Справа № 214/6177/20
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/6177/20
2-а/214/33/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 травня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Гриня Н.Г.,

секретаря судового засідання Кушнерук Ю.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 поліцейського 2 батальйону 2 роти полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровський області, капрала поліціїДудніка Олександра Юрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28 серпня 2020 р. серії ЕАМ № 3048291, складену поліцейським 2 батальйону 2 роти полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровський області, капралом поліціїДудніком Олександром Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 28 серпня 2020 року поліцейським 2 батальйону 2 роти полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровський області, капралом поліціїДудніком О.Ю. було винесено постанову серії ЕАМ № 3048291 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 425,00 грн. (чотириста двадцять п`ять гривень). Зі змісту оскаржуваної постанови від 28 серпня 2020 року вбачається, що 28 серпня 2020 року о 15 год. 09 хв. 25 сек. водій, рухаючись по трасі Н11, 136 км., Криворізький район, Дніпропетровської області, керував транспортним засобом марки Honda, модель Civic, н.з. НОМЕР_1 , в крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру повертати ліворуч чи розвертатись, чим порушив п. 11.5. Правил дорожнього руху порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а постанова від 28.08.2020 р. серії ЕАМ № 3048291 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню. Наголошував, що не вчиняв викладеного в оскаржуваній постанові правопорушення. Натомість, капралом ОСОБА_2 при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не були зібрані належні та допустимі докази, які б могли підтвердити факт порушення позивачем правил дорожнього руху та невідповідність його позиції дійсним обставинам справи. Позивачем у поданій позовній заявівказується, що графа постанови від 28.08.2020 р. серії ЕАМ № 3048291: «до постанови додаються …» - капралом поліції не заповнена, що свідчить про відсутність будь-яких доказів, отриманих в порядку, визначеному чинним законодавством України, щодо вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Також позивач посилається на постанову Верховного Суду від 30.04.2020 року по справі № 524/1113/17, відповідно до якої зроблено правовий висновок відносно того, що сам факт того, що спірна постанова не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксацію правопорушення, вказує на недотримання поліцейським вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення, що є самостійною підставою для її скасування.Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, 07 жовтня 2020 року відповідач - поліцейський взводу №2 роти №2 батальйону №3 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капрал поліції ДуднікО.Ю. подав відзив на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Відповідач зазначив, що ним під час патрулювання 28.08.2020 року було помічено, що водій ОСОБА_1 , як з`ясувалося після зупинки, керуючи автомобілем HondaCivic, з державним номерним знаком НОМЕР_2 на дорозі, яка має три смуги для руху в одному напрямку здійснив виїзд на крайню ліву смугу при вільних правих без наміру здійснити поворот ліворуч або розворот, чим порушив п.п. 11.5 ПДР України. Даний транспортний засіб було зупинено з дотриманням ПДР. Після з`ясування усіх фактичних даних відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач, користуючись правом, передбаченим ст.ст. 163, 182 КАС України, 12 жовтня 2020 року подав відповідь на відзив, в якій посилається на те, що відповідачем, під час подання відзиву на позовну заяву, не дотримано вимог ч. 9 ст. 79, ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 4 ст. 162 КАС України та не надано (не надіслано) позивачу та/або його представнику копії доказів, які долучені відповідачем до його відзиву: оптичного диску з відеозаписами в 1 прим. (тільки для суду), а відтак, на виконання положень ч. 9 ст. 79 КАС України,суд не може брати до уваги докази, надані відповідачем як додатки до відзиву.Позивачем наголошується, що в постанові серії ЕАМ № 3048291 від 28.08.2020 року, зокрема, в графі 6 постанови, не міститься жодних відомостей про фіксування правопорушення на боді камеру АЕ 00224.При цьому, графа постанови від 28.08.2020 р. серії ЕАМ № 3048291: «до постанови додаються …» - капралом поліції не заповнена, що свідчить про відсутність будь-яких доказів, отриманих в порядку, визначеному чинним законодавством України, щодо вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.Також позивач вкотре звернув увагу на те, що не вчиняв викладеного в оскаржуваній постанові правопорушення, оскільки, 28.08.2020 року, рухаючись по трасі Н11 від вул. Дніпровське шосе, маючи намір повернути на ліво (з метою прибуття до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), у відповідності до п. 10.4 ПДР України, завчасно зайняв крайню ліву смугу. Однак, його автомобіль було зупинено капралом поліції Дудніком О.Ю. та повідомлено про причину зупинки (рухався в крайній лівій смузі при вільній правій). ОСОБА_1 пояснив відповідачу, що рухається в крайній лівій смузі з наміром здійснити поворот ліворуч. Так, після перевірки документів, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , відповідачем було прийнято рішення, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, та було дозволено позивачу подальший рух.Капралом поліції Дудніком О.Ю. при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не були зібрані належні та допустимі докази, які б могли підтвердити факт порушення позивачем правил дорожнього руху та невідповідність його позиції дійсним обставинам справи.

Відповідач 19.11.2020 року подав свої заперечення на відповідь на відзив позивача у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та його представника у повному обсязі. Своє заперечення обґрунтовував тим, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Зазначив, що після з`ясування усіх фактичних даних Відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, відповідачем було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства, застосовано до позивача адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3048291 від 28.08.2020 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та КУпАП.

Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №214/6177/20 з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 30 листопада 2020 року було задоволено самовідвід судді Ткаченка Андрія Володимировича від розгляду адміністративної справи №214/6177/20. Адміністративну справу №214/6177/20 було передано до канцелярії Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для визначення судді в порядку, встановленомуч. 3 ст.18 КАС України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи, зазначена справа була передана на розгляд судді Гринь Н.Г.

Від представника позивача, адвоката Н.А. Макаренко 14 квітня 2021 року, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, у якому представник позивача просив провести розгляд справи № 214/6177/20 за відсутності позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Макаренко Н.А., за наявними у матеріалах справи №214/6177/20 документами, раніше заявлені позовні вимоги підтримуються у повному обсязі.

Відповідач не скористався своїм правом прийняти участь у судовому засіданні по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлений адміністративний позов, оглянувши відеозапис, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, враховуючи позицію учасників справи, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 28 серпня 2020 року поліцейським 2 батальйону 2 роти полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровський області, капралом поліціїДуднікомО.Ю. було винесено постанову серії ЕАМ № 3048291 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 425,00 грн. (чотириста двадцять п`ять гривень).Зі змісту оскаржуваної постанови від 28 серпня 2020 року вбачається, що 28 серпня 2020 року о 15 год. 09 хв. 25 сек. водій, рухаючись по трасі Н11, 136 км., Криворізький район, Дніпропетровської області, керував транспортним засобом марки Honda, модель Civic, н.з. НОМЕР_1 , в крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру повертати ліворуч чи розвертатись, чим порушив п. 11.5. Правил дорожнього руху порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку.

Вимогами п. 11.5 Правил дорожнього руху визначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що поліцейським 2 батальйону 2 роти полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровський області, капралом поліціїДуднікомО.Ю. було винесено постанову серії ЕАМ № 3048291 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення з попереднім роз`ясненням ОСОБА_1 як особі, що притягається до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, проте, зі змісту постанови вбачається, що графа постанови від 28.08.2020 р. серії ЕАМ № 3048291: «до постанови додаються …» - капралом поліції не заповнена, що свідчить про відсутність будь-яких доказів, отриманих в порядку, визначеному чинним законодавством України, щодо вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Тобто суд приходить до висновку, що постанова винесена без дотримання вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376.

Згідно з ч.5ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Не визнаючи факт вчинення адміністративного правопорушення та вважаючи неправомірною постанову позивач звернувся до суду.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ст.122 КУпАП в порядку скороченого провадження.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ч. 2. ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Крім того, у відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Так, ч.1 ст.40 Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що в силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України відповідачем зафіксовано у встановленому законом порядку, тому суд визнає його як належний та допустимий доказ.

Разом з тим, із наданого відповідачем до відзиву на позовну заяву відеозапису не вбачається факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 122 КУпАП.

Так, Пунктами 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р.закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідачем не заперечується факт зупинки транспортного засобу під керуванням позивача 28 серпня 2020 року двічі поспіль, при цьому, як встановлено судом, під час другої зупинки вказаного транспортного засобу, за наслідком якої саме і було винесено оскаржувану постанову, позивачем ОСОБА_1 не було порушено п. 11.5. Правил дорожнього руху (Порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку), адже автомобіль рухався у крайній правій смузі.

Жодних фотоматеріалів, пояснень свідків, схем руху, які вказували б на наявність в діях позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке останній був притягнутий до відповідальності, під час другої зупинки транспортного засобу, відповідачем до постанови не долучено та в підтвердження своїх заперечень не надано.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У КУпАП та КАС України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. У даній категорії справ відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За даних обставин заперечення, наведені відповідачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією позивача, котра в сукупності з наявними доказами, рядом сумнівів щодо доведеності його вини, які тлумачаться на користь позивача, є свідченням недоведеності наявності в діях ОСОБА_1 події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Інші доводи та посилання відповідача, зазначені у відзиві на позов, суд не приймає до уваги, оскільки вони є недоречними.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи сукупність викладених обставин та доведеність неправомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із скасуванням оскаржуваної постанови та закриттям справи у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні ОСОБА_3 до поліцейського 2 батальйону 2 роти полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Дуднік Олександра Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28 серпня 2020 р. серії ЕАМ № 3048291, складену поліцейським 2 батальйону 2 роти полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровський області, капралом поліціїДудніком Олександром Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 травня 2021 року.

Суддя Гринь Н.Г.