Справа № 240/3029/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2021-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 травня 2021 року м. Житомир справа № 240/3029/21

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши заяву про відвід в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди з підстав незаконності дій відповідачів.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд справи у порядку загального позовного провадження від 12 квітня 2021 року вх. №18466/21 - відмовлено.

26.04.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.65-69).

28.04.2021 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.79-80).

05.05.2021 позивачем подано заяву про відвід судді вх. №23138/21.

11.05.2021 ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду передано справу №240/3029/21 іншому суду у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для вирішення питання щодо відводу. Зупинено провадження в адміністративній справі №240/3029/21 до вирішення заяви про відвід суду від 05.05.2021.

12.05.2021 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.102-104).

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви від 05.05.2021 (вх.№23138/21) про відвід судді Житомирського окружного адміністративного суду Гуріна Д.М. від розгляду адміністративної справи №240/3029/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та до Управління соціального захисту населення Богунського району м. Житомира про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

17.05.2021 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с.115-116).

19.05.2021 позивачем вдруге подано заяву про відвід судді вх. №26509/21.

В обґрунтування заяви про відвід суду позивач вказав на те, що суддя Гурін Д.М. при підготовці справи до розгляду порушує право позивача на належний, своєчасний, справедливий суд, не виконує виховну функцію суду норми Кодексу адміністративного судочинства України та Конвенцію про права людини і основоположні свободи, Конвенцію про права осіб з інвалідністю та Конституції України, з невідомих причин призначивши розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, чим довготривало позбавляє позивача належної соціальної виплати, а також позбавляє права позивача відстоювати свою позицію в суді та звільняє відповідачів від обов`язку пояснити свої дії про порушення права позивача і надання ними належних, законних, достатніх і зрозумілих доказів суду і позивачу, що передбачене ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, надати пояснення не виконання відповідачами рішень судів, що набрали законної сили, /порушення ст.124 КУ/, та позбавляє можливості звернення до відповідних міжнародних судових установ - членом, або учасником яких є Україна, зокрема Європейського суду з прав людини.

Крім того, позивач зазначив, що він тричі звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження згідно вимог ст.2-12, 77, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, однак суддя Гурін Д.М. відмовив у призначенні справи за правилами загального позовного провадження. Вказане, на думку позивача, свідчить про те, що суддя не враховує вимоги передбачені Конвенцією про права інвалідів, практику ЄСПЛ, для забезпечення соціальних прав позивача і належне правосуддя, додатково створює нові бар`єри, стереотипи, порушення права інваліда не може розглядатися судом, як відповідальність лише установ, організацій, має бути такий підхід суду, що базується на дотриманні прав людей з інвалідністю і стосується їх життєдіяльності, повного їх включення в життя суспільства.

Також, позивач зазначив, що суддею не було враховано вимог п.2 ч.4 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах, щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (135000 грн) ціна позову від 01.03.2021 (5680000 грн).

Крім того, позивач вважає, що судом не дотримано права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод гарантованих Конституцією України і Конвенцією про права осіб з інвалідністю, адже спрощений розгляд позовного провадження, на думку позивача, позбавляє його права гарантованого ч.3 ст.55 Конституції України.

Аналіз заяви позивача про відвід судді Гуріну Д.М., дає підстави для висновку, що позивач, обґрунтовуючи заяву про відвід, не погоджується із розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, зокрема із відмовою у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, вирішеному в ухвалі суду від 19.04.2021. На думку позивача, суддя Гурін Д.М. порушив принцип верховенства права та безпідставно відмовив позивачу брати участь у розгляді справи в судовому засіданні, що гарантовано Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України та численною судовою практикою ЄСПЛ.

На думку позивача, відмова у розгляді справи у порядку загального позовного провадження є незаконною та обмежує права позивача у доведенні своєї позиції безпосередньо у відкритому судовому засіданні, обмежує право позивача у доступі до правосуддя та право змагальності та рівності учасників перед законом і судом.

На думку позивача, розгляд суддею Гуріним Д.М. справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін викликає сумнів у його неупередженості або компетенції щодо забезпечення повного, всебічного, ефективного та об`єктивного розгляду справи №240/3029/21 та наявність підстав для відведення судді Гуріна Д.М. від розгляду справи №240/3029/21.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Підстави для відводу судді визначені Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи:

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син. дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім і або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Одну з найважливіших гарантій незалежності суддів закріплено в частині 2 статті 126 Конституції України, відповідно до якої вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Це положення Основного Закону було роз`яснено Конституційним Судом України у Рішенні від 1 грудня 2004 року №19-рп/2004. Таким чином, незалежність суддів передбачає право при здійсненні судочинства бути вільними від будь-якого обмеження, впливу, заанґажованості, тиску, погроз, втручань. Відповідно, задля забезпечення принципу незалежності суддів, відвід судді не може бути задоволено лише з суб`єктивних міркувань сторони, хоча й вони можуть мати логічну послідовність, щодо прогнозованого вирішення справи не на його користь.

У своїй заяві про відвід позивач не вказує жодної підстави для відводу, що встановлені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналіз заяви позивача про відвід судді Гуріну Д.М., дає підстави для висновку, що позивач, обґрунтовуючи заяву про відвід, посилається на те, що суддя відмовляє у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи №240/3029/21 у порядку загального позовного провадження.

Разом з тим, зазначені обставини не можуть слугувати підставами для відведення судді як такі, що викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості, оскільки є лише суб`єктивними припущеннями заявника та незгодою з процесуальними рішеннями судді.

Відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно з положеннями частини 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Положення наведеної норми покликані встановити розумний баланс між уникненням сумнівів у неупередженості судді, що розглядає справу, при вирішенні заяви про відвід та запобіганням зловживання процесуальними правами, коли відвід заявляється навмисно з метою зірвати судове засідання або затягнути судовий розгляд. Відвід заявлений вдруге фактично з одних і тих же підстав, однак, суд, з метою уникнення будь яких сумнівів у неупередженості судді при розгляді справи, вважає за необхідне у порядку передбаченому частиною 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передати справу іншому суду для вирішення заяви про відвід.

Відповідно до положень пункту 8 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

Беручи до уваги наведену норму, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі на час вирішення питання щодо відводу.

Керуючись статтями 31, 39, 40, пунктом 8 частини 2 статті 236, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Передати справу №240/3029/21 іншому суду у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для вирішення питання щодо відводу.

Зупинити провадження в адміністративній справі №240/3029/21 до вирішення заяви про відвід суду від 19.05.2021.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Д.М. Гурін