Справа № 560/3631/21
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3631/21
РІШЕННЯ

іменем України

18 травня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), в якому просить:

- визнати протиправними і скасувати постанови державного виконавця Чайковського О.В. про стягнення з позивача виконавчого збору та витрат виконавчого провадження від 29 жовтня 2015 року винесених у вже закінчених виконавчих провадженнях №46037987 та №46038127;

- зняти арешт з усього рухового і нерухомого майна позивача накладений постановами державного виконавця Чайковського О.В. від 07 вересня 2015 року у вже закінченому виконавчому провадженні №46037987 (запис про обтяження №11180333 від 15.09.2015 року) та від 16 вересня 2015 року у вже закінченому виконавчому провадженні №46038127 (запис про обтяження №8398259 від 16.09.2015 року).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконанні у Першому відділі Державної виконавчої служби міста Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області перебувало два виконавчих провадження №46037987 та №46038127 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Укрсоцбанк" коштів у сумі 874519,2 грн та 243,6 грн. У цих виконавчих провадженнях постановами державного виконавця Чайковського О.В. від 07.09.2015 та від 16.09.2015 було накладено арешт на майно позивача (записи про обтяження №11180333 від 15.09.2015 та №8398259 від 16.09.2015). Зазначені виконавчі провадження 23.03.2016 закінчено на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" шляхом повернення виконавчого документа без виконання. Водночас відповідно до вимог частини 1 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника може накладатись лише в межах виконавчого провадження для забезпечення реального виконання судового рішення. Натомість, під час закриття виконавчих проваджень №46037987 та №46038127 постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в окреме виконавче провадження виділені не були, як не було скасовано і постанови про накладення арешту на майно.

Звертає увагу на те, що після закінчення виконавчих проваджень заборгованість перед АТ "Укрсоцбанк" повністю погашена в добровільному порядку, що встановлено постановою Верховного Суду від 25.11.2020 у справі №755/16496/19.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.04.2021 визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду. Продовжено позивачу строк залишення позовної заяви без руху на 5 днів.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2021 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в частині позовних вимог про визнання протиправними і скасування постанов державного виконавця Чайковського О.В. про стягнення з позивача виконавчого збору та витрат виконавчого провадження від 29 жовтня 2015 року винесених у вже закінчених виконавчих провадженнях №46037987 та №46038127 - повернуто позивачеві.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2021 відкрито провадження в цій справі в частині не повернутих позовних вимог. Призначено судове засідання на 12.05.2021.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відсутні законодавчо визначені підстави для скасування постанов про стягнення виконавчого збору, винесених в рамках виконавчих проваджень №46037987 та №46038127, а також для зняття арешту з усього майна боржника.

Позивач, у судовому засіданні, призначеному на 12.05.2021, просив задовольнити позовні вимоги з підстав, аналогічних викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні, призначеному на 12.05.2021, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні, призначеному на 12.05.2021, оголошено перерву до 18.05.2021 для подання додаткових доказів.

Сторони в судове засідання, призначена не 18.05.2021, не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

До суду надійшла заява, в якій позивач просить розглянути справу без його участі у письмовому провадженні. Також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Тому, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, суд вважає, що справу №560/3631/21 необхідно розглянути без участі учасників справи за наявними матеріалами справи у письмовому проваджені.

Згідно з приписами статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі письмові докази, оцінивши їх у взаємозв`язку та сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.05.2021 №255926699:

- відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 46038127, виданої 16.01.2015 Першим міським відділом державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, 16.01.2015 державним реєстратором Ковальською Інною Юріївною реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Хмельницька область зареєстровано обтяження на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , запис №8398259 (спеціальний розділ);

- відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 46037987, виданої 07.09.2015 Першим міським відділом державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Хмельницька область, 15.09.2015 державним реєстратором Голотою Людмилою Олексіївною реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області зареєстровано обтяження на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , запис №11180333 (спеціальний розділ).

У листі від 24.09.2019 №592 АТ "Укрсоцбанк" зазначив про повне погашення ОСОБА_1 заборгованості у добровільному порядку та просив закінчити виконавче провадження.

Відповідно до листа Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 22.02.2021 №12840/20.19-27 у виконавчому провадженні №46037987, відкритому 15.01.2015 на підставі виконавчого листа №755/26727/14-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 20.11.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості у розмірі 874519,20 грн, 23.03.2016 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. У виконавчому провадженні №46038127 відкритому 15.01.2015 на підставі виконавчого листа №755/26727/14-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 20.11.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" судового збору, 23.03.2016 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Виконавчі провадження №46038127 та №46037987 завершені 23.03.2016.

Згідно з актом про вилучення виконавчих проваджень для знищення, затвердженим 28.02.2020, виконавчі провадження №46038127 та №46037987 знищені.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Приписами статті 1 Закону України №1403-VIII від 02.06.2016 "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон №1403-VIII) встановлено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Згідно з статтею 3 Закону №1403-VIII завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України від 21.04.1999 №606-XIV "Про виконавче провадження" (далі - Закон №606-XIV, у редакції, чинній на момент прийняття постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, на підставі яких накладено арешт на нерухоме майно позивача) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Положеннями частини 6 статті 52 Закону №606-XIV встановлено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно з частиною 2 статті 57 Закон №606-XIV арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Зі змісту наведених правових норм слідує, що з метою забезпечення реального виконання рішення державний виконавець наділений повноваженнями щодо накладення арешту на майно боржника.

Разом з тим, відповідач в листі від 22.02.2021 №12840/20.19-27 зазначає, що виконавчі провадження (№46038127 та №46037987), в рамках яких було накладено арешт на майно позивача, знищено у зв`язку з закінченням строку зберігання. Це також підтверджується актом про вилучення виконавчих проваджень для знищення, затвердженим 28.02.2020, виконавчі провадження №46038127 та №46.

Відповідно до пункту 1 розділу Х Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.06.2017 за №699/30567 (далі - Правила №1829/5), завершені виконавчі провадження та виконавчі провадження, за якими виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання, підлягають передачі до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше 01 серпня поточного року та 01 лютого наступного року.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу ХІ Правил №1829/5, передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Справи (документи), які підлягають знищенню, включаються до акта про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду (пункт 4 розділу ХІ Правил №1829/5).

Таким чином, знищенню підлягають лише завершені виконавчі провадження.

Як встановив суд, 23.03.2016 у виконавчих провадженнях №46037987 та №46038127 винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 50 Закон №606-XIV, в редакції, чинній на час винесення вказаних постанов, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Положеннями частини 2 статті 40 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно з частиною 4 статті 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Крім того, частиною 3 статті 59 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

В той же час, частиною 5 статті 59 Закону №1404-VIII визначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина 1 статті 59 Закону №1404-VIII).

Отже, наслідки завершення виконавчого провадження щодо зняття арешту з майна боржника, можуть бути застосовані лише у випадку закінчення виконавчого провадження.

Разом з тим, арешт майна боржника є заходом забезпечення реального виконання виконавчого документу в межах виконавчого провадження.

Водночас, відсутність виконавчих проваджень (№46038127 та №46037987), в яких ОСОБА_1 виступає як боржник, та в рамках яких було накладено арешт на все його нерухоме майно, свідчить про відсутність правових підстав для здійснення примусового виконання відносно нього та забезпечення їх реального виконання.

Відповідач не надав доказів зняття арешту, накладеного на все нерухоме майно позивача у виконавчих провадженнях №46038127 та №46037987.

Суд вважає помилковим зазначення позивачем у позовних вимогах 16.09.2015 у зв`язку з тим, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.05.2021 №255926699, датою постанови, на підставі якої внесено запис про обтяження №8398259 та датою державної реєстрації обтяження є 16.01.2015.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.09.2015 у вже закінченому виконавчому провадженні №46037987 (запис про обтяження №11180333 від 15.09.2015) та від 16.01.2015 у вже закінченому виконавчому провадженні №46038127 (запис про обтяження №8398259 від 16.01.2015).

Щодо позовних вимоги в частині зобов`язання відповідача зняти арешт з усього рухового майна позивача, суд вважає відсутніми підстави для їх задоволення, оскільки відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.05.2021 №255926699, на підставі постанов від 07.09.2015 та від 16.01.2015, арешт накладено на все нерухоме, а не на рухоме майно позивача.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Предметом позову є одна вимога немайнового характеру, яка хоч і задоволена частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог. Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16.06.2020 у справі №620/1116/20.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Перший відділ Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.09.2015 у вже закінченому виконавчому провадженні №46037987 (запис про обтяження №11180333 від 15.09.2015) та від 16.01.2015 у вже закінченому виконавчому провадженні №46038127 (запис про обтяження №8398259 від 16.01.2015).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )
Відповідач:Перший відділ Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. Тернопільська 13/2, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 37225066)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк