Справа № 540/1943/20
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/1943/20
Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення та з питань охорони здоров`я Новотроїцької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2020 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення та з питань охорони здоров`я Новотроїцької районної державної адміністрації (надалі відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення та з питань охорони здоров`я Новотроїцької районної державної адміністрації щодо невиплати ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з 2017-2019 роки;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення та з питань охорони здоров`я Новотроїцької районної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 згідно вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з 2017-2019 рік в сумі 16825,00 грн. з урахуванням раніше виплачених коштів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що є учасником бойових дій та відповідно має пільги, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (надалі - Закон №3551). Вважає, що на час виникнення спірних відносин діяла редакція ст.12 Закону України №3551, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 08.05.2015 року серії НОМЕР_1 .

З 16.12.2015 року позивач перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги.

Позивачем отримано разову грошову допомогу до 05.05.2018 року у розмірі 1265 грн., та до 05.05.2019 року 1295,00 грн..

18.06.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій, посилаючись на рішення Конституційного Суду України та Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту», просив здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 05 травня за 2017, 2018 та 2019 роки у розмірі, який передбачений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме за 2017 рік у розмірі 5035,00 грн., за 2018 рік 5600,00 грн. та за 2019 року 6190,00 грн. Разом 16825,00 грн..

Листом від 19.06.2020 року №964-07-19 Управління праці та соціального захисту населення та з питань охорони здоров`я Новотроїцької державної районної адміністрації повідомило позивача про те, що виплату разової грошової допомоги йому проведено на виконання Постанов Кабінету Міністрів України, а саме:

- від 14.03.2018 року №170 Деякі питання виплати у 2018 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» учасниками бойових дій, у сумі 1265,00 грн.;

- від 20.03.2019 року №237 Деякі питання виплати у 2019 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» учасникам бойових дій, у сумі 1295,00 грн.

У 2017 році разова грошова допомога не виплачувалась, так як позивач проходив службу за контрактом.

Відповідач вказав, що на сьогодні виплата за минулі роки повністю завершена.

Вважаючи, що з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року №3-р/2020 у справі №1-247/2018 (3393/18) розмір разової грошової допомоги до 5 травня має складати 5 мінімальних пенсій за віком, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у 2018-2019 роках позивачу проведено виплати щорічної разової допомоги у порядку та розмірах, встановлених у постановах Кабінету Міністрів України від 14.03.2018 року №170 «Деякі питання виплати у 2018 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у розмірі 1265,00 грн. та від 20.03.2019 року №237 «Деякі питання виплати у 2019 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у розмірі 1295,00 грн.. На час здійснення таких нарахувань та виплат такий порядок був чинний, а тому відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що на час нарахування та виплати позивачу відповідної допомоги у 2017 році, що була здійснена згідно постанови КМУ «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» №223 від 05.04.2017 року (надалі - Постанова №223), такий порядок нарахувань та виплат був чинний.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993 року (далі - Закон №3551-XII).

Згідно з ч.5 ст.12 Закону №3551-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року №367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI від 28.12.2007 року (набрав чинності 01 січня 2008 року) частину 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено у такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI від 28.12.2007 року.

В подальшому Законом України від 28.12.2014 року №79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (набрав чинності 01 січня 2015 року) розділ VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: №147 від 31.03.2015 року, №141 від 02.03.2016 року, №233 від 05.04.2017 року, №170 від 14.03.2018 року, №237 від 20.03.2019 року та №112 від 19.02.2020 року, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2018 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» №170 від 14.03.2018 року визначено розмір виплати разової грошової допомоги до 05 травня учасникам бойових дій 1265,00 грн..

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2019 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» №237 від 20.03.2019 року визначено розмір виплати разової грошової допомоги до 05 травня учасникам бойових дій 1295,00 грн..

Отже, на час виникнення спірних правовідносин діяли два нормативно-правові акти, які мали однакову юридичну силу, проте встановлювали різний розмір щорічної допомоги до 05 травня учасникам бойових дій, а саме: пункт 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України в редакції Закону України від 28.12.2014 року №79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (яким уповноважено Кабінет Міністрів України встановлювати розмір виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня учасникам бойових дій), та частина п`ята статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (яка в силу рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 з 22.05.2008 року діяла в редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком»).

Судова колегія звертає увагу, що закони є актами єдиного органу законодавчої влади України - Верховної Ради України. Конституція України не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Чинним законодавством України не врегульовано питання подолання колізії норм законів, які мають однакову юридичну силу.

Так, Конституційний Суд України в пункті 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року у справі за №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

Тобто, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах слід застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше та залишається чинною на час перебігу правовідносин.

Оскільки норма пункту 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України в редакції Закону України від 28.12.2014 року №79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» прийнята пізніше, ніж норма ч.5 ст.12 Закону України №3551-XII, то у такому випадку при визначенні розміру щорічної разової грошової допомоги до 05 травня учасникам бойових дій слід враховувати саме норму пункту 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України в редакції Закону України від 28.12.2014 року №79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин».

Також, судова колегія зазначає, що на момент проведення позивачу виплат щорічної разової грошової допомоги до 05 травня учаснику бойових дій у 2018-2019 роках норма пункту 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28.12.2014 року №79-VІІІ) неконституційною не визнавалась, а положення постанов Кабміну України №170 від 14.03.2018 року та №237 від 20.03.2019 року були чинними, тому положення цієї норми підлягали застосуванню відповідачем.

Наведено спростовує доводи апелянта щодо необхідності застосування до оскаржуваних правовідносин в період 2018-2019 року положень ст.12 Закону України №3551-XII.

Щодо виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня у 2017 році, судова колегія зазначає.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року №223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення).

Районні органи соціального захисту населення перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання) у таких розмірах, зокрема учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1200,00 грн..

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що на час нарахування та виплати позивачу разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у 2017 році, порядок нарахувань та виплат передбачений постановою Кабінету Міністрів України №223 був чинний, а тому відповідачем правомірно було нараховано позивачу таку допомогу у 2017 році.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.