Справа № 160/977/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2021 року Справа № 160/977/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.03.2020 року № 16, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області розглянути повторно питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах та зарахувати періоди роботи в колгоспі «Іскра», КСП «Іскра», ТОВ «Маяк» та службу у лавах Збройних Сил з 30.10.1982 року по 23.03.2000 року до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, здійснити відповідні розрахунки по її нарахуванню з дати звернення до відповідача - 27.01.2020 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 досягнувши 55-річного віку та маючи відповідний стаж роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування», звернувся до пенсійного органу з відповідною заявою.
Проте, Рішенням про результати розгляду заяви комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.03.2020 року № 16 позивачу не зараховано періоди роботи з 30.10.1982 року по 31.12.1982 року, з 15.03.1985 року по 23.03.2000 року. Тобто, в призначенні пенсії позивачу було відмовлено.
Позивач вважає, що такі дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровського області є протиправними, оскільки суперечать діючому законодавству та порушують право позивача на належне пенсійне забезпечення.
Ухвалою суду від 25.01.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Заперечуючи проти позову, відповідачем надано до суду письмовий відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що у трудовій книжці позивача не послідовно заначено періоди роботи, а також записи різняться між собою. Крім того, відповідач зазначає, що в трудовій книжці позивача зазначено, що останньому заборонено керувати транспортними засобами за вироком суду у період з 24.01.1986 року по 24.01.1989 року та з 20.03.1990 року по 19.06.1991 року, а період роботи з 01.09.1990 року по 23.04.1991 року не зараховувати в загальний трудовий стаж.
Відповідач вказує, що в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції та не всі записи в трудовій книжці є завіреними.
Щодо зарахування періоду навчання та проходження строкової служби до пільгового стажу, то відповідач зазначає, що позивач здобув професію тракторист-машиніст, але за професією так і не відпрацював, оскільки був призваний до Збройних сил України.
Таким чином, на підставі наданих документів та згідно розрахунку, загальний стаж роботи позивача становить 38 років та 07 дні, пільговий стаж роботи не підтверджено. Тому, призначити пенсію ОСОБА_1 не має законних підстав.
Беручи до уваги викладене, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
09.04.2021 року позивачем до суду надано відповідь на відзив, яку долучено до матеріалів справи. Позивач зазначає, що трудова книжка заповнювалася відповідальною особою за місцем роботи позивача, тому відповідальність за непослідовність записів несе не позивач.
Щодо заборони керувати транспортними засобами, позивач пояснює, що на підставі вироків Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.1986 року та від 12.06.1990 року позивач дійсно був позбавлений права керувати транспортними засобами, проте, фактично у спірні періоди працював на посаді механізатора, керуючи транспортними засобами, що є тотожним за трудовими функціями тракториста-машиніста. Відповідно, на думку позивача, відповідач не має підстав не зараховувати спірні періоди до загального та пільгового стажу позивача.
Також, позивач зазначає, що відповідачем безпідставно не зарахований до пільгового стажу період служби у лавах Збройних Сил, оскільки, позивача було призвано на службу у період роботи на сільськогосподарському підприємстві за спеціальністю.
Позивач просить задовольнити позовні вимоги.
Дослідивши матеріали, справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що 27.01.2020 року та 24.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Таким чином, повідомлено позивача, що право на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.
17.06.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо отримання документів, які були надані позивачем для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
З матеріалів справи вбачається, що комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення від 23.03.2020 року №16 про результати розгляду заяви про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до якого вбачається, що для підтвердження періодів роботи з 30.10.1982 року по 31.12.1982 року, з 15.03.1985 року по 23.03.2000 року, для зарахування до пільгового стажу відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не має підстав.
В обґрунтування вказаного рішення зазначено наступне: «Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 працював в колгоспі «Іскра», який реорганізовано у КСП «Іскра»: з 30.10.1982 року тракторист, з 24.01.1986 року по 24.01.1989 року заборонено управління транспортними засобами, з 20.03.1990 року позбавлений права управління транспортними засобами. Період роботи з 01.09.1990 року по 23.04.1991 року не зараховується в загальний і непреривний трудовий стаж, з 01.01.1992 року по 23.03.2000 року тракторист тракторної бригади № 2 в ТОВ «Маяк», з 01.04.2000 року по 27.05.2001 року тракторист.
… В трудовій книжці заявника відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. … В довідці з Єдиного реєстру зазначено, що державна реєстрація КСП «Іскра» (03741085) припинена. Державна реєстрація ТОВ «Маяк» (30847367) припинена на підставі судового рішення, що не пов`язане з банкрутством юридичної особи. У такому випадку, для підтвердження стажу роботи, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006р. №18-1, проводиться комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Документи ліквідованого колгоспу передані на зберігання до Томаківської селищної ради. Після закінчення професійно-технічного училища 28.07.1982 року, присвоєна кваліфікація тракториста-машиніста ( диплом № НОМЕР_1 ). В довідках від 10.10.2020 року, виданих на підставі особових рахунків по нарахуванню заробітної плати колгоспу «Іскра» ОСОБА_1 значиться з 1986 року по 1991 механізатором, інші періоди роботи посада не вказана. Кількість відпрацьованих днів вказана з серпня по жовтень 1982 року, з березня 1985 року по березень 2000 року. Факт роботи в ТОВ «Маяк» підтверджено в жовтні, грудні 2000 року, посада не вказана (довідка від 10.01.2020 року № 05-21/12-чм). Інші документи, підтверджуючі роботу заявника, на посаді тракториста та про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції не надані».
Позивач, вважаючи такі дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправними, звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Положеннями пункту 6 статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон України № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Згідно з приписами ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Приписами ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637 (надалі - Порядок).
Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, однак у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей, то факт безпосередньої участі у виробництві сільськогосподарської продукції підтверджується уточнюючою довідкою про підтвердження пільгового трудового стажу, з дотриманням пункту 20 Порядку №637, які особа, що звертається за призначенням пенсії, повинна надати на підтвердження стажу роботи.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 18-1 Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.
Згідно з пунктом 11 Порядку № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність).
У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі розглядають заяви про підтвердження стажу роботи та з відповідною пропозицією про задоволення або відхилення заяви, разом із вмотивованим висновком, направляють Комісії (пункт 14 Порядку № 18-1).
Положеннями пункту 15 Порядку № 18-1 визначено, що Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.
Судом встановлено, що відповідно до даних трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 30.10.1982 року, ОСОБА_1 працював, зокрема:
- 30.10.1982 року прийнятий в члени колгоспу «Іскра» на посаду тракториста;
- 24.01.1986 року 24.01.1989 року заборонено керувати транспортними засобами;
- 20.03.1990 року 19.06.1993 року позбавлений права керувати транспортними засобами;
- 07.06.1991 року час роботи з 01.09.1990 року по 23.04.1991 року не зараховується до загального безперервного трудового стажу;
- 1986 1991 роки працює трактористом;
- 01.01.1992 року - тракторист тракторної бригади № 2;
- 23.03.2000 року звільнений з членів колгоспу за власним бажанням;
- 01.04.2000 року прийнятий на роботу в ТОВ «Маяк» трактористом;
- 37.03.2001 року звільнений з роботи за згодою сторін.
Суд зазначає, що позивачем надано до суду та було надано до пенсійного органу довідки виконавчого комітету Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області № 05-21/9-чм від 10.01.2020 року, № 05-21/10-чм від 10.01.2020 року, № 05-21/11-чм від 10.01.2020 року, з яких вбачається, що позивач працював в колгоспі «Іскра», КСП «Іскра», а також в даних довідках зазначені відомості про нарахування заробітної плати позивачу.
Крім того, позивачем було надано довідки виконавчого комітету Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області № 05-21/12-чм від 10.01.2020 року та № 05-21/20-чм від 15.01.2020 року щодо роботи в ТОВ «Маяк».
Суд зазначає, що у архівній довідці Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області від 10.01.2020р. № 05-21/11чм, у період роботи з 1986 по 1991 рік (включно) посада на якій працював позивач - механізатор.
Судом встановлено, що у Загальносоюзному класифікаторі професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів, затвердженому постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27.08.1986р. № 016 та введеному в дію з 01.01.1987р., і класифікаторі професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженому та введеному в дію наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010р. № 327, професія "механізатор" відсутня, а міститься професійна назва роботи тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва.
Як встановлено судом, однією з підстав для відмови в призначенні пенсії відповідачем зазначено про відсутність відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме, не зазначено про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
Суд зазначає, що порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992р. № 7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.
Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста (фактично механізатора), безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.
Щодо зарахування до пільгового стажу періоду служби позивача в лавах Збройних Сил, суд зазначає наступне.
Відповідно до довідки Томаківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України від 09.01.2020 року № 3, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 , 1964 року народження, проходив військову службу в Збройних Силах з 31.10.1982 року по 18.01.1985 року.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Як вже було встановлено судом, 30.10.1982 року позивач був прийнятий на посаду тракториста до колгоспу «Іскра», а з 31.10.1982 року позивач проходив військову службу в лавах Збройних Сил.
Тобто, на момент призову на строкову військову службу позивач працював на посаді тракториста. Тому, суд доходить висновку, що період його військової служби повинен зараховуватись до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Щодо тверджень відповідача про непослідовність та відмінність записів у трудовій книжці, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1 «Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників», затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР № 310 від 21.04.1975р. «Про трудові книжки колгоспників», яка набрала законної чинності 01.01.1977 року (далі - Положення № 310), трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.
Відповідно до пункту 2 Положень № 310 трудові книжки ведуться на усіх членів колгоспів з моменту їх прийняття у члени колгоспу. Наявні у колгоспників трудові книжки раніш встановленого зразка обміну на нові не належать.
Відповідно до пункту 3 Положень № 310 заповнення трудової книжки вперше проводиться в присутності особи, прийнятої у члени колгоспу.
До трудової книжки колгоспника здійснюються записи про членство у колгоспі, дані про трудову участь - прийнятий у колгоспі річний мінімум трудової діяльності, його виконання (пункт 5 Положень № 310).
Відповідно до пункту 6 Положення № 310 усі записи у трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи у колгоспі підписом голови колгоспу чи спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.
Відповідно до пункту 13 Положення № 310 відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу.
Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена головою колгоспу особа.
Вказані норми кореспондуються з положеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974р. №162 (далі - Інструкція №162) та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. №58 (далі - Інструкція №58).
Тобто, суд зазначає, що відповідальність за правильність заповнення трудових книжок несе відповідальна особа на підприємстві.
Суд зазначає, що у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Законодавець пов`язує необхідність підтвердження трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи за певні періоди роботи.
Водночас, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині спірного періоду роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому, зазначені відповідачем недоліки не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні вказаного періоду роботи позивача до стажу його роботи.
Щодо твердження відповідача про заборону позивачеві керувати транспортними засобами на підставі вироків суду, суд зазначає наступне.
Яв вже встановлено судом, відповідно до відомостей трудової книжки позивача у періоди з: 24.01.1986 року по 24.01.1989 року позивачеві заборонено керувати транспортними засобами на підставі вироку суду від 15.01.1986 року; з 20.03.1990 року по 19.06.1993 року - позивач позбавлений права керувати транспортними засобами на підставі вироку суду. Крім того, трудова книжка позивача містить запис, що час роботи з 01.09.1990 року по 23.04.1991 року не зараховується до загального безперервного трудового стажу.
Разом з тим, судом встановлено, що у спірний період ОСОБА_1 працював на посаді тракториста та отримував заробітну плату, що підтверджено матеріалами справи, а тому, позивач має право на пенсійне забезпечення.
Тому, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно не зараховані вищезазначені періоди до стажу роботи позивача.
З огляду на викладене, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку, що рішення про результати розгляду заяви від 26.03.2020 №16 Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову щодо зарахування до пільгового стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах період роботи з 30.10.1982 року по 31.12.1982 року, з 15.03.1985 року по 23.03.2000 року слід визнати протиправним та скасувати.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути повторно питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах та зарахувати періоди роботи в колгоспі «Іскра», КСП «Іскра», ТОВ «Маяк» та службу у лавах Збройних Сил з 30.10.1982 року по 23.03.2000 року до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, здійснити відповідні розрахунки по її нарахуванню з дати звернення до відповідача - 27.01.2020 року.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищезазначені висновки суду відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх рішень, що є підставою для задоволення позову.
Відтак, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1816,00 грн., що документально підтверджується квитанцією № 79 від 12.01.2021 року, яка наявна в матеріалах справи.
Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1816,00 грн.
Керуючись 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.03.2020 року № 16, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області розглянути повторно питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах та зарахувати періоди роботи в колгоспі «Іскра», КСП «Іскра», ТОВ «Маяк» та службу у лавах Збройних Сил з 30.10.1982 року по 23.03.2000 року до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, здійснити відповідні розрахунки по її нарахуванню з дати звернення до відповідача - 27.01.2020 року.
Повний текст рішення суду складений 19.05.2021 року.
Суддя І.О. Лозицька