Справа № 160/3351/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2021 року Справа № 160/3351/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "12 Квартал" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Соборного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкової вимоги та рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
05.03.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "12 Квартал" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Соборного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 21.04.2021 року.
Від відповідача-2 відзив на позов на адресу суду не надходив.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 року в задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "12 Квартал" - адвоката Сустав Н.В. про здійснення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справи №160/3351/21 відмовлено.
Відповідач своїм правом на надання до суду відзиву на позов та доказів в обгрунтування відзиву не скористався
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Не погодившись із податковою вимогою та рішенням про опис майна у податкову заставу, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України). Подібне визначення міститься й у статті 21 Закону України «Про оренду землі».
Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, в якій би формі не справлялась плата за землю (чи то у вигляді земельного податку, чи то у вигляді орендної плати), вона відповідно до положень Податкового кодексу України залишається загальнодержавним податком.
Відповідно до п.36.1 ст.36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Пунктом 59.1 ст.59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Крім того, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (п.88.1 ст.88 Кодексу).
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг (п.89.3 ст.89 Кодексу).
Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.
Згідно з п.271.1 ст.271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.
Не погодившись із даними рішеннями органів державної податкової служби позивач оскаржив їх до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 р. у справі №804/521/18 було частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «12 КВАРТАЛ» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

-визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №22528-17/62 від 21.09.2017 року про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «12-Квартал» суми податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 130 163,83 грн.;

-визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №22528-17/62 від 21.09.2017 р. про опис майна у податкову заставу;

- зобов`язано Головне управління ДФС у Дніпропетровській області здійснити коригування даних в картці особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «12-Квартал» шляхом виключення сум штрафу за 2016 рік у розмірі 130 163,83 грн., та відобразити в картці особового рахунку задекларовані щомісячні суми штрафу у розмірі 1917,24 грн., що за 2016 рік складає 23 006,88 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Всупереч вказаному рішенню суду по справі №804/521/18 10.06.2020 року відповідачем прийнято нову податкову вимогу №28586-51 на суму 145 817,26 грн. з податку «орендна плата з юридичних осіб» та прийнято начальником Соборного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області рішення про опис майна у податкову заставу від 10.06.2020 р. №28586-51.

Позивач, не погодившись із вказаною вимогою №28586-51 та рішенням про опис майна у податкову заставу від 10.06.2020 р. №28586-51, позивач оскаржив їх до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року у справі 160/11820/20, залишеним без змін постановою Третього адміністративного суду від 06.05.2021 року, позовну заяву задоволено частково, визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.06.2020 р. №28586-51 на суму 145 817,26 грн. з податку «орендна плата з юридичних осіб» (код бюджетної класифікації 18010600), визнано протиправним та скасовано рішення начальника Соборного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про опис майна у податкову заставу від 10.06.2020 р. №28586-51.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені даним судовим рішенням, є преюдиційними при вирішенні справи по суті.

Як видно з рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 р. у справі №804/521/18, ТОВ «12-Квартал» до податкового органу були подані уточнюючі податкові декларації за землю помісячно за 2016 р., в п.9 розділу III «Розрахунок податкового зобов`язання» яких, сума штрафу зазначено: в графі «річна сума» - 23 006,88 грн., в помісячних графах 1 917,24 грн.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків ТОВ «12 Квартал» обліковується податковий борг по податку - орендна плата з юридичних осіб за 2016 р. у сумі 130 163,83 грн.

Так, позивачем на виконання вимог Податкового кодексу України до податкового органу були подані уточнюючі податкові декларації за землю помісячно за 2016 р., в п.9 розділу III «Розрахунок податкового зобов`язання» яких, сума штрафу зазначено: в графі «річна сума» - 23 006,88 грн., в помісячних графах 1 917,24 грн. відповідно (23 006,88 грн. за 12 міс).

Зазначена самостійно задекларована в уточнюючих розрахунках позивачем сума штрафу 23 006,88 грн. розрахована відповідно до норм Податкового кодексу України у розмірі 3% з графи річної суми, а саме: 766 895,33 грн. х 3% = 23 006,88 грн. - річна сума штрафу, 1 917,24 грн. - місячна, відповідно.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що податкова вимога Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 22528-17/62 від 21.09.2017 р. та рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 22528-17/62 від 21.09.2017 р. про опис майна у податкову заставу є протиправними, у зв`язку з чим підлягають скасуванню, а позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, а отже підлягають задоволенню.

З рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 р. у справі №804/521/18 вбачається, що в картці особового рахунку ТОВ «12 Квартал», податковим органом не враховані дані уточнюючих декларацій, поданих позивачем за 2016 рік, та ще додатково відповідачем нараховано на особистому рахунку позивача суму у розмірі 23 006,88 грн., що спричинило виникнення недоїмки у сумі 145 817,26 грн.

Належних та допустимих доказів, яким чином була розрахована позивачу сума недоїмки у розмірі 145817,26 грн. відповідачем не надано.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що податкова вимога Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 28586-51 від 10.06.2020 року та рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 28586-51 від 10.06.2020 року про опис майна у податкову заставу є протиправними, у зв`язку з чим підлягають скасуванню.

В картці особового рахунку ТОВ «12 Квартал», податковим органом не враховані дані уточнюючих декларацій, поданих позивачем за 2016 рік, та ще додатково відповідачем нараховано на особистому рахунку позивача суму у розмірі 23 006,88 грн., що спричинило виникнення недоїмки у сумі 145 817,26 грн.

Дана сума утворюється таким чином:

- 253 075,68 грн. - 130 163,83 грн. (відхилення від даних платника податків - скасована сума штрафу за 2016 рік) = 122 911,85 грн. (залишок);

- 122 911,85 грн. + 23 006,88 грн. (залишок + додатково нарахована сума відповідачем-2) = 145 918,73 грн. (недоїмка);

- 145 918,73 грн. - 101,47 грн. (недоїмка - фактична передплата) = 145 817,26 грн.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (ст. 90 КАС України).

Всупереч наведеним вимогам, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень не надали до суду достатніх доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним рішень.

Суд акцентує увагу на тому, що ч.2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

При цьому, належних та допустимих доказів, яким чином була розрахована позивачу сума недоїмки у розмірі 145817,26 грн. відповідачем не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що податкова вимога Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 08.09.2020 року №/62 на суму 145817,26 грн. та рішення начальника Соборного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області про опис майна у податкову заставу від 08.09.2020 року №/62 є протиправними, у зв`язку з чим підлягають скасуванню.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області визнати відсутність у ТОВ 12 квартал податкового боргу (недоїмки) у сумі 145 918,73 грн. та здійснити корегування даних в картці особового рахунку ТОВ 12 квартал () шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу з податку орендна плата з юридичних осіб (платіж 50 ) у сумі 145 918,73 грн., суд зазначає наступне.

Позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги про зобов`язання відповідача визнати відсутність у ТОВ «12 квартал» податкового боргу (недоїмки) у сумі 145918,73 грн. та здійснити корегування даних в картці особового рахунку ТОВ « 12 Квартал» шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу з податку «орендна плата з юридичних осіб (платіж 50 )» у сумі 145918,73 грн., послався на наявність протиправно винесеної податковим органом вимоги від 08.09.2020 року №/62 на суму 145817,26 грн.

В ході розгляду даної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування податкової вимоги ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 08.09.2020 року №/62 на суму 145817,26 грн.

Суд зазначає, що скасування податкової вимоги, в тому числі за рішенням суду, є підставою здійснення податковим органом корегування даних в картці особового рахунку платника податку шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу, в даному випадку податкового боргу з податку орендна плата з юридичних осіб.

Таке коригування проводиться податковим органом самостійно на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, на час прийняття рішення в даній справі порушення прав чи інтересів позивача щодо не проведення податковим органом корегування даних в картці особового рахунку платника податку шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу, ще не відбулось.

Позивач може звернутись із заявою про проведення такого корегування на підставі рішення суду до контролюючого органу, а вирішення вказаного питання на майбутнє нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено, оскільки відповідно до вимог статті 5 вказаного Кодексу захисту належать порушені права чи свободи.

Відтак, вимоги ТОВ «12 квартал» про зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області визнати відсутність у ТОВ 12 квартал податкового боргу (недоїмки) у сумі 145 918,73 грн. та здійснити корегування даних в картці особового рахунку ТОВ 12 квартал () шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу з податку орендна плата з юридичних осіб (платіж 50 ) у сумі 145 918,73 грн. є передчасними за відсутності відмови ГУ ДПС у Дніпропетровській області у проведенні такого корегування на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат, суд виходив з того, що відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, на користь позивача слід стягнути сплачений ним при поданні позовної заяви до суду судовий збір у сумі 1702,50 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Соборного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області пропорційно.

Згідно ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 08.09.2020 року №/62 на суму 145817,26 грн. з податку орендна плата з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600).

Визнати протиправним та скасувати рішення начальника Соборного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про опис майна у податкову заставу від 08.09.2020 року №/62.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю 12 квартал (49033, м. Дніпро, вул. Бориса Кротова, буд. 1Б, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 851,25 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а, ).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю 12 квартал (49033, м. Дніпро, вул. Бориса Кротова, буд. 1Б, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 851,25 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Соборного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49107, м. Дніпро, вул. Високовольтна, буд. 24, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна