Справа № 200/2598/21-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 р. Справа№200/2598/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, 03135 м. Київ, пр. Перемоги, 14), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «БМВ ТРАНС» (, 85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Гаврилова, 2/3) про визнання протиправною та скасування постанови від 04.12.2020 року № 177597 про застосування адміністративно-господарського штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області від 18.08.2020 року № 177435 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є безпідставною, оскільки відповідачем при вирішенні питання про накладення штрафу неповно з`ясовано всі обставини. Позивач зазначає, що він дійсно є власником транспортного засобу DAF номерний знак НОМЕР_1 , проте господарською діяльністю на теперішний час він не займається. Цей транспортний засіб переданий ТОВ «БМВ ТРАНС», і саме ця особа здійснює вантажні перевезення. Тобто штраф відповідач застосував не до того суб`єкта господарювання, який порушив правила ведення господарської діяльності.

Ухвалою суду від 15.03.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що під час зупинки транспортного засобу водієм були пред`явлені документи. Під час перевірки у водія були відсутні щоденні реєстраційні листки режиму праці та відпочинку (тахокарти). Вказане порушення призвело до застосування до позивача штрафу.

Ухвалою суду від 29.04.2021 року ТОВ «БМВ ТРАНС» залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, у позивача та третьої особи витребувані додаткові докази, також суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Третя особа ТОВ «БМВ ТРАНС» надіслала витребувані документи, а також надала пояснення, в яких повідомила, що в 2020 році користувалось транспортним засобом DAF номерний знак НОМЕР_1 відповідно до договору позички. 07.10.2020 року перевезення вантажу даним автомобілем не здійснювалось, а тому товарно-транспортна накладна не складалась. У цей день автомобіль після вивантаження у м. Хмельницький було скеровано порожнім для нового завантаження до Львівської області.

Ухвалою суду від 13.05.2021 року закрито підготовче провадження у справи та справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали заяви про розгляд справи без їх присутності.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

07.10.2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області о 17 год. 00 хв. проведено перевірку транспортного засобу марки DAF номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 . За наслідком перевірки складено акт № 231763, в якому встановлено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» - надавались послуги з перевезення вантажу, де на момент перевірки у водія були відсутні заповнені тахокарти у кількості, що передбачено законодавством.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 вантажний сідловий тягач DAF номерний знак НОМЕР_1 належить позивачу, ОСОБА_1 .

У зв`язку із виявленими порушеннями відповідач прийняв постанову № 177597 від 04 грудня 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу, згідно якої до позивача за порушення ст.48 та на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт застосовано штраф у розмірі 1700 грн.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту, визначаються Законом України Про автомобільний транспорт від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до статті 6 Закону №2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567 (далі Порядок № 1567).

У відповідності до пункту 15 Порядку № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закон № 2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Приписами статті 48 Закон № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, законодавство зобов`язує автомобільного перевізника та водія під час здійснення своїх функцій мати при собі документи, на підставі яких здійснюється перевезення.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року № 385 затверджена Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті.

Пунктом 3.3. цієї Інструкції визначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Згідно пунктів 3.5. та 3.6. Інструкції перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); а також забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 Закон № 2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з наведених норм чинного законодавства, на підставі яких позивача притягнуто до відповідальності, вбачається, що адміністративно-господарські штрафи застосовуються до автомобільних перевізників.

Автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами (стаття 1 Закон № 2344-ІІІ).

Обґрунтовуючи безпідставність прийнятої відносно нього постанови, позивач посилається на пояснення ТОВ «БМВ ТРАНС», згідно яких належний позивачу транспортний засіб НОМЕР_1 здійснював рейс за маршрутом м. Хмельницький м. Львів. Водій ОСОБА_2 пояснив, що в цей день інспектори Укртрансбезпеки його не зупиняли, ніякий акт він не підписував. Заповнені тахокарти були у водія наявні у необхідній кількості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже не зважаючи на те, що тягар доказування в адміністративному судочинстві здебільшого покладається на суб`єкта владних повноважень, чиє рішення оскаржується, це не звільняє позивача він доведення своєї позиції необхідними доказами.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд дійшов висновку, що надані позивачем та третьою особою докази не спростовують висновків відповідача, викладених у акті перевірки та постанові про накладення штрафу, з таких підстав.

За договором позички № 5023 від 01.02.2020 року ОСОБА_1 передав ТОВ «БМВ ТРАНС» в безоплатне користування строком на 12 місяців наземний транспортний засіб марки DAF номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result) Товариство з обмеженою відповідальністю «БМВ ТРАНС» зареєстровано 18.12.2017 року, номер запису: 0000761. Кінцевим бенефіціарним власником товариства є ОСОБА_3 , керівником (без обмежень) - ОСОБА_1 .

Як місцезнаходженням юридичної особи, так і ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є адреса АДРЕСА_1

Тобто саме позивач є керівником товариства, якому переданий транспортний засіб. Отже фактично транспортний засіб перебуває в його розпорядженні та користуванні.

Третя особа зазначає, що 07.10.2020 року перевезення вантажу транспортним засобом DAF номерний знак НОМЕР_1 не здійснювалось, проте перебування даного автомобіля в рейсі не заперечує. Також надає до матеріалів справи товарно-транспортні накладні від 05.10.2020 року та 09.10.2020 року.

З цього приводу суд зазначає, що в товарно-транспортній накладній від 05.10.2020 року № 5218987 автомобільним перевізником визначено ТОВ «Швидкий світ», а в товарно-транспортній накладній від 09.10.2020 року № 649 ПТЕП «Автотрансекспедація». При цьому в обох випадках перевезення відбувалось на транспортному засобі DAF номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 ставить під сумнів, що цей автомобіль використовувався лише ТОВ «БМВ ТРАНС» за договором позички № 5023 від 01.02.2020 року і не міг використовуватись безпосередньо позивачем для інших перевезень, тим більше, що він і є директором цього товариства.

Суд зазначає, що здійснення перевезення вантажів на транспортному засобі DAF 05.10.2020 року та 09.10.2020 року не виключає можливості здійснення вантажного перевезення в день здійснення перевірки.

При цьому перебування транспортного засобу у рейсі зобов`язує водія мати заповнені тахокарти. Однак жодних доказів, що спростовують встановлене актом перевірки порушення ні позивачем, ні третьою особою не надано.

Стосовно посилання позивача, що вказаний в акті автомобіль перебував поблизу м. Тернопіль, але по автодорозі Р-41 не рухався, а також у вказаний час зупинився лише на одну хвилину, після чого рухався без зупинки протягом наступних 35 хвилин, суд зазначає наступне.

На підтвердження вказаних обставин позивач долучив до позовної заяви роздруківку даних мобільного трекінгу. Однак вказана інформація не може бути використана в якості доказу, оскільки не відповідає визначеному статтею 75 Кодексу адміністративного судочинства України принципу. А саме, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З наданої позивачем роздруківки не вбачається, що відображений на неї трекінг та хронометраж відносяться саме до транспортного засобу DAF номерний знак НОМЕР_1 .

Щодо посилання позивача, що до нього не може бути застосований штраф, оскільки як фізична особа суб`єкт підприємницької діяльності він не здійснює господарської діяльності, на підтвердження чого надана податкова декларація платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 . Суд зазначає, що здійснення позивачем господарської діяльності у складі товариства, а не в якості підприємця не може бути підставою звільнення його від відповідальності за встановлені законом порушення.

Крім того саме той факт, що транспортний засіб належить ОСОБА_1 , і документи від імені ТОВ «БМВ ТРАНС» також підписує як керівник ОСОБА_1 створюють умови виникнення непорозумінь, які в подальшому можуть призвести до безпідставного звільнення позивача від відповідальності, хоча саме він здійснює господарську діяльність з перевезень.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області від 18.08.2020 року № 177435, а отже в задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, 03135 м. Київ, пр. Перемоги, 14), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «БМВ ТРАНС» (, 85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Гаврилова, 2/3) про визнання протиправною та скасування постанови від 04.12.2020 року № 177597 про застосування адміністративно-господарського штрафу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш