Справа № 161/4622/21
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/4622/21
Провадження № 2-а/161/149/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

з участю секретаря судового засідання Фурман Ю. В.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до капрала поліції 1 взводу 4 роти батальйону УПП у Волинській області ДПП Крука Івана Івановича, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

12.03.2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 27.02.2021 року відносно нього капралом поліції взводу № 1 роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП Круком І.І. (далі - поліцейський) було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 232569, якою його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 85 грн. (далі - оскаржувана постанова). Згідно оскаржуваної постанови він, 27.02.2021 року близько 23:10, перебуваючи у громадському місці в бар «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, знаходився із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мовлення), чим ображав людську гідність і громадську мораль. 27.02.2021 року він увечері перебував на відпочинку та у барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1. Близько 22.00 год. у нього виникла невелика словесна суперечка з барменом даного закладу. При цьому будь-яких протиправних дій відносно зазначеного бармена він не вчиняв. Через деякий час до бару зайшли невідомі особи з охоронної структури та запропонували йому вийти на вулицю. Перебуваючи на вулиці, один із вказаних осіб почав шарпати його за одяг. Через певний час на місце події під`їхали представники патрульної поліції. Надалі, відносно нього кимось із вказаних осіб було застосовано перцевий спрей, повалено на землю та нанесено декілька ударів по тулубу та голові. Також, хтось із них надів на нього кайданки, чуть не виламавши при цьому руки. Після цього, представники патрульної поліції на службовому автомобілі доставили його у відділок поліції, де й було винесено оскаржувану постанову та складено супутні матеріали. Враховуючи наведене, просить суд скасувати оскаржувану постанову, а провадження відносно нього за ч. 1 ст. 178 КУпАП закрити.

17.05.2021 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву в обґрунтування якого остання зазначила, що наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, повністю підтверджується відеозаписом із нагрудного відео реєстратора патрульного поліцейського. Зокрема, на вказаному відеозаписі достовірно зафіксовано факт перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння поблизу бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, під час спілкування з поліцейським ОСОБА_2 особисто підтвердив ту обставину, що у нього відбувся конфлікт з барменом закладу «ІНФОРМАЦІЯ_1». Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою суду від 21.04.2021 року до участі у справі залучено у якості співвідповідача Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, які викладені у позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. У задоволенні позову просила відмовити.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові та електронні докази у справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27.02.2021 року відносно ОСОБА_2 капралом поліції взводу № 1 роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП Круком І.І. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 232569, якою останнього було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 85 грн.

З вищевказаної постанови слідує, що 27.02.2021 року близько 23:10, ОСОБА_2 перебуваючи у громадському місці в бар «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мовлення), чим ображав людську гідність і громадську мораль.

Частиною 1 ст. 178 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 , у даному випадку, було інкриміновано поява в громадському місці у п`яному вигляді, який ображав людську гідність і громадську мораль.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абз. 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Керуючись положеннями вищевказаних законів, КАС Україні та в контексті Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою (ст. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов`язком держави (ст. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними (ст. 21).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, органом, що склав відповідні адміністративні матеріали, було надано відеозапис із місця події, яка мала місце 27.02.2021 року близько 23:10, поблизу «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, на вказаному відеозаписі не відображено жодних відомостей, які мали місце у приміщенні бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 що позбавляє суд можливості стверджувати про наявність в діях ОСОБА_2 ознак інкримінованого правопорушення, які зафіксовані у постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 232569 від 27.02.2021 року.

Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що місцем вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП є: громадське місце - бар «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1 однак, усі зафіксовані на відеозаписі події мали місце на подвір`ї вказаного закладу.

Крім того слід зазначити, що на законодавчому рівні поняття «п`яний вигляд» не має свого нормативного закріплення, однак, на переконання суду, такий стан характеризується наявністю в особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стійких ознак алкогольного сп`яніння, які, у причинно-наслідковому зв`язку, ображають людську гідність і громадську мораль.

Зокрема, під появою в громадському місці у нетверезому стані - «п`яному вигляді», який ображає людську гідність і громадську мораль слід розуміти поведінку особи, яка: не опосередковано порушує усталені норми поведінки в суспільстві через стан свого сп`яніння; появу з непристойним (неохайним) зовнішнім виглядом, який викликає відразу за умови наявності ознак сп`яніння; появу із вагомим порушенням координації рухів чи у безпорадному стані, спричиненому станом сп`яніння.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, ознаками сп`яніння, з якими ОСОБА_2 перебував перебуваючи у громадському місці є: різкий запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мовлення.

Однак, як вбачається із відеозапису із нагрудного відео реєстратора поліцейського, фізіологічний стан ОСОБА_2 - порушення координації рухів ймовірно міг виникнути у зв`язку із застосуванням відносно останнього перцевого спрею (сльозогінного газу).

Вищевказані події в повній мірі узгоджуються із обставини, які викладені у постанові Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.04.2021 року в справі № 161/4742/21, а тому, в силу ч. 6 ст. 78 КАС України, мають преюдиційне значення при розгляді даної справи.

При цьому, інші ознаки сп`яніння, які були виявлені патрульними поліцейськими та відображені в оскаржуваній постанові, не свідчать про стан сп`яніння ОСОБА_2 , як такий, який, в аспекті положення ч. 1 ст. 178 КУпАП, являється п`яним виглядом, який ображає людську гідність і громадську мораль.

Доказів іншого в ході розгляду даної справи судом не здобуто.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП не надані, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 232569 від 27.02.2021 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 178 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 178 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук