Справа № 520/18751/2020
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

18 травня 2021 року Справа №520/18751/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Ніколаєва О.В., розглядаючи заяву ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви у справі №520/18751/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС в Харківській області,

Головного управління ДФС в Харківській області,

за участю третьої особи,

яка не заявляє самостійних

вимог на предмет спору - ОСОБА_2 ,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) 23.12.2020 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Харківській області (далі по тексту - відповідач-1, ГУ ДПС в Харківській області), Головного управління ДФС в Харківській області (далі по тексту - відповідач-2, ГУ ДПС в Харківській області), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 (далі по тексту - третя особа, ОСОБА_2 ), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.12.2015 №985/С-17 ДПІ у Київському районі міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області про визначення позивачу податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок 18011001 у розмірі 25 000,00 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №520/18751/2020 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Водночас, зазначено, що заява про поновлення строку звернення до суду буде вирішено судом під час розгляду справи по суті.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 у справі №520/18751/2020 підстави зазначені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, яка подана позивачем разом з позовною заявою визнані судом не поважними та позовну заяву залишено без руху.

Позивачу надано термін для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та визначення інших поважних причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом та надання доказів, які їх підтверджують.

Крім того, позивачу було роз`яснено, що згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України наслідком невиконання вимог ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 є прийняття судом рішення про повернення позову.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 про залишення позовної заяви без руху позивачем отримано - 17.03.2021, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

На виконання вказаної ухвали суду представником позивача через канцелярію суду подана заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій останній просив поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду та вважати усунутими недоліки позовної заяви у справі №520/18751/2020 зазначені в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2021.

Заява мотивована тим, що позивач об`єктивно не могла дізнатися про пропущення нею строку звернення до суду, через причини, що не залежали від її волі. Представник позивача наполягає на тому, що сплата транспортного податку відбулася не позивачем, а іншою особою - ОСОБА_2 , її донькою, що на думку представника позивача узгоджується з поясненнями останньої про здійснення саме нею вказаного платежу, а також необізнаністю позивача про таку сплату.

Суд дослідивши вказану заяву про поновлення строку звернення та письмових доказів, долучених до позовної заяви, зазначає наступне.

Зі змісту позовної заяви та наданих до суду позивачем додатків до позовної заяви вбачається самостійне зазначення позивачем обставин того, що 29.09.2020 отримавши поштову кореспонденцію Харківського окружного адміністративного суду останній стало відомо про відкриття провадження у справі 520/13881/2020 за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. У зв`язку з чим, вона звернулася до адвокатського об`єднання "Неофеліс Ло Груп" для надання правової допомоги, що підтверджується копією договору про надання правової допомоги від 26.10.2020.

Адвокатським об`єднанням "Неофеліс Ло Груп" до ГУ ДПС у Харківській області в інтересах позивача направлено запит від 30.10.2020 відносно податкового повідомлення-рішення, яким визначено позивачу грошове зобов`язання за платежем: транспортний податок у розмірі 25 000,00 грн.

Листом від 03.11.2020 №36446/10/20-40-04-38-19 відповідачем надано копії податкового повідомлення-рішення за 2015 рік від 28.12.2015 №985/С-17 та докази його направлення податковим органом.

Водночас, позивачем вказано, що сплата транспортного податку відбулася іншою особою - ОСОБА_2 , її донькою.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до копії виписки по рахунку від 01.11.2016, яка надана позивачем до матеріалів справи, платіж здійснено саме позивачем. Інших доказів, які б спростовували вказані обставини, матеріали справи не містять.

Відтак, враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку про те, що позивач ще у 2016 році була обізнана про наявність податкового повідомлення-рішення за 2015 рік від 28.12.2015 №985/С-17

Як свідчать матеріали справи, позивач із даним позовом до суду звернулася 23.12.2020, тобто з пропуском строку для звернення до суду (1095 днів).

Враховуючи доводи позивача, викладені у заяві про поновлення строку відповідно до ухвали суду від 15.03.2021 для усунення недоліків та дослідивши надані до суду докази суд зазначає, що наведені позивачем доводи фактично не є новими та не підтверджують поважності причин пропуску позивачем строку на звернення до суду.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це встановлений законом проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і за захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Строки адміністративного судочинства спрямовані саме на якнайшвидше здійснення такого захисту шляхом суворого їх дотримання судом та особами, які беруть участь у справі.

Наслідком пропущення процесуальних строків є повернення позовної заяви або залишення позовної заяви без розгляду.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою своєчасного виконання учасниками адміністративного судочинства передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

За загальним правилом визначеним частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, у тому числі захисту порушеного права у судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Положеннями статті 56 Податкового кодексу України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Приписами пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

На переконання суду, у даному випадку застосуванню підлягає строк, передбачений статтею 102 Податкового кодексу України, який становить 1095 днів.

Предметом спору є податкове повідомлення рішення прийняте податковим органом у відношенні позивача у 2015 році.

Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску такого строку.

Причина пропуску строку може бути визнана поважною, якщо, зокрема: 1) існували об`єктивні (незалежні від особи, яка має вчинити процесуальну дію) обставини, які унеможливлюють або ускладнювали вчинення процесуальної дії у визначений законом або судом строк; 2) ця обставина виникла протягом процесуального строку, який пропущено; 3) об`єктивно нездоланна обставина підтверджується належними та допустимими засобами доказування.

Як встановлено судом, позивач про порушення своїх прав була обізнана ще у 2016 році, проте до суду із даним позовом звернулася після спливу 4 років.

При цьому, суд зазначає, що позивач посилаючись на обставини сплати нарахованого зобов`язання з транспортного податку за 2015 рік іншою особою, фактично зводить власні доводи до того, що їй не було відомо про сплату нарахованого зобов`язання податковим органом.

Водночас, суд наголошує, що долучена до матеріалів копія виписки по рахунку від 01.11.2016 свідчить про те, що нараховане зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб сплачено у 2016 році саме від імені позивача - ОСОБА_3 .

Судом не може бути враховано зміст пояснень ОСОБА_2 , відібраних адвокатом адвокатського об`єднання "Неофеліс Ло Груп", оскільки викладені у них обставини не підтверджуються належними та допустимими доказами. Зокрема, суду не надано банківських виписок чи інших документів батьківської установи, якими б підтверджувалося, що сплата нарахованого зобов`язання за спірним податковим повідомленням-рішенням була здійснена саме донькою позивача, а не позивачем самостійно. Інших доводів поважності причин пропуску строку подання даної позовної заяви суду надано не було.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у пункті 41 рішення у справі «Понамарьов проти України» зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічна позиція висловлена і у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» та у справі «Трух проти України».

Таким чином, особи мають добросовісно користуватись своїм процесуальними правами та не нехтувати ними свідомо. Водночас, процесуальна бездіяльність позивача, яка виражена у неподанні позову та будь-яких заяв протягом 5 років, вказує на відсутність її інтересу у вирішенні даного спору.

Відтак, суд приходить до висновку про неповажність причин пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до положень частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно із приписами частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду за захистом порушеного права - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Харківській області, Головного управління ДФС в Харківській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строк, визначені частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Ніколаєва