Справа № 640/12597/20
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 травня 2021 року

м. Київ

справа № 640/12597/20

адміністративне провадження № К/9901/17326/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу Першотравневої сільської ради Покровського району Донецької області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2021 року у справі №640/12597/20 за адміністративним позовом Першотравневої сільської ради Покровського району Донецької області до Кабінету Міністрів України про визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року Першотравнева сільська рада Покровського району Донецької області звернулась до суду першої інстанції з позовом до Кабінету Міністрів України про визнання протиправним та скасування розпорядження «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Донецької області» від 6 травня 2020 року №540-р.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що територіальні громади селищ Перше Травня, Котлине та села Троянда не брали участі у процесі прийняття рішення щодо формування території об`єднаної громади, визначеної спірним розпорядженням. Відповідачем порушено принципи та гарантії місцевого самоврядування, а зміна територіальних кордонів відповідних місцевих громад відбулася без попереднього з`ясування думки громад. Акцентує увагу на порушенні виборчих та майнових прав членів територіальних громад.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року позов задоволено частково:

- виключено Першотравневу сільську раду із переліку територіальних громад, що увійдуть до складу спроможної територіальної громади - Покровської територіальної громади з пунктом адміністративного центру територіальної громади - місто Покровськ, яка створена відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №540-р від 6 травня 2020 року «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Донецької області».

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із цим судовим рішенням суду апеляційної інстанції, Першотравнева сільська рада Покровського району Донецької області звернулася 12 травня 2021 року із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України") за допомогою підсистеми «Електронний суд».

У своїй касаційній скарзі скаржник просить постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2021 року скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з наступних підстав.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що позивач, на виконання вимог статті 330 КАС України, як на підставу звернення до Суду посилається на пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України, однак не наводить жодної постанови Верховного Суду, прийнятої у подібних правовідносинах (правовідносини, які виникли у справі №826/12108/18, на яку покликається скаржник, не є подібними до правовідносин у цій справі), як і не вказує норму права щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Так, у справі №826/12108/18 спірні правовідносини склались у зв`язку із тим, що на думку скаржника, Кабінетом Міністрів України було порушено процедуру прийняття нормативно-правового акта; при прийнятті оскаржуваного в частині Порядку не визначено підстави для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, а протиправно делеговане таке право Державній фіскальній службі України (п.10 Порядку); визначено підстави для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (п.20, 21 Порядку), що суперечить пункту 20.2 Податкового кодексу України, відповідно до якого ДФС України приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у порядку, визначеному Міністерством фінансів України.

Натомість у справі №640/12597/20 такі правовідносини виникли через оскарження розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Донецької області» від 6 травня 2020 року №540-р.

Варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Одночасно, Верховний Суд звертає увагу, що лише загальні посилання на неврахування в оскаржуваному судовому рішенні висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах за відсутності посилання на відповідні постанови Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Слід зазначити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Відтак, зазначене свідчить, що скаржник формально підійшов до питання належного оформлення касаційної скарги, зокрема, в частині зазначення підстав касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України. Аргументи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, цитування нормативно правових актів, зазначення, що судом апеляційної інстанції судове рішення ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційну скаргу Першотравневої сільської ради Покровського району Донецької області належить повернути як таку, що не містить підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, для касаційного оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2021 року у справі №640/12597/20.

На підставі наведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Першотравневої сільської ради Покровського району Донецької області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2021 року у справі №640/12597/20 за адміністративним позовом Першотравневої сільської ради Покровського району Донецької області до Кабінету Міністрів України про визнання протиправним та скасування розпорядження повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

………………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду