Справа № 420/3808/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3808/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 20.10.2020 року №10329-13, та скасування податкового боргу у розмірі 17513,36 грн., визначеного у податковій вимозі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він був власником житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 575,50 кв.м з 31.12.2008 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 31.12.2008.

23.12.2020 року ОСОБА_1 отримав поштою податкову вимогу Головного управління ДПС в Одеській області від 20.10.2020 №10329-13, якою визначено станом на 19.10.2020 суму податкового боргу зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в розмірі 17513,36 грн.

Позивач, вважаючи, що податковий борг зі сплати вказаного податку у нього відсутній, так як податок за 2017, 2018, 2019 роки сплачено, звернувся зі скаргою до Державної податкової служби України від 05.01.2021 про скасування податкової вимоги ГУ ДПС в Одеській області від 20.10.2020 №10329-13, до якої додав копії документів, що підтверджують сплату податку.

12.02.2021 позивач отримав рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 05.02.2021 № 568/5/99-00-13-05-09, яким скаргу було залишено без задоволення.

Позивач зазначив, що рішенням ДПС України від 05.02.2021 встановлено, що за даними ІТС «Податковий блок», станом на 19.10.2020 у позивача обліковувався податковий борг з податку у сумі 17513,36 грн. що виник у результаті неповної сплати у граничний термін податкових зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням від 03.03.2020 № 0-1551, яке вручене позивачу 18.05.2020.

Але це твердження, як зазначає позивач, не відповідає фактичним обставинам, так як податок, визначений податковим повідомленням-рішенням від 03.03.2020 № 0-1551, яке вручене позивачу 18.05.2020, в розмірі 26900,80 грн., позивач сплатив 27.05.2020 в сумі 26900,80 грн., що підтверджується банківською квитанцією від 27.05.2020.

Рішення ДПС України від 05.02.2021 також як на підставу визначення суми податкового боргу посилається на податкове повідомлення-рішення від 08.10.2020 № про визначення грошового зобов`язання у сумі 2385,16 грн., отримане позивачем 23.12.2020, вказуючи, що станом на 05.02.2021 у контролюючих органів відсутня інформація про оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення позивачем.

Позивач вказав, що податкове повідомлення-рішення від 08.10.2020 № , яким визначено грошове зобов`язання з податку у сумі 2385,16 грн., отримане позивачем 23.12.2020 та оскаржене. Скаргу на зазначене податкове повідомлення-рішення позивач подав 05.01.2021 з дотриманням строку в 10 робочих днів, визначеного п.56.3. ст.56 ПК України, що підтверджується накладною ПАТ «УКРГІОШТА» № 316 від 05.01.2021, фіскальним чеком ПАТ «УКРПОШТА» від 05.01.2021, описом вкладення до цінного листа з повідомленням № 316.

Зазначену скаргу ДПС України отримало 08.01.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 316.

Так, днем отримання скарги позивача є 08.01.2021, 20-денний строк з 08.01.2021 закінчився 28.01.2021. У строк до 28.01.2021 ДПС України не надіслано вмотивоване рішення щодо розгляду скарги позивача, а також не повідомлено письмово про продовження строку розгляду скарги, тож скарга на податкове повідомлення-рішення від 08.10.2020 № ОСОБА_1 від 05.01.2021 вважається повністю задоволеною на його користь, а податкове повідомлення-рішення від 08.10.2020 № - скасованим.

09.03.2021 позивач отримав рішення ДПС України від 03.03.2021 № Б/409 про результати розгляду скарги від 05.01.2021, яким скасовано податкове повідомлення-рішення від 08.10.2020 № .

Тож посилання з боку ДПС на податкове повідомлення-рішення від 08.10.2020 № , як на підставу нарахування грошових зобов`язань у складі суми податкового боргу за податковою вимогою, на думку позивача, є безпідставним.

З огляду на вищевикладене та відсутність заборгованості з податку у позивача, відсутність статусу узгодженого визначеного грошового зобов`язання, податкова вимога є такою, яка не базується на нормах чинного законодавства і підлягає скасуванню та податковий борг, визначений у податковій вимозі, підлягає скасуванню.

Ухвалою від 17.03.2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Зазначено, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, та справу буде розглянуто у строк не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

16.04.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач зазначив, що контролюючим органом за актами камеральної перевірки строків сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, було встановлено несвоєчасну сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017, 2018, 2019 роки та винесено податкове повідомлення рішення від 06.11.2019 № на суму 6475,84 грн. та податкове повідомлення рішення від 31.03.2020 № на суму 11925,85 грн.

За даними ITC «Податковий блок», станом на 19.10.2020 у ОСОБА_1 обліковувався податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 17513,36 грн., що виник у результаті неповної сплати у граничний термін податкових зобов`язань.

Таким чином, ОСОБА_1 була сформована податкова вимога № 10329-13 від 20.10.2020 року на суму 17513,36 грн., що надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримана позивачем 23.12.2020 року.

Відповідач вважав, що податкова вимога винесена на підставі існуючого боргу та згідно приписів законодавства.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 03.03.2020 року ГУ ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № 0-1551, яким позивачу визначена сума податкового зобов`язання за 2019 рік за платежем Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 26900,80 грн. (а.с. 12).

Податок, визначений податковим повідомленням-рішенням від 03.03.2020 № 0-1551 у розмірі 26900,80 грн., позивач сплатив 27.05.2020 в сумі 26900,80 грн., що підтверджується банківською квитанцією від 27.05.2020 (а.с. 13).

08.10.2020 року ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № , згідно з яким за затримку на 46 календарних днів сплати/ за несплату (неперахування) фізичною особою податкового зобов`язання/авансових внесків єдиного податку в сумі 11925,80 грн., зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 2385,16 грн. за платежем Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (а.с. 14).

20.10.2020 року ГУ ДПС в Одеській області сформовано податкову вимогу №10329-13, відповідно до якої ОСОБА_1 було повідомлено, що станом на 19.10.2020 року сума податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, складає 17513,36 грн. (а.с. 8).

Скаргу на податкове повідомлення-рішення від 08.10.2020 року № та податкову вимогу ГУ ДПС України в Одеській області від 20.10.2020 року №10329-13 позивач подав 05.01.2021 (а.с. 9, 15).

ДПС України рішенням від 05.02.2021 року про результати розгляду скарги позивача від 05.01.2021 року на податкову вимогу ГУ ДПС України в Одеській області від 20.10.2020 року №10329-13, залишила без змін податкову вимогу ГУ ДПС України в Одеській області від 20.10.2020 року №10329-13, а скаргу ОСОБА_1 від 05.01.2021 року без задоволення (а.с. 10-11).

ДПС України рішенням від 03.03.2021 року про результати розгляду скарги позивача від 05.01.2021 року на податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № від 08.10.2020 року, скасувала податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № від 08.10.2020 року, а скаргу ОСОБА_1 від 05.01.2021 року задовольнила (а.с. 18-20).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.57.2 ст.57 Податкового кодексу України, у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Відповідно до п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.2 ст.56 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Згідно п.56.3 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до п.56.8 ст.56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Згідно приписів п.56.9 ст.56 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Згідно п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до положень п.59.3 ст.59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно підпунктів 60.1.1, 60.1.2, 60.1.4 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням ДПС України від 05.02.2021 встановлено, що за даними ІТС «Податковий блок», станом на 19.10.2020 у позивача обліковувався податковий борг з податку у сумі 17513,36 грн. що виник у результаті неповної сплати у граничний термін податкових зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням від 03.03.2020 № 0-1551, яке вручене позивачу 18.05.2020.

Як встановлено судом вище, 03.03.2020 року ГУ ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № 0-1551, яким позивачу визначена сума податкового зобов`язання за 2019 рік за платежем Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 26900,80 грн. (а.с. 12).

Податок, визначений податковим повідомленням-рішенням від 03.03.2020 № 0-1551 у розмірі 26900,80 грн., позивач сплатив 27.05.2020 в сумі 26900,80 грн., що підтверджується банківською квитанцією від 27.05.2020 (а.с. 13).

ДПС України у рішенні від 05.02.2021 також як на підставу визначення суми податкового боргу посилається на податкове повідомлення-рішення від 08.10.2020 № про визначення грошового зобов`язання у сумі 2385,16 грн., отриманого позивачем 23.12.2020, вказуючи, що станом на 05.02.2021 у контролюючих органів відсутня інформація про оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення позивачем.

Суд бере до уваги доводи позивача, що податкове повідомлення-рішення від 08.10.2020 № , яким визначено грошове зобов`язання з податку у сумі 2385,16 грн., скасоване рішенням ДПС України від 03.03.2021 року про результати розгляду скарги позивача від 05.01.2021 року (а.с. 18-20).

З огляду на зазначене, суд бере до уваги доводи позивача, що посилання органів податкової служби на податкове повідомлення-рішення від 08.10.2020 № , як на підставу нарахування грошових зобов`язань у складі суми податкового боргу за спірною податковою вимогою, є також безпідставним.

З огляду на вищевикладене та відсутність заборгованості у позивача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, оскаржувана податкова вимога є такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства і підлягає скасуванню, а сума податкового боргу, визначена у податковій вимозі, підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд вважає, що відповідач не довів суду правомірність оскаржуваної вимоги, у той час як позивач, враховуючи встановлені судом обставини, довів її протиправність.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути на його користь судовий збір та витрати на правничу допомогу в розмірі 3908 грн.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч.ч. 2-5 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.ч. 7, 9 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У матеріалах справи наявні лише ордер та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом за договором про надання правничої допомоги від 24.12.2020 року (а.с. 6-7).

При цьому в матеріалах справи відсутній договір про надання правничої допомоги від 24.12.2020 року, згідно з яким визначається розмір витрат на правничу допомогу адвоката, як то передбачено ч.ч. 3, 4 ст.134 КАС України.

Також в матеріалах справи відсутній акт виконаних робіт, який підтверджує, які роботи (послуги) були фактично надані адвокатом.

Таким чином, враховуючи ненадання позивачем усіх передбачених ст.134 КАС України документів на підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката, відсутні підстави для стягнення цих витрат з відповідача.

З огляду на вищевикладене, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає лише сплачений відповідачем судовий збір у розмірі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 132, 134, 139, ст.ст. 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ІК відокремленого підрозділу 44069166) задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС в Одеській області від 20.10.2020 року №10329-13, та скасувати суму податкового боргу 17513,36 грн., визначену у податковій вимозі ГУ ДПС в Одеській області від 20.10.2020 року №10329-13.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ІК відокремленого підрозділу 44069166) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В.Андрухів