Справа № 360/1501/21
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1501/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (92704, Луганська область, м. Старобільськ, кв. Дружби, буд. 1 «А») про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, за яким просить:

- зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком позивачу з врахуванням страхового стажу за періоди роботи з 17.12.1979 по 04.02.1983 та з 28.04.1989 по 20.07.1993.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.09.2020 позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком.

18.09.2020 заяву Позивача було розглянуто Відповідачем та прийнято рішення № 78 про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, ксерокопію якої позивач отримала тільки в березні 2021 року. Відмовляючи в призначенні пенсії за віком Відповідач посилається на відсутність страхового стажу у Позивача. Приймаючи рішення Відповідачем не враховано до страхового стажу період роботи на Ворошиловградському автосборочному заводі з 17.12.1979 по 04.02.1983, запис по якому в трудовій книжці проведено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 і потребує додаткового підтвердження.

З 28.04.1989 по 20.07.1993 згідно запису № 13 трудової книжки « ОСОБА_2 управление материально-технического обеспечения организаций непроитзводственной сферы «Ворошиловградоптторг». Прийнята на должность юрисконсульта» та відповідно до відповіді пенсійного фонду зазначено невідповідність назви організації в записі № 13 на прийом з назвою в печатці якою завірений підпис відповідальної особи в записі № 14 на звільнення .

Після отримання рішення № 78 від 18.09.2020 про відмову Позивачу в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу Позивач - ОСОБА_1 для підтвердження страхового стажу звернулась до «Трудового архіву м. Луганськ», та отримала відповідь, відповідно до якої підтверджується в повному обсязі записи в трудовій книжці щодо періоду роботи з 17.12.1979 по 04.02.1983.

Ухвалою суду від 31.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 21-22).

Відповідач надав відзив на позовну заяву (а.с. 31-32), в якому зазначив, що позивач 14.09.2020 звернулась до управління з заявою щодо призначення їй пенсії за віком на умовах ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.

До заяви позивачем були додані певні документи, з огляду на які та з урахуванням даних, наявних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, 18.09.2020 Фондом було винесено рішення № 78 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058 через відсутність необхідного (мінімально потрібного) страхового стажу, передбаченого даною статтею Закону, з огляду на таке.

За записами трудової книжки страховий (загальний, трудовий) стаж позивача складає 14 років 11 місяців 14 днів. Однак не всі періоди роботи (не всі записи трудової книжки) позивача враховані до страхового стажу, а саме: період роботи з 17.12.1979 по 04.02.1983 не враховано у зв`язку із неможливістю визначити назву підприємства на печатці, якою завірений підпис відповідальної особи в записі № 5 на звільнення; період роботи з 28.04.1989 по 20.07.1993 не враховано у зв`язку з невідповідністю назви організації в записі № 13 (на прийом) з назвою в печатці, якою завірений підпис відповідальної особи в записі № 14 (на звільнення).

Таким чином, у разі наявності в трудовій книжці неточних даних (як в даному випадку), Порядком № 637 пропонується особі підтвердити наявний у неї трудовий стаж іншими документами, довідками тощо.

Стосовно «Архивной справки» (мовою оригіналу), яка подана позивачем в якості підтвердження роботи у період з 17.12.1979 по 04.02.1983 повідомляємо, що дана довідка скріплена печаткою неіснуючого утворення «ЛНР», а Законом України від 15.04.2014 № 1207-УІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на тимчасово окупованій території має конкретні особливості. Так, згідно із зазначеним Законом - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, а будь-який акт (рішення, документ), виданий вищезазначеними органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків, таким чином взяти до огляду та до опрацювання відповідну довідку не можливо.

Крім того, за даними, наявними в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, позивачка має страховий стаж 11 років 02 місяці 00 днів (за період з 01.04.2004 по 28.02.2015).

Отже, сукупно ОСОБА_1 має 26 років 01 місяць 14 днів страхового (загального, трудового) стажу, що не відповідає вимогам ст. 26 Закону № 1058.

На підставі наведеного, представник Старобільського УПФУ просив позовні вимоги залишити без задоволення.

У судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином в порядку (арк. спр. 30 зв., 60).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином і відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 14.09.2020 звернулась до Старобільське УПФУ із заявою (а.с. 33).

Позивачу було повідомлено про необхідність надання додаткових документів за періоди роботи з 17.12.1979 по 04.02.1983 та з 28.04.1989 по 20.07.1993, про що зазначено на розписці-повідомленні (а.с. 34).

Рішенням від 18.09.2020 № 78 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком з огляду на таке. За записами трудової книжки страховий (загальний, трудовий) стаж позивача складає 14 років 11 місяців 14 днів. Однак не всі періоди роботи (не всі записи трудової книжки) позивача враховані до страхового стажу, а саме: період роботи з 17.12.1979 по 04.02.1983 не враховано у зв`язку із неможливістю визначити назву підприємства на печатці, якою завірений підпис відповідальної особи в записі № 5 на звільнення; період роботи з 28.04.1989 по 20.07.1993 не враховано у зв`язку з невідповідністю назви організації в записі № 13 (на прийом) з назвою в печатці, якою завірений підпис відповідальної особи в записі № 14 (на звільнення). Таким чином, у разі наявності в трудовій книжці неточних даних (як в даному випадку), Порядком № 637 пропонується особі підтвердити наявний у неї трудовий стаж іншими документами, довідками тощо. Крім того, за даними, наявними в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, позивачка має страховий стаж 11 років 02 місяці 00 днів (за період з 01.04.2004 по 28.02.2015). Отже, сукупно ОСОБА_1 має 26 років 01 місяць 14 днів страхового (загального, трудового) стажу, що не відповідає вимогам ст. 26 Закону № 1058 (а.с. 54-57).

Згідно із записами у трудовій книжці (а. с. 12-17) позивач, зокрема, за спірний період:

- з 17.12.1979 по 04.02.1983 працювала на Ворошиловградському автозбиральному заводі;

- з 28.04.1989 по 20.07.1993 працювала юрисконсультом Ворошиловградського управління матеріально-технічного забезпечення організацій невиробничої сфери «Ворошиловградоптторг».

Спірним по справі є правомірність рішення пенсійного органу щодо відмови у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу для призначення пенсії.

Стаття 46 Конституції України проголошує, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закон України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій (далі - Закон № 1788).

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням частини першої статті 9 Закону № 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону № 1058 зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частинами першою, другою та четвертою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

При цьому даний порядок підтвердження трудового стажу є обов`язковим в разі відсутності в трудовій книжці відомостей про роботу, але в трудовій книжці позивача є необхідні записи за спірний період, які завірені печаткою підприємства. Даний порядок не вимагає будь-який інших підтверджень.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 надання уточнюючих довідок передбачено лише у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу.

Копія трудової книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди на вищезазначених підприємствах. Вищенаведені записи трудової книжки про роботу позивача за вищевказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день.

Головним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, з якої можливо встановити, що позивач має необхідний стаж.

Пунктом 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена Наказом Міністерства праці України N 58 від 29.07.1993, передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Отже, обов`язок з належного оформлення трудової книжки законом покладено на страхувальника.

Позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періодів роботи до страхового стажу за порушення, вчинені підприємствами, на яких він працював.

Суд зазначає, що внаслідок неналежного виконання обов`язку з оформлення трудової книжки позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи періодів з 17.12.1979 по 04.02.1983 та з 28.04.1989 по 20.07.1993, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірність прийняття своїх дій щодо відмови в зарахуванні до трудового стажу деяких періодів роботи, у зв`язку з чим, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та необхідністю задоволення позову.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, тому ефективним та достатнім способом захисту є визнання протиправним та скасувати рішення відповідача від 18.09.2020 № 78 про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу; зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до загального стажу періоди роботи з 17.12.1979 по 04.02.1983 та з 28.04.1989 по 20.07.1993 для обчислення страхового стажу.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком за заявою від 14.09.2020 суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

Проте, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд вбачає за можливе з метою належного та ефективного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 14.09.2020 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки у даній справі позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь позивача належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (, 92704, Луганська область, м. Старобільськ, кв. Дружби, буд. 1-А) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 18.09.2020 № 78 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу періоди роботи з 17.12.1979 по 04.02.1983 та з 28.04.1989 по 20.07.1993 для обчислення страхового стажу.

Зобов`язати Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.09.2020 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов