Справа № 523/3182/21
Суддя: Кремер І. О.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/3182/21
Провадження №2-а/523/40/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Скоріної М.Р.,

з участю представника позивача Попович В.В., представника відповідача Нікуленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі, в залі судових засідань № 24, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, інспектора з паркування Бондаря Володимира Михайловича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, інспектора з паркування Бондаря В.М. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 09.02.2021 року ОСОБА_1 припаркував автомобіль марки «Chevrolet Malibu», н/з НОМЕР_1 , в м. Одесі по вул. Ланжеронівській, 8, в місті в якому паркування дозволено. Після чого інспектором з паркування Бондарем В.М. на лобовому склі автомобіля було залишено постанову про адміністративне правопорушення серії МОА6321446 від 09.02.2021 року, в якій позивача було повідомлено про те, що він здійснив зупинку, стоянку на перехресті, що суттєво перешкоджає дорожньому руху та створює загрозу безпеці руху, що суперечить п. 15.9 «ґ» ПДР, та у відповідності до ч. 3 ст. 122 КпАП України позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Однак, ОСОБА_1 не погоджується із вказаною постановою з тих підстав, що автомобіль позивачем було припарковано не на перехресті, як це зазначено відповідачем, а у місці де паркування дозволено, також до постанови не додані докази скоєння адміністративного правопорушення та заміри від припаркового автомобіля до перехрестя. Таким чином, позивач вважає постанову Серії МОА6321446 від 09.02.2021 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи.

На підставі вищенаведеного, позивач просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким визнати протиправним дії відповідача, скасувати постанову інспектора з паркування Бондаря В.М. серії МОА6321446 від 09.02.2021 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 3 ст. 122 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Суд констатує, що представником відповідача Бродецькою С.Б. було надано до суду відзив на позову заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні даного позову. Обґрунтовуючи вимоги даного відзиву, представник відповідача вказує на те, що 09.02.2021 року Інспектором з паркування Бондарем В.М. під час виконання своїх обов`язків виявлено, що водій транспортного засобу «Chevrolet Malibu», н/з НОМЕР_1 , о 15 год. 04 хв. в м. Одесі, по вул. Ланжеронівській, 8 здійснив зупинку, стоянку свого транспортного засобу безпосередньо на перехресті, що суттєво перешкоджає дорожньому руху та створює загрозу безпеці руху, чим порушив п. 15.9 «ґ» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КпАП України, дане правопорушення було зафіксовано в режимі фотозйомки відповідно до ст. 14-2 КпАП України та фотокартки додано для ознайомлення до суду. Стосовно твердження позивача про те інспектором з паркування не було проведено замірів, представник відповідача зазначає про те, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за зупинку безпосередньо на перехресті, а не за зупинку ближче 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутністю на них пішоходного переходу, а тому в даному випадку заміри здійснювати немає потреби.

Представник позивача Попов В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові. Окрім того, представник позивача пояснив, що оскаржувана постанова була винесена з порушенням вимог, передбачене ст. 268 КпАП України, а саме у відсутності ОСОБА_1 , чим позбавлено його права на ознайомлення з матеріалами справи, отримання правової допомоги. А тому, просив суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову інспектора з паркування Бондаря В.М. серії МОА6321446 від 09.02.2021 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 3 ст. 122 КпАП України.

Представник відповідача Нікуленко О.В. в судовому засіданні проти позову заперечила за підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов. Окрім того, представник відповідача пояснила, що відповідно до приписів ст. 268 КпАП України особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу. А саме, ст. 279-1 КпАП України передбачено, що якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення). З огляду на вище викладене, представник відповідача просила суд відмовити в задоволенні даного позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Судом встановлено, що 09.02.2021 року о 15 год. 04хв. інспектором з паркування Бондарем В.М. під час виконання своїх обов`язків виявлено, що водій транспортного засобу «Chevrolet Malibu», н/з НОМЕР_1 , в м. Одесі, по вул. Ланжеронівській, 8 здійснив зупинку, стоянку свого транспортного засобу безпосередньо на перехресті, що суттєво перешкоджає дорожньому руху та створює загрозу безпеці руху, чим порушив п. 15.9 «ґ» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КпАП України.

Так, з наявної в матеріалах справи постанови серії МОА6321446 від 09.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , 09.02.2021 року о 15 год. 04 хв., здійснив зупинку, стоянку свого транспортного засобу автомобіля марки «Chevrolet Malibu», н/з НОМЕР_1 , в м. Одеса по вул. Ланжеронівській, 8, безпосередньо на перехресті, що суттєво перешкоджає дорожньому руху та створює загрозу безпеці руху, чим порушив п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху - на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга - зупинка забороняється.

Диспозиція ч. 3 ст. 122 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність водія за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Суд констатує, що представником відповідача до відзиву на позовну заяву будо додано матеріали фотофіксації, на яких відображено правопорушення, зазначене в оскаржуваній постанові серії МОА6321446 від 09.02.2021 року.

А тому, судом критично розцінюються твердження позивача про те, що він залишив автомобіль у місці, що дозволяє паркування транспортних засобів, оскільки як вбачається із досліджених в матеріалах справи матеріалів фотофіксації події, гр. ОСОБА_1 припаркував автомобіль безпосередньо на перехресті по вул. Ланжеронівська, 8.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, надані відповідачем матеріали фотофіксації події, що мала місце 09.02.2021 року можуть слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо твердження представника позивача Попова В.В. про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд констатує наступне.

Згідно приписів ч. 1 ст. 268 КпАП України особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 279-1 КпАП України у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 279-1 КпАП України постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, зазначеною нормою встановлено спеціальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки.

Як вбачається, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до положень ст. 14-2 КпАП України, як власника транспортного засобу за зупинку, стоянку безпосередньо на перехресті, що суттєво перешкоджає дорожньому руху, зафіксоване в режимі фотозйомки.

Суд констатує, що права про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розглянута у відсутності відповідача, що не суперечить правилам розгляду справи щодо правоопрушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксованих в режимі фотозйомки, визначеному ст. 279-1 КпАП України.

Таким чином, суд приходить до переконання, що Інспектором з паркування Бондарем В.М. дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 3 ст. 122 КпАП України та складено постанову серії МОА6321446 від 09.02.2021 року, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах санкції статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 8 КУпАП).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Отже, розглядаючи дану справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КпАП України та іншими нормативно-правовими актами.

Оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, доказів, які мали спростувати факт відсутності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає висновки відповідача по справі, про порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для доказування винуватості особи, оскільки обставини, з якими закон пов`язує настання даних подій відповідачем доведені повністю, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 72-74, 77, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, інспектора з паркування Бондаря Володимира Михайловича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер