Справа № 640/26323/20
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року м. Київ № 640/26323/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Смолія І.В., при секретарі судового засідання Палій Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державної податкової служби України

до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Жнива Люкс»

про визнання протиправними дій та скасування постанови від 07.07.2020,

за участю представників сторін:

від позивача: Лягера А.Л.

від відповідача: не прибув.

від третьої особи: не прибув.

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна податкова служба України (далі - позивач) з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Жнива Люкс» (далі - третя особа), у якому просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.07.2020 ВП № 62208821 про накладення штрафу на боржника Державну податкову службу України у розмірі 5 100,00грн. (вх. ДПС № 29373/5 від 14.07.2020).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем необґрунтовано та протиправно винесено оскаржувану постанову.

Відповідач проти позову заперечував, надав суду письмовий відзив та просив в позові відмовити.

Третя особа пояснень по суті заявлених позовних вимог не надано.

Дослідивши матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 позов задоволено. Зобов`язано ДФС поновити реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «ЖНИВА ЛЮКС» шляхом внесення запису про скасування рішення про анулювання реєстрації платника на додану вартість від 09.09.2015 до Реєстру платників податку на додану вартість.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 по справі № 520/8287/19 апеляційну скаргу ДФС задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 по справі № 520/8287/19 змінено, замінивши в абзацах другому та третьому резолютивної частини судового рішення слова «Державна фіскальна служба України» на «Державну податкову службу України». В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 залишено без змін.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 касаційну скаргу ДПС України повернуто.

Представником позивача подано повторно касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.05.2020 ВП № 62208821 відкрито виконавче провадження по зазначеній справі.

Позивач 14.07.2020 отримано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції

України від 07.07.2020 ВП № 62208821 про накладення штрафу за невиконання судового рішення про що свідчить відбиток вхідної кореспонденції № 29373/5.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців. Згідно з ст. З Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим законом.

Відповідно до ч. 1, п. 1, 3 ч. 2, п. 22 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно з п. 1 ч. 3. абзацом 1 ч. 4 ст. 18 Закону №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

За ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону.

Згідно з ч.ч. 5, 6 цієї статті виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 нього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже, слід дійти висновку, що постанова про накладення штрафу державним виконавцем може бути винесено лише після перевірки виконання такого рішення та у разі невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

З наведеної статті слідує, що покладення на боржника негативних наслідків у вигляді грошового стягнення (штрафу) може бути застосовано виконавцем у разі невиконання рішення без поважних причин у встановлений виконавцем строк.

У відповідності до пункту 16 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що штраф не є заходом примусового виконання рішень у розумінні статті 10 Закону «Про виконавче провадження» та частини першої статті 40 цього Закону, а є грошовим стягненням як мірою відповідальності за невиконання вимог державного виконавця.

При цьому, слід зауважити, що «поважність причин» це оціночне поняття.

Поважні причини - це обставини, що діють на волю суб`єкта, з яким законодавець пов`язує звільнення цього суб`єкта від виконання покладених на нього обов`язків або від визначених законодавством негативних наслідків його поведінки.

До поважних причин можуть бути віднесені будь-які обставини навколишнього світу. Це можуть бути як дії фізичних або юридичних осіб, так і явища, які не залежать від волі людини. Такі обставини мають впливати на волю суб`єкта цих правовідносин. Саме внаслідок дії цих обставин, що виникли раптово або закономірно, він не має змоги належним чином виконувати покладені на нього обов`язки.

Обставини, що визначаються законом як поважні причини, звільняють суб`єкта відповідних правовідносин від виконання покладених на нього обов`язків або негативних для нього наслідків.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.78 обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Суд звертає увагу на те, що 06.07.2020 поновлено реєстрацію платником ПДВ ТОВ «Жнива Люкс» () з датою реєстрації платником податку 09.09.2015 та індивідуальним податковим номером 37.

А тому, державним виконавцем передчасно, без врахування всіх обставин справи, застосований штраф.

Отже, постанова від 07.07.2020 ВП № 62208821 про накладення штрафу прийнята незаконно, оскільки, інформацію з реєстру про виконання судового рішення ДПС оприлюднено відповідно до п. 183.13 ст.183 розділу V Податкового кодексу України на офіційному вебпорталі ДПС у відкритій частині Електронного кабінету (cabinet.tax.gov.ua) у вкладці «Реєстри» -»«Дані реєстру платників ПДВ».

Аналогічна позиція висвітлена в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 у справі № 640/7521/20.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ч.2 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

вирішив:

Адміністративний позов Державної податкової служби України, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.07.2020 ВП № 62208821 про накладення штрафу на боржника Державну податкову службу України у розмірі 5 100,00грн. (вх. ДПС № 29373/5 від 14.07.2020).

Позивач: Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ).

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Жнива Люкс» (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Олекси Тихого, 8, ).

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Смолій

Повний текст рішення складено 11.05.2021.