Справа № 440/6253/20
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 травня 2021 року м. ПолтаваСправа №440/6253/20
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

В С Т А Н О В И В:

Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 5710,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невиконання відповідачем, як курсантом вищого військового навчального закладу, умов договору підготовки фахівця, наслідком чого, на переконання позивача, є відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у навчальному закладі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №520/11992/19.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 провадження у справі поновлено.

Матеріали справи містять заяву позивача про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, що обґрунтована посиланням на зміну у березні 2019 року судової практики щодо визначення підсудності спорів цієї категорії.

Оцінюючи повідомлені позивачем обставини, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

При цьому, за визначенням, наведеним у пункті 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Поважними причинами пропуску строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Суд наголошує, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України. Тобто, у цьому випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №804/285/16 і постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №340/685/19, від 10.10.2019 у справі №140/721/19, від 24.12.2019 у справі №824/284/19-а, від 29.04.2020 у справі №560/1942/19, від 18.06.2020 у справі №140/2024/19, від 01.07.2020 у справі №400/1758/19, від 28.10.2020 у справі №1.380.2019.006968.

За обставин цієї справи суд враховує, що ОСОБА_1 відраховано з Інституту з 03.11.2017 та того ж дня повідомлено про необхідність відшкодування витрат загалом у розмірі 9712,99 грн /а.с. 6, 8/.

Позовну заяву надіслано до суду 29.10.2020 /а.с. 27/, тобто майже через три роки після виникнення у позивача права на звернення до суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №804/285/16 зазначено, що з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постановах від 14.03.2018 у справі №461/5577/15-ц, 31.10.2018 у справі №820/5761/15, оскільки указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Отже, підсудність цієї категорії спорів адміністративним судам визначена Великою Палатою Верховного Суду ще у грудні 2018 року та з часу прийняття постанови від 12.12.2018 у справі №804/285/16 до дня звернення позивача до суду з цим позовом (29.10.2020) залишається незмінною.

Таким чином, позивач ще у грудні 2018 року мав бути обізнаним щодо необхідності звернення з цим позовом саме до адміністративного суду.

Матеріали справи не містять доказів звернення Університету з цим позовом у порядку цивільного судочинства.

Так само у справі відсутні достатні відомості, що свідчили б про наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Сама лише зміна судової практики щодо визначення підсудності справ цієї категорії не є достатньою підставою для поновлення позивачу строку звернення до суду з цим позовом, адже з грудня 2018 року (чи навіть з березня 2019 року) він мав достатньо часу для звернення до адміністративного суду з позовом.

Посилання позивача на відсутність в Університету коштів для сплати судового збору не підтверджені документально та самі по собі не є достатньою підставою для поновлення позивачу строку звернення до суду з цим позовом.

Суд враховує, що на період дії на території України карантину з 02.04.2020 по 06.08.2020 строк звернення до суду був продовжений на підставі пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України.

Однак, суд звертає увагу на те, що місячний строк звернення до суду з цим позовом Університетом пропущений ще до запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів та введення на території України карантину, адже матеріали справи не містять доказів вжиття позивачем заходів з метою відшкодування відповідачем витрат упродовж листопада 2017 року - березня 2020 року.

Суд зауважує, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом "Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt", згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Право на звернення до адміністративного суду не є абсолютним та підлягає законним обмеженням.

За відсутності у матеріалах справи належних доказів, що свідчили б про наявність об`єктивних, непереборних обставин неможливості своєчасного звернення до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що строк звернення з цим позовом позивачем пропущений без наявності на те поважних причин.

А тому, у задоволенні заяви позивача про поновлення цього строку належить відмовити.

Згідно з частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Водночас, як визначено частиною тринадцятою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

На цій підставі, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись статтями 2, 122, 123, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Надати Харківському національному університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом з обґрунтуванням поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви її буде залишено без розгляду на підставі частини третьої статті 123, частини чотирнадцятої статті 171 КАС України.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та окремо не оскаржується.

Суддя О.О. Кукоба