Справа № 140/2313/21
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/2313/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання рішення протиправним а зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправним рішення щодо відмови у призначенні компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, зобов`язання призначити таку компенсацію з дати звернення за її призначенням - 10.11.2020.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що вона надає соціальні послуги з догляду своїй матері ОСОБА_2 , особі з інвалідністю, І «А» групи, яка встановлена на термін - довічно. У листопаді 2020 року позивач звернулася із заявою про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, про те листом від 20.01.2021 за № 11.2- 9/493/2021 отримала відмову у призначені та виплаті компенсації.

Рішення про відмову у призначені та виплаті компенсації позивач вважає протиправним з огляду на наступне.

При розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї фізичної особи дохід останньої відповідно до пп. 12 п. 5 Методики обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї для надання соціальних послуг, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 16 червня 2020 року № 419 не може бути розрахований як такий, що дорівнює одній мінімальній заробітній платі, оскільки вона звернулася за призначенням компенсації відповідно до частини сьомої статті 13 Закону України «Про соціальні послуги». Тож середньомісячний сукупний дохід моєї сім`ї становить: 4723 грн. (дохід чоловіка, згідно п. 12 Методики) * 6 (кількість місяців, за які розраховується дохід) / 6 (на кількість місяців для розрахунку середньомісячного доходу) / 3 (кількість членів сім`ї) = 1574,33 грн. Оскільки прожитковий мінімум на одну особу на 01 січня 2020 року становив 2027,00 грн., а її середньомісячний сукупний дохід є менший, у неї є право на державну соціальну допомогу.

З врахуванням викладеного просила позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 9).

В поданому до суду 24.03.2021 відзиві на позовну заяву представник відповідача Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Качан Т.П. позову не визнала та просить відмовити у його задоволенні у зв`язку із відсутністю правових підстав для призначення і виплати компенсації, оскільки середньодушовий сукупний дохід сім`ї становить - 3210 грн. (57784 грн. : 6 міс.: 3 осіб), при прожитковому мінімумі 2027 грн. та позивач спільно не проживає з особою, якій надає соціальні послуги.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Позивач здійснює на непрофесійній основі догляд за своєю матір`ю ОСОБА_2 , особою з інвалідністю, І «А» групи, яка встановлена на термін - довічно.

У листопаді 2020 року позивач звернулася із заявою до відповідача про призначення її компенсації.

На дану заяву позивачем було отримано відповідь - лист «Про розгляд звернення» № 11.2- 9/493/2021 від 20.01.2021. Відповідачем було прийнято рішення: «Немає права на державну соціальну допомогу. Середньомісячний сукупний дохід на одного члена сім`ї перевищує прожитковий мінімум».

Згідно вказаного листа сукупний дохід сім`ї за період з 01.05.2020 по 31.10.2020 складає 28892,00 грн. (відповідно до п. 12 Методики обчислення середньомісячного доходу сім`ї для надання соціальних послуг мені та моєму чоловіку у зв`язку з відсутністю офіційних доходів за вказаний період береться мінімальна заробітна плата). Сукупний середньомісячний дохід сім`ї - 4815,33 грн. (28892,00 : 6 = 4815,33). Також, у листі зазначено, що кількість членів сім`ї, на яких ділиться дохід - 3 (позивач, її чоловік та син ОСОБА_3 , 2012 р.н.). Однак, при визначені середньомісячного доходу сім`ї його встановлено у розмірі 2407,67 грн. Таким чином, сукупний середньомісячний дохід сім`ї встановлено шляхом поділу на два члени сім`ї, (4815,33 грн.: 2 = 2407,67 грн.). З огляду на здійсненні розрахунки, враховуючи, що середньомісячний дохід сім`ї (2407,67 грн.) перевищує прожитковий мінімум на одну особу (2027,00 грн.) прийняте рішення про відмову у наданні державної соціальної допомоги.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач звернулася з позовом до суду.

Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах визначає Закон України "Про соціальні послуги" від 17.01.2019 № 2671-VIII.

Згідно пункту 17 статті 1 цього Закону соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною 6 статті 13 Закону України "Про соціальні послуги" фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: 1) особами з інвалідністю I групи; 2) дітьми з інвалідністю; 3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; 4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; 5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.

При цьому, частиною 7 статті 13 Закону України "Про соціальні послуги" передбачено, що фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації за догляд затверджує Кабінет Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 23.09.2020 прийнято постанову "Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі" № 859.

Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 1 січня 2020 року для осіб, які звернуться за призначенням компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, протягом 60 календарних днів із дня опублікування цієї постанови, крім підпункту 2 пункту 7 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого зазначеною постановою, який набирає чинності з 1 січня 2021 року (пункт 4 постанови Кабінетом Міністрів України № 859).

Постановою Кабінетом Міністрів України № 859 затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1161 (пункт 1 Порядку № 859).

У відповідності до пункту 3 Порядку № 859 компенсація призначається і виплачується структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчим органом міської міста обласного значення, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Пунктом 4 Порядку № 859 передбачено, що розмір компенсації відповідно до статті 13 Закону України "Про соціальні послуги" обчислюється як різниця між прожитковим мінімумом на одну особу в розрахунку на місяць, установленим законом на 1 січня календарного року, в якому надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та середньомісячним сукупним доходом фізичної особи, яка надає соціальні послуги, за попередні шість місяців, що передують місяцю подання заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Фізична особа, яка надає соціальні послуги, отримує тільки одну компенсацію незалежно від кількості осіб, за якими вона доглядає.

Середньомісячний сукупний дохід фізичної особи, яка надає соціальні послуги, обчислюється шляхом ділення середньомісячного сукупного доходу її сім`ї на кількість членів сім`ї, які включаються до її складу, згідно з Методикою обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї затвердженою наказом Мінсоцполітики від 16 червня 2020 року № 419.

Відповідно до пп. 12 п. 5 Методики обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї для надання соціальних послуг, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 16 червня 2020 року № 419 особливостями врахування окремих видів доходів є: у разі відсутності офіційних даних про дохід працездатного члена сім`ї отримувача, відсутності у нього офіційного доходу (крім осіб, які перебувають у місцях позбавлення або обмеження волі, під домашнім арештом, до яких застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від роботи (посади), запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою; перебувають у складних життєвих обставинах, викликаних тривалою хворобою, що підтверджується висновком лікарсько- консультативної комісії закладу охорони здоров`я встановленого зразка; є алко- або наркозалежними, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я первинного рівня на підставі довідки встановленого зразка закладу охорони здоров`я, що провадить діяльність з надання наркологічної допомоги населенню, в якому особа перебуває на диспансерному обліку; зареєстровані як безробітні в державній службі зайнятості та не отримують допомоги по безробіттю; які звернулись за призначенням компенсації відповідно до частини сьомої статті 13 Закону України «Про соціальні послуги») його середньомісячний сукупний дохід дорівнює одній мінімальній заробітній платі.

Враховуючи, що ОСОБА_1 звернулася за призначенням компенсації відповідно до частини сьомої статті 13 Закону України «Про соціальні послуги», при розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї фізичної особи дохід останньої відповідно до пп. 12 п. 5 Методики не може бути розрахований як такий, що дорівнює одній мінімальній заробітній платі.

Відмовляючи в призначенні компенсації ОСОБА_1 в відповіді - листі «Про розгляд звернення» № 11.2- 9/493/2021 від 20.01.2021 відповідач вірно визначив сукупний дохід сім`ї за період 01.05.2020 по 31.10.2020 у розмірі 28892 грн. та середньомісячний дохід сім`ї -4815,33 грн.(28892:6), тоді як при визначенні середньомісячного доходу на одну особу допустив помилку, вказавши дохід у розмірі -2407,67 грн., при його фактичному розмірі

1605,11 грн.(4815,33:3). Прожитковий мінімум на одну особу на 01 січня 2020 року становив 2027,00 грн.

За таких обставин позивач ОСОБА_1 має право на призначення та виплату компенсації, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, а рішення про відмову їй у призначенні компенсації є протиправним і підлягає скасуванню.

При цьому суд не бере до уваги твердження відповідача, викладене у відзиві про те, що позивач спільно не проживає з особою, якій надає соціальні послуги, оскільки у відмові у призначенні компенсації така підстава не зазначалася.

Враховуючи, що суд визнає протиправним рішення відповідача про відмову у призначенні та виплаті компенсації, суд також зобов`язує відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 з 10 листопада 2020 року компенсацію, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, 4а, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про відмову у призначенні ОСОБА_1 компенсації, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Луцької міської ради здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату з 10 листопада 2020 року компенсації, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.Д. Ковальчук