Справа № 200/2081/21-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі

17 травня 2021 р. Справа №200/2081/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2021 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить суд:

- визнати діяльність Військової частини НОМЕР_1 протиправною щодо рішення, викладеного в протоколі засідання Одеської загальногарнізонної житлової комісії від 25.06.2020 №8, стосовно не зарахування сім`ї ОСОБА_1 (дружини ОСОБА_2 , доньок: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) разом, на квартирний облік з поліпшення житлових умов по місту Одеса з 04.04.2006 у загальному порядку та щодо рішення, викладеного в протоколі засідання Одеської загальногарнізонної житлової комісії від 25.06.2020 №8, стосовно зарахування ОСОБА_1 (як учасника бойових дій) та його сім`ї (дружини ОСОБА_2 , доньок: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) на квартирний облік з поліпшення житлових умов по місту Одеса з 14.04.2014 у пільговому порядку;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 врахувати факти та докази, повторно та достроково переглянути рішення викладене в протоколі засідання Одеської загальногарнізонної житлової комісії від 25.06.2020 №8, та зарахувати ОСОБА_1 та його сім`ю у складі 4 (чотирьох) чоловік (дружини ОСОБА_2 , доньок: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) разом із ним, на квартирний облік з поліпшення житлових умов по місту Одеса з 04.04.2006 у загальному порядку, а також, переглянути рішення викладене в протоколі засідання Одеської загальногарнізонної житлової комісії від 25.06.2020 №8, стосовно зарахування ОСОБА_1 (як учасника бойових дій) та його сім`ї (дружини ОСОБА_2 , доньок: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) на квартирний облік з поліпшення житлових умов по місту Одеса з 07.04.2014 у пільговому порядку;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 письмово, нове рішення викладене в протоколі засідання Одеської загальногарнізонної житлової комісії з приводу вирішення житлового питання ОСОБА_1 та ознайомити його письмово з загальними та пільговими чергами у Одеському гарнізоні, як до урахування перегляду його житлової справи, так і після проведення нового засідання житлової комісії Військову частину НОМЕР_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що він капітан 2 рангу запасу є учасником бойових дій та ветераном військової служби. З 24 березня 2015 року по 1 серпня 2019 року, проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 . 1 серпня 2019 року його було звільнено з військової служби в запас Збройних Сил України відповідно до підпункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Протягом вказаного періоду, позивач перебував на посаді першого заступника командира дивізіону - начальника штабу дивізіону кораблів та катерів з місцем дислокації населений пункт Кілія, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ). Оскільки під час служби у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) службовим житлом не забезпечувався, після звільнення, вибув на постійне проживання до м. Маріуполя, де в його сім`ї є не приватизоване житло (однокімнатна квартира загальною жилою площею 18,52мІ). Однак залишився на черзі осіб, що потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ).

Ним у встановлені строки, було направлено заяву щодо розгляду на засіданні житлової комісії питання зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік по м. Одеса зі складом сім`ї - 4 особи зі збереженням попередньої дати 4 квітня 2006 року. Листом з від 07.07.2020, підписаним капітаном 1 рангу ОСОБА_5 , до якого було додано копії протоколів засідання Одеської загально гарнізонної житлової комісії від 29.05.2020 №6 та від 25.06.2020 №8, ОСОБА_1 було проінформовано про зарахування його на квартирний облік у місті Одеса із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку без складу сім`ї (дружини та двох доньок) та про зарахування його на квартирний облік в першочерговому порядку (як учасника бойових дій), з 15 червня 2017 року.

Вважає, що його права були порушені, що у подальшому призвели до настання порушення його інтересів, а саме, - не зарахування на квартирний облік членів його родини та неправильний термін постановки позивача з родиною на квартирний облік з поліпшення житлових умов у пільговому порядку.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що листом від 08.05.2020 №704/1138 головою Одеської загально гарнізонної житлової комісії Регіонального управління Морської охорони було повідомлено ОСОБА_1 про необхідність оновлення даних до облікової житлової справи з метою зарахування на квартирний облік в загальну пільгову чергу по місту Одеса, в зв`язку із передачею житлових справ з Південного регіонального управління до Регіонального управління Морської охорони. Позивач звернувся із заявою до Регіонального управління Морської охорони щодо зарахування його на квартирний облік по місту Одеса, однак вказав склад сім`ї 4 особи. Також, в заяві було вказано, що він та його члени сім`ї проживають та утримують постійно квартиру у АДРЕСА_2 , житловою площею 18,52мІ.

Відповідно до протоколу засідання Одеської загально гарнізонної житлової комісії Регіонального управління Морської охорони прийнято рішення про часткове задоволення заяви позивача та зараховано його на квартирний облік в місті Одеса у загальному порядку із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку з 04.04.2006 та в пільговому порядку з 15.06.2017, зі складом сім`ї 1 особа. Члени сім`ї позивача дружина ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на квартирний облік не зараховані як такі, що постійно не проживають та не мають реєстрацію місця проживання у місті Одеса та в зв`яжу із їх реєстрацією та проживанням у АДРЕСА_3 , ка.5. Крім того, в період перебування на квартирному обліку в Південному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України з 22.06.2017 по 10.04.2020, ОСОБА_1 не звертався із заявою про зарахування на квартирний облік у місті Одеса членів його сім`ї та не оскаржував відповідне рішення житлової комісії, викладене в протоколі №2 від 22.06.2017 про зарахування його на квартирний облік зі складом сім`ї 1 особа.

Вважає, що рішення викладене в протоколі засідання Одеської загальногарнізонної житлової комісії Регіонального управління Морської охорони від 25.06.2020 №8 прийнято відповідно до норм чинного законодавства та є правомірним.

Протоколом засідання Одеської загальногарнізонної житлової комісії Регіонального управління Морської охорони від 05.02.2021 №2 ОСОБА_1 знято з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, у зв`язку із забезпеченням житлом для постійного проживання.

Вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню/а.с.103-110/.

У відповіді на відзив позивачем викладено нові позовні вимоги, раніше заявлені ним в заявах про зміну позовних вимог від 31.03.2020 та від 13.04.2021, які ухвалами суду від 5 квітня 2021 року та від 19 квітня 2021 року повернуті позивачеві без розгляду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 2 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)/а.с.99-100/.

30 березня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками /а.с.103-156/.

31 березня 2021 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну позовних вимог по адміністративній справі №200/2081/21-а /а.с.159-174/.

Ухвалою суду від 5 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про зміну позовних вимог по адміністративній справі №200/2081/21-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, повернути без розгляду/а.с.176/.

Ухвалою суду від 5 квітня 2021 року запропоновано ОСОБА_1 надати суду відповідь на відзив Військової частини НОМЕР_1 та продовжено позивачу строк для надання відповіді на відзив до 16 квітня 2021 року/а.с.177/.

13 квітня 2021 року на адресу суду надійшла заява позивача про зміну позовних вимог/а.с.180-188/.

16 квітня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивачем викладено нові позовні вимоги, раніше заявлені ним в заявах про зміну позовних вимог від 31.03.2020 та від 13.04.2021, які ухвалами суду від 5 квітня 2021 року та від 19 квітня 2021 року, повернуті позивачеві без розгляду/а.с.190-198/.

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про зміну позовних вимог по адміністративній справі №200/2081/21-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, повернуто без розгляду /а.с.213-214/.

Відповідно статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив наступне.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що в цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У відповідності до частини 1 статті 19 КАС України встановлено, що 1. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років". 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Частиною 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У даному випадку позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного відповідачем права на отримання житла шляхом постановлення його разом з сім`єю на квартирний облік як особу, що має першочергове право отримання житлових приміщень. Отже, спір стосується захисту порушеного права у сфері житлових відносин.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Беручи до уваги наведене, а також враховуючи, що спірні правовідносини пов`язані із захистом порушених житлових прав позивача, суд дійшов висновку, що спір про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 врахувати факти та докази, повторно та достроково переглянути рішення викладене в протоколі засідання Одеської загальногарнізонної житлової комісії від 25.06.2020 №8, та зарахувати ОСОБА_1 та його сім`ю у складі 4 (чотирьох) чоловік (дружини ОСОБА_2 , доньок: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) разом із ним, на квартирний облік з поліпшення житлових умов по місту Одеса з 04.04.2006 у загальному порядку, а також, переглянути рішення викладене в протоколі засідання Одеської загальногарнізонної житлової комісії від 25.06.2020 №8, стосовно зарахування ОСОБА_1 (як учасника бойових дій) та його сім`ї (дружини ОСОБА_2 , доньок: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) на квартирний облік з поліпшення житлових умов по місту Одеса з 07.04.2014 у пільговому порядку, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки у такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права, цей спір пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло і не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, відтак, не є публічно-правовим.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що позивач в цій справі звертається за захистом саме житлових прав, щодо не зарахування сім`ї ОСОБА_1 (дружини ОСОБА_2 , доньок: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ), на квартирний облік з поліпшення житлових умов по місту Одеса з 04.04.2006 у загальному порядку.

Як установлено матеріалами справи, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного права на отримання житла. Отже, цей позов поданий на поновлення прав позивача у сфері житлових відносин.

У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Житлові спори особливий різновид спорів, що стосується житлових прав та інтересів громадян і організацій. У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.

Аналіз норм законодавства свідчить про те, що спори про поновлення на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду України у справах №6-14цс16 від 02.03.2016, №6-2139цс15 від 16.12.2015.

У цьому випадку адміністративні правовідносини між позивачем та відповідачем - відсутні, оскільки ОСОБА_1 звернувся за захистом права на поліпшення житлових умов своєї сім`ї.

Зазначене відповідає висновками Великої Палати Верховного Суду, які наведені в постановах по справам №488/1176/14-а (провадження №11-639апп18) від 29.08.2018, №806/104/16 (провадження №11-166апп18) від 18.04.2018.

Пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

За приписами з ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі та роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Згідно ч.3 ст.243 КАС України складання повного тексту ухвали, залежно від складності справи, може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В АЛ И В:

Закрити провадження в адміністративній справі №200/2081/21-а за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду місцевим загальним судом за правилами цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала постановлена в порядку спрощеного позовного провадження 17 травня 2021 року. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 20 травня 2021 року

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов