийнято рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку за п.8 Критеріїв ризиковості платника податків;

2) зобов`язати відповідача виключити позивача з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Крім того, просить стягнути з відповідача суми понесених судових витрат в розмірі сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що оскаржувану рішення прийнято з порушенням встановленої процедури. Крім того, відповідач не взяв до уваги специфіку діяльності TOB «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» та ухилився від врахування наданих платником податків підтверджуючих документів. Так, з посиланням на норми Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165), позивач зазначає, що законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість, якому має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, а потім моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування. Отже, питання відповідності позивача Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання Товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації. Натомість, в оскаржуване рішення прийнято не за наслідками подання позивачем податкової накладної/ розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/розрахунку коригування, а у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю щодо взаємовідносин позивача з контрагентами, які мають ознаки ризиковості. При цьому податковий орган не зазначає, які саме операції (податкові накладні) стали підставою віднесення платника податків до переліку ризикових. Зокрема, в оскаржуваному рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, на підставу його прийняття вказано, що «... платником податку здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних...». При цьому, не конкретизовано, які саме товари, з якими контрагентами, та не надано підтверджуючих документів. Згідно отриманих від ГУ ДПС у Запорізькій області відповідей підставою внесення TOB «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» до переліку ризикових підприємств є інформація про здійснення господарських операцій, щодо придбання товарів від контрагентів постачальників ПП «ЛЮКСФОР», ПП «ГОЛДМАРІН», TOB «АРИМА», TOB «АГРО ЕКОІЛ» TOB «ТАРЕНС», TOB «НЕДА 1», TOB «ЛАЙНИС», TOB «ОТИДА», які відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних по ланцюгу постачання здійснюють операції з реалізації товарів (робіт, послуг) з номенклатурою, відмінною від номенклатури придбання. Однак, будь-яких письмових доказів на підтвердження зазначених обставин відповідачем не надано. Окрім того, позивач неодноразово надавав пояснення та документи щодо господарської діяльності підприємства та взаємовідносин з вище зазначеними контрагентами, які не враховані. Зазначає, що основним видом діяльності позивача є виробництво алюмінію, який позивач виготовляє на власному та орендованому обладнанні шляхом переплавки вторинних (негостованих) та первинних алюмінієвих сплавів з використанням хімічних добавок (металів та хімічних сполук) згідно ДСТУ, за замовленням. Для виробництва алюмінію відповідної марки в чушках підприємством в спеціалізованих підприємствах закупається первинний алюміній у вигляді профілю, вторинний алюміній в чушках, марганець, металевий кремній, щит-флюс покривно-рафінуючий для алюмінієвих сплавів, який сплавляється в спеціальних пічах. Для здійснення виробничої діяльності позивач має необхідні трудові ресурси, орендовані виробничі приміщення, власне виробниче обладнання, лабораторію, транспортні засоби. Тобто TOB «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» веде господарську діяльність, яка виключає можливість використання фіктивних схем ухилення від оподаткування і діяльність здійснюється виключно в реальному секторі економіки України. За наведених обставин вважає рішення про віднесення TOB «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» до переліку ризикових платників податків протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 16.03.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; витребувано від ГУ ДПС у Запорізькій області докази, на підставі яких винесено рішення від №1703 від 26.02.2021 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

08.04.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що ГУ ДПС у Запорізькій області постійно обраховує та проводить моніторинг ризиків порушення норм податкового законодавства, який проявляється у ймовірності складання та надання податкової накладної з порушенням ПК України та неможливості здійснення операцій з постачання товарів/послуг, дані про які зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку виконання свого податкового обов`язку. У зв`язку з набранням чинності Порядком №1165 Комісією ГУ ДПС у Запорізькій області було проведено інвентаризацію усіх платників податків, які були включені до переліку ризикових платників і відповідають новим критеріям, та включено їх до переліку ризикових платників Протоколом засідання Комісії №1 від 04.02.2020. На даному засіданні було прийнято рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника, а саме: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції. Висновки Комісії базуються на підставі проведеного Олександрівським управлінням у м.Запоріжжі ГУ ДПС у Запорізькій області аналізу Єдиного реєстру податкових накладних (далі ЄРПН) та виявлені ризики діяльності підприємства. Відповідно до інформації ЄРПН встановлено, що позивач здійснює придбання товарів у підприємств ПП «ЛЮКСФОР», ПП «ГОЛДМАРІН», TOB «АРИМА», TOB «АГРО ЕКОІЛ» TOB «ТАРЕНС», TOB «НЕДА 1», TOB «ЛАЙНИС», TOB «ОТИДА», які в свою чергу проводили операції з реалізації товарів/послуг іншої номенклатури, відмінною від номенклатури придбання. Таким чином, вбачається використання «схемного» податкового кредиту та як наслідок ухилення від сплати податків до бюджету. Проаналізувавши подані позивачем документи контролюючий орган не зміг встановити походження купленого та реалізованого позивачу товару. Крім того, з посиланням на практику Верховного Суду наголошує на тому, що спірне рішення не утворює у відношенні позивача жодних прямих та невідворотних наслідків та не порушує його права.

Ухвалою суду від 17.05.2021 замінено відповідача по справі Головне управління ДПС у Запорізькій області () на правонаступника - Головне управління ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ ВП: 44118663).

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» зареєстровано як юридичну особу Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області, дата запису: 05.01.2017, номер запису: 0041919, видами діяльності підприємства є за кодом КВЕД: 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами (основний); 24.42 Виробництво алюмінію; 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом; 38.32 Відновлення відсортованих відходів.

Позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість з 03.02.2017, що підтверджується Витягом №015 з Реєстру платників податку на додану вартість від 07.02.2017 (а.с.14).

20.02.2020 адвокат ОСОБА_1 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №001819 від 27.09.2018) звернувся до ГУ ДПС у Запорізькій області з адвокатським запитом в інтересах ТОВ «ІНТЕРЛІТТЕХ-99», в якому зазначив, що відповідно до рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 04.02.2020 ТОВ «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» з 04.02.2020 віднесено до реєстру ризикових платників податків згідно п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Оскільки отримане рішення не містить інформації, яка саме інформація та по якій операції і з яким контрагентом стала підставою для віднесення ТОВ «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» до ризикових згідно п.8, просив надати таку інформацію та копії документів, які були передані на розгляд Комісії по віднесенню ТОВ «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» до ризикових суб`єктів господарювання та на підставі яких винесено рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 04.02.2020 (а.с.20).

У відповідь на адвокатський запит ГУ ДПС у Запорізькій області листом від 26.02.2020 №12854/10/08-01-06-03-17 повідомило, що підставою для включення позивача до реєстру ризикових платників є податкова інформація про здійснення щодо придбання товарів від контрагентів-постачальників ПП «ЛЮКСФОР», ПП «ГОЛДМАРІН», TOB «АРИМА», TOB «АГРО ЕКОІЛ» TOB «ТАРЕНС», TOB «НЕДА 1», TOB «ЛАЙНИС», TOB «ОТИДА», які по ланцюгу постачання відповідно до даних ЄРПН здійснюють операції з реалізації товарів (робіт, послуг) з номенклатурою, відмінною від номенклатури придбання. Щодо надання копій документів, які було передано на розгляд Комісії по віднесенню ТОВ «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» до ризикових суб`єктів господарювання, повідомлено, що запинувана інформація містить у тому числі внутрівідомчу службову інформацію, що пов`язана з розробкою напряму та методів діяльності ДФС та пов`язана із прийняттям, в ході службової діяльності ДФС, управлінських рішень, а тому є інформацію з обмеженим доступом (а.с.138-139).

18.02.2021 адвокат ОСОБА_1 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №001819 від 27.09.2018) звернувся до ГУ ДПС у Запорізькій області в інтересах ТОВ «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» із заявою про виключення позивача з реєстру ризикових платників податків (а.с.21-23).

До заяви додано повідомлення про об`єкти, що пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форма №20-ОП) (а.с.24-25); фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 1 півріччя 2019 року від 01.07.2019 (а.с.26- 28); копії договорів, актів прийому-передачі, актів виконання договору та платіжних документів щодо оренди нежитлових приміщень, які позивач використовує в своїй діяльності (а.с.29-47); договори поставки та первинні документи (видаткові, товарно-транспортні накладні, рахунки, платіжні документи тощо) по взаємовідносинам позивача з ПП «ЛЮКСФОР», ПП «ГОЛДМАРІН», TOB «АРИМА», TOB «АГРО ЕКОІЛ» TOB «ТАРЕНС», TOB «НЕДА 1», TOB «ЛАЙНИС», TOB «ОТИДА», а також установчі документи та витяги з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зазначених контрагентів (а.с.47-136).

За результатами розгляду поданих позивачем документів, Комісією Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення від 26.02.2021 №1703 про відповідність платника податку на додану вартість (ТОВ «ІНТЕРЛІТТЕХ-99») критеріям ризиковості платника податку, а саме: п.8 Критеріїв ризиковості платника податку «Платником податку та/або його контрагентами, згідно даних ЄРПН, здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних, та надання платником документів не в повному обсязі» (а.с.140).

Не погодившись з рішенням про відповідність критеріям ризиковості платника податку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України (тут й надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12 2019 №1165 (далі Порядок №1165), який набрав чинності з 1 лютого 2020 року.

Згідно з пунктом 3 Порядку №1165 податкові накладні/ розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що пПлатник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до положень пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення. У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «;Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення. За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що всі подані на реєстрацію до ЄРПН податкові накладні/розрахунки коригування перевіряються в автоматичному режимі на відповідність ознакам безумовної реєстрації. У випадку не відповідності податкової накладної/розрахунку коригування жодній з ознак безумовної реєстрації, така податкова накладна/розрахунок коригування досліджуються на предмет відповідності Критеріям ризиковості платника податків, з урахуванням його податкової історії, та Критеріям ризиковості операцій. Встановлення відповідності платника податку хоча б одному з Критеріїв ризиковості платника податку є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Такий статус платника податків зберігається до прийняття рішення про виключення платника податку з переліку ризикових платників. При цьому, контролюючий орган має право проводити моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку на постійній основі, без відносно до конкретно поданої податкової накладної, оскільки така контролююча функція забезпечує здійснення оцінки податкової поведінки платника податків, що охоплюється обсягом наданих фіскальним органам повноважень.

Додатком 4 до Порядку №1165, затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Як встановлено з матеріалів справи, оскаржуване рішення від 07.09.2020 №38739 прийнято з підстав відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, а саме пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Додатком №1 до Порядку №1165 визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, пункт 8 яких передбачає, що такий критерій, як наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з додатком 4 Порядку №1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.

В оскаржуваному рішенні вказане поле заповнено та зазначено таке «Платником податку та/або його контрагентами, згідно даних ЄРПН, здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних, та надання платником документів не в повномуобсязі».

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Верховний Суд неодноразово вказував, що при вирішенні спорів такої категорії суди з огляду на правове регулювання, характер цих відносин мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного Рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу (постанова від 16.12.2020 у справі №340/474/20, постанова від 05.01.2021 у справі №640/10988/20, постанова від 16.02.2021 у справі №280/3235/20 тощо).

Дослідивши зміст оскаржуваного рішення, суд встановив, що останнє не містить жодної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку за ознакою - «невідповідність реалізованих товарів/послуг придбаним» з посиланнями на відповідні документи. В рядку «податкова інформація» не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні/розрахунки коригування платника, в яких були зафіксовані такі операції.

Верховний Суд постанові від 05.01.2021 по справі №640/11321/20 зазначив, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органів наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, має обґрунтувати суду, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації. При цьому, незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення, не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1 - 8 критеріїв ризиковості платника податку, зазначене не скасовує обов`язок доказування, покладений на суб`єкта владних повноважень частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Судом, з метою з`ясування всіх обставин у справі, витребовував у податкового органу докази, на підставі яких винесено рішення №1703 від 26.02.2021 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

На підтвердження обставин, що зумовили прийняття спірного рішення, відповідач надав до суду податкову інформацію Олександрівського управління у м.Запоріжжі ГУ ДПС у Запорізькій області щодо проведення аналізу та виявлення ризиків діяльності підприємства ТОВ «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» від 06.06.2019 №2538/08-01-49-06, відповідно до якої за результатами аналізу ЄРПН виявлено, що ТОВ «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» здійснює придбання товарів у підприємств, які в свою чергу проводили операції з реалізації товарів/послуг іншої номенклатури, відмінної від номенклатури товарів/послуг ПП «ЛЮКСФОР», ПП «ГОЛДМАРІН», TOB «АРИМА», TOB «АГРО ЕКОІЛ» TOB «ТАРЕНС», TOB «НЕДА 1», TOB «ЛАЙНИС», TOB «ОТИДА», які в свою чергу проводили операції з реалізації товарів/послуг іншої номенклатури, відмінною від номенклатури придбання (а.с.155).

Суд критично оцінює зазначену інформацію як таку, що може бути підставою для висновку про ризиковість платника податку, виходячи з такого.

По-перше, за змістом податкової інформації контролюючим органом здійснено аналіз руху товару за даними ЄРПН за період з 01.01.2019 по 01.04.2019. При цьому інформація щодо охоплення перевіркою інших періодів діяльності контрагентів позивача по ланцюгу постачання відсутня. Зазначене також підтверджується додатково наданою інформацією, яка охоплює травень 2019 року (а.с.154).

По-друге, відповідно до положень Порядку №1165, які наводились вище, Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку. Суд звернув увагу, що інформація, на яку контролюючий орган посилається як на підставу висновку про ризиковість позивача, охоплює період з 01.01.2019 по 01.04.2019, однак питання про виключення позивача з переліку ризикових платників податків вирішувалось в лютому 2021 року. При цьому будь-якої інформації про те, що контролюючий орган досліджував та аналізував подальшу податкову історію позивача, не надано.

По-третє, зміст податкової інформації Олександрівського управління у м.Запоріжжі ГУ ДПС у Запорізькій області щодо проведення аналізу та виявлення ризиків діяльності підприємства ТОВ «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» від 06.06.2019 №2538/08-01-49-06 свідчить про те, що висновок контролюючого органу про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку ґрунтується на тому, що серед контрагентів позивача є суб`єкти господарювання, які здійснюють сумнівні господарські операції. Тобто, негативна податкова інформація стосується не господарської діяльності позивача, а його контрагентів. Крім того, така податкова інформація не підтверджена відповідачем належними та допустимим доказами.

Також до суду надано витяг з протоколу засідання комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області від 26.02.2021 №38, за змістом якого зазначено, що є інформація, відповідно до якої встановлено придбання товарів/послуг у контрагентів-постачальників по яких відповідно до ЄРПН відсутнє придбання та/або виробництво таких товарів по ланцюгу постачання, що унеможливлює таке постачання. Здійснений аналіз документів, наданих 18.02.2020 для розгляду питання про виключення платника податку з переліку ризикових платників та отриману інформацію Олександрівського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків, встановлено не надання документів у повному обсязі, не встановлено походження товару. Суд звертає увагу, що в протоколі відсутня будь-яка інформація, яка б дозволяла ідентифікувати податкову інформацію, яка досліджувалась, як не наведено і посилань на конкретний перелік документів, які контролюючий орган вважає не поданими. Також не відображено підстави, з яких не було враховано подані позивачем документи (а.с.155).

Таким чином, суд дійшов висновку, що спірне рішення №1703 від 26.02.2021 не відповідає критеріям обґрунтованості та вмотивованості, оскільки відповідачем не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідними наслідками у вигляді внесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання за ознакою «невідповідність реалізованих товарів/послуг придбаним», у зв`язку з чим таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, на думку суду, належним способом захисту прав позивача, який забезпечить їх ефективне поновлення, є зобов`язання ГУ ДПС у Запорізькій області виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

За таких обставин, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Посилання представника відповідача у відзив на позовну заяву на позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 20.11.2019 по справі №480/4006/18, від 03.03.2020 по справі 240/3665/19, 03.03.2020 у справі №240/3665/19, від 05.08.2020 у справі №520/5692/19, від 21.08.2020 у справі №520/6051/19, від 29.09.2020 у справі №440/1385/19, від 12.11.2020 у справі №240/3906/19, суд вважає безпідставними в межах розгляду даної справи, оскільки останні сформовані щодо застосування норм Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок №117), який втратив чинність з 01.02.2020.

Суд зазначає, що Порядок №117, який втратив чинність, та Порядок №1165, який застосовний до спірних правовідносин, передбачають різні механізми зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів; механізм розгляду скарги щодо рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Верховний Суд у постанові від 16.02.2021 у справі №280/3235/20 зазначив, що право на оскарження в судовому порядку Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з норм пункту 6 Порядку №1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Право на звернення до суду також передбачено в затвердженій формі Рішення (додаток 4 до Порядку №1165), а саме «Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку».

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом і в постанові від 16.12.2020 у справі №340/474/20, постанові від 05.01.2021 у справі №640/10988/20, тощо.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З огляду на викладене, суд критично ставиться до тверджень відповідача про те, що оскаржуване рішення не породжує правових наслідків для платника податків та не порушує прав останнього, оскільки таке рішення є індивідуальним актом у розумінні пункту 19 частини 1 статті 4 КАС України, яке в подальшому створює для платника податків, відносно якого воно прийнято, певні юридичні наслідки під час реєстрації податкової накладної/рахунку коригування, поданих таким платником податків, та підлягає оскарженню у судовому порядку.

Також судом відхиляються посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 08.10.2020 у справі №280/2284/20, оскільки Верховним Судом у вказаній справі переглядались судові рішення про забезпечення позову.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням положень частини 1, пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», за даним позовом сума судового збору становить 2 270,00 грн., оскільки позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру та похідну від неї вимогу про зобов`язання вчинити дії.

У зв`язку із викладеним, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2 270,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, у позові заявлено клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до положень статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7).

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано:

- ордер на надання правничої (правової) допомоги адвоката серія АР №1032813 від 09.03.2021, відповідно до якого адвокатом ОСОБА_1 надається правова (правнича) допомога ТОВ «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» на підставі договору про надання правової допомоги №09-03-2021 від 09.03.2021 у Запорізькому окружному адміністративному суді (а.с.141);

- платіжне доручення №718 від 10.03.2021, відповідно до якого ТОВ «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» сплатило ОСОБА_1 кошти в сумі 5 000,00 грн. (а.с.142).

Відповідач не висловив позицію щодо заявлених витрат на правничу допомогу адвоката.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18.

Надані до суду документи не доводять, що витрати у розмірі 5 000,00 гривень понесені у зв`язку з розглядом даної справи, оскільки відсутній договір про надання правової допомоги, на підставі якого можливо встановити домовленість сторін щодо оплати послуг адвоката; не наданий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що суперечить частині 4 статті 134 КАС України; платіжне доручення №718 від 10.03.2021 в графі призначення платежу містить посилання лише на номер рахунку, який до матеріалів справи не надавався, та загальне посилання «за надані юридичні послуги згідно договору» безвідносно до їх суті та змісту.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність відстав для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000,00 грн. у зв`язку з їх недоведеністю.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №1703 від 26.02.2021, прийняте комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Запорізькій області відносно платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЛІТТЕХ-99».

Зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЛІТТЕХ-99» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

У задоволенні клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЛІТТЕХ-99», місцезнаходження: 69002, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 92; .

Відповідач - Головне управління ДПС у Запорізькій області, місцезнаходження: 69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; код ЄДРПОУ ВП 44118663.

Повне судове рішення складено 17.05.2021.

Суддя М.О. Семененко