Справа № 380/5302/21
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5302/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року зал судових засідань №14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання ,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернулася з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (місцезнаходження: вул.Окіпної Раїси, б.4 корп.А, оф.35А, м.Київ, 02002), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 60150254 від 25.09.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни від 25.09.2019 року відкрито виконавче провадження № 60150254 про примусове виконання виконавчого напису № 4638 від 10.09.2019 р. виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 49989,69 грн. Позивачка вказує, що вона зареєстрований та проживає у Львівській області області, м. Львів, а виконавчим округом приватного виконавця Клітченко О.А. є м. Київ, відтак відповідач не мав права здійснювати виконавчі дії поза межами свого виконавчого округу. Посилається на положення частини 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», де передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходження боржника юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому зазначено, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки дії приватного виконавця вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Відповідач зазначає, що приватний виконавець має право приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах. Таким чином, оскільки до відповідача надійшов виконавчий документ у якому зазначено, що місцезнаходження майна боржника (коштів на рахунку) у межах виконавчого округу м. Києва, приватний виконавець правомірно відкрив виконавче провадження..

Ухвалою суду від 23.04.2021 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

10 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною вчинено виконавчий напис № 4638 щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) заборгованості за період з 16.01.2019 р. по 20.08.2019 р. в сумі 49339,69 грн. У виконавчому написі вказується, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 500468229 від 14.03.2014, укладеним між Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста», правонаступником якого, на підставі договору відступлення прав вимоги №16-01/19/1 від 16.01.2019 р. є ТОВ «Вердикт Капітал».

24 вересня 2019 року представником ТОВ «Вердикт Капітал» подано приватному виконавцю Клітченко Оксані Анатоліївні заяву про примусове виконання виконавчого напису № 4638 від 10.09.2019 р., виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною про стягнення із боржника з ОСОБА_1 коштів у розмірі 49989,69 грн. До заяви додано платіжне доручення про сплату авансового внеску, оригінал виконавчого напису № 4638 від 10.09.2019 р. та завірену копію довіреності представника стягувача.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною від 25.09.2019 р. відкрито виконавче провадження №60150254 із виконання виконавчого напису № 4638 виданого 10.09.2019 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною про стягнення з боржника: ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 49989,69 грн.

Позивачка вважає, що оскаржувана постанова винесена протиправно, всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому просить її скасувати.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі за текстом - Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на п.3 ч.1 ст.3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону №1404 установлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.3 ст.26 Закону №1404 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Суд враховує, що виконавчі округи і територіальні межі діяльності приватного виконавця встановлені ст.25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 р. №1403-VIII (далі за текстом - Закон №1403).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.25 Закону №1403 виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

З аналізу зазначених норм судом встановлено, що приватний виконавець наділений правом приймати до виконання виконавчі документи, якщо місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходженням боржника - юридичної особи або місцезнаходженням майна боржника є виконавчий округ у якому здійснює діяльність такий приватний виконавець.

Відповідно до відомостей Єдиного реєстру приватних виконавців України встановлено, що ОСОБА_2 з 08.04.2019 р. надано право на здійснення діяльності у виконавчому окрузі міста Києва.

Таким чином, відповідач мала право прийняти до виконання виконавчий напис № 4638 виданий 10.09.2019 р.. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. за умови проживання боржника ОСОБА_1 у м. Києві чи у разі знаходження його майна у м. Києві.

Так, місцезнаходженням боржника ОСОБА_1 є м. Львів, що підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання у паспорті, а також вказано у виконавчому написі № 4638 виданому 10.09.2019 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. та зазначено у заяві про примусове виконання рішення вих.№13838218 (вх.№5537 від 24.09.2019 р.).

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що позивачка є власником рахунку, відкритого в ТзОВ «Вердикт Капітал», який розташований за адресою: м.Київ, вул..Кудрявський узвіз, 5Б., у межах виконавчого округу м. Києва.

Судом встановлено, що у виконавчому написі № 4638 виданому 10.09.2019 р приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною відсутня інформація щодо місцезнаходження майна боржника у межах виконавчого округу м. Києва.

Окрім того, у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням знаходження майна боржника (грошових коштів) - карткового рахунку № НОМЕР_2 відкритого в ТзОВ «Вердикт Капітал», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5 Б. Також у відзиві зазначено, що ОСОБА_1 є власником карткового рахунку № НОМЕР_2 та наявних на цьому рахунку грошових коштів, що підтверджується довідкою ТОВ «Вердикт Капітал».

Оцінюючи наявність у відповідача доказів знаходження у боржника майна в м. Києві суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно з ч.1 ст.177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

З огляду на п.3.1 ст.3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 р. №2346-ІІІ (далі за текстом - Закон №2346) кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Пунктом 6.1 статті 6 Закону №2346 визначено, що банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам, представництвам юридичних осіб в Україні, інвестиційним фондам та компаніям з управління активами, що діють від імені таких інвестиційних фондів, фізичним особам).

Відповідно до п.6.3 ст.6 Закону №2346 порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Згідно з п.7.1. ст.7 Закону №2346 банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

На підставі п.10.3 ст.10 Закону №2346 учасниками платіжної системи в Україні мають право бути банк, що має банківську ліцензію Національного банку України, а також небанківська фінансова установа, яка має ліцензію Національного банку України на переказ коштів без відкриття рахунків, які уклали договори з платіжною організацією відповідної системи.

Зважаючи на п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 р. №2664-ІІІ фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.

За визначенням, наведеним у статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 р. №2121-ІІІ, банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2009 р. №492, умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції.

Договір банківського рахунку, договір банківського вкладу та договір рахунку умовного зберігання (ескроу) укладаються в письмовій формі (паперовій або електронній).

Таким чином, в контексті зазначених норм, як майно особи, можуть розцінюватися кошти, у тому числі в безготівковій формі, які зберігаються на рахунках у банках. При цьому доказом відкриття рахунку може бути письмовий договір банківського рахунку, договір банківського вкладу чи договір рахунку умовного зберігання (ескроу).

Судом встановлено, що матеріали виконавчого провадження №60150254 містить копію додаткової кредитного договору №500468229 від 14.03.2014 р. укладеного між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк»» та ОСОБА_1 ..

Письмового договору банківського рахунку, договір банківського вкладу та договір рахунку умовного зберігання (ескроу) щодо відкриття ОСОБА_1 рахунку № НОМЕР_2 у ТОВ «Вердикт Капітал» матеріали виконавчого провадження №60150254 не містять.

Окрім того, суд враховує, що ТОВ «Вердикт Капітал» є небанківською фінансовою установою (свідоцтво АА №249 від 04.02.2010 р.), відомості про яку внесені до Державного реєстру фінансових установ.

Оскільки ТОВ «Вердикт Капітал» є небанківською фінансовою установою, то не має права надавати банківські послуги і відкривати банківські рахунки, у зв`язку з чим у позивача відсутні будь-які банківські рахунки, відкриті саме у ТОВ «Вердикт Капітал» та кошти на таких рахунках.

Таким чином, відповідачем не надано суду доказів того, що на час відкриття виконавчого провадження №60150254 та винесення оскаржуваної постанови, позивач мав у наявності майно в м. Києві, у тому числі й кошти на рахунках у банках. Більш того, відкриваючи виконавче провадження за місцезнаходженням коштів на рахунку боржника приватним виконавцем, всупереч вимогам ч.7 ст.26 Закону №1404, не накладено арешт на такий рахунок.

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни від 25.09.2019 р. про відкриття виконавчого провадження №60150254 щодо примусового виконання Виконавчого напису № 4638 виданого 10.09.2019 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатової Аліни Анатоліївни про стягнення з ОСОБА_1 49989,69 грн. боргу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», підлягає задоволенню у повному обсязі.

При винесенні рішення суд враховує практику Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 31.03.2021 у справі № 380/7750/20.

Щодо судових витрат, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 271, 287, 293, 295, підп.15 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни від 25 вересня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №60150254.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (місцезнаходження: вул.Окіпної Раїси, б.4 корп.А, оф.35А, м.Київ, 02002) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати (судовий збір) у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна