Справа № 160/9040/19
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року Справа № 160/9040/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі - Департамент, відповідач) про:
- визнання протиправною викладену у листі №4422/0/211-19 від 26.07.2019 року відмову Департаменту щодо розгляду письмової скарги від 15.05.2019 року на неправомірні дії підлеглих посадових робітників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;
- зобов`язання Департаменту розглянути по суті письмову скаргу від 15.05.2019 року позивача щодо незаконності складеного 27.05.2018 року соціальним педагогом комунального закладу освіти Старокодацька загальноосвітня школа 1-2 ступеня Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 , практичним психологом школи ОСОБА_3 та начальником відділу освіти, культури, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 комісійного протоколу діагностичного обстеження 5-9 класів цієї школи щодо оцінки виховного та організаційно-мотиваційного компоненту діяльності вчителя англійської мови ОСОБА_1 .
В обгрунтування позовної заяви зазначено, що в період з 2016 року до 27.04.2018 року позивач працювала шкільним вчителем англійської мови та літератури, та після звільнення соціальним педагогом комунального закладу освіти Старокодацька загальноосвітня школа 1-2 ступеня Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 , практичним психологом школи ОСОБА_3 та начальником відділу освіти, культури, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 було незаконно складено комісійний протокол діагностичного обстеження 5-9 класів (далі протокол) цієї школи щодо оцінки виховного та організаційно-мотиваційного компоненту діяльності позивача як вчителя. Відповідач на скаргу позивача щодо незаконності такого протоколу не скасував його, чим порушив вимоги ст.ст.7, 16, 19 Закону України «Про звернення громадян».
Ухвалою суду від 23.09.2019р. позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 КАС України зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 25.11.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого зазначає, що особи, які склали протокол не перебувають з ним у трудових відносинах та про відсутність повноважень щодо розгляду порушеного питання.
Інших заяв по суті від сторін не надходило.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, при розгляді справи, виходить з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач має кваліфікацію філолога, викладача англійської мови та літератури та працювала за фахом у комунальному закладі освіти Старокодацька загальноосвітня школа 1-2 ступеня Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Після звільнення позивача працівниками цієї школи складено протокол, висновком якого виховний компонент діяльності вчителя оцінено учнями на низькому рівні, організаційно-мотиваційний компонент діяльності вчителя за оцінкою учнів визнано на середньому рівні.
Позивач ознайомилася зі змістом протоколу від 28.05.2018 та 15.05.2019 подала скаргу (вх. №155/0/216-19 від 21.05.2019) до Департаменту з вимогою скасувати його як незаконний.
Листом №2950/0/211-19 від 23.05.2019 «Про розгляд звернення ОСОБА_1 » скаргу позивача направлено до відділу освіти, культури, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району.
Листом №243 від 11.06.2019 відділу освіти, культури, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району позивача повідомлено про підстави та причини складення протоколу.
Листом №3910/0/211-19 від 05.07.2019 «Про розгляд звернення Департаментом надано відповідь на звернення позивача від 25.06.2019 №189/216-19 стосовно ненадання відповіді (копія звернення суду не надавалася) про його направлення за належністю до відділу освіти, культури, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району.
Листом №4422/0/211-19 від 26.07.2019 Департаментом надано відповідь на звернення позивача від 25.07.2019 №225/216-19 (копія звернення суду не надавалася) про відсутність у відповідача повноважень стосовно визнання протоколу незаконним.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно із ст.14 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.
Статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, на одержання письмової відповіді про результати розгляду заяви чи скарги.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
В силу приписів ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
При цьому приписами ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Як вбачається, скарга позивача від 15.05.2019 надійшла до відповідача 21.05.2019 року, а направлена за належністю до відділу освіти, культури, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району листом №2950/0/211-19 від 23.05.2019 «Про розгляд звернення ОСОБА_1 », тобто протягом строку встановленого ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян», однак всупереч положенням цієї ж норми позивача не було повідомлено про таке направлення.
Стосовно позовних вимог необхідно зазначити, що позивач просить визнати протиправною відповідь відповідача на скаргу від 15.05.2019, що надана листом №4422/0/211-19 від 26.07.2019 та просить суд зобов`язати відповідача прийняти рішення певного змісту. Однак, суд не може підміняти орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Крім того, зі змісту листа №4422/0/211-19 від 26.07.2019 вбачається, що він наданий на інше звернення позивача від 25.07.2019 №225/0/216-19.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи встановлення судом факту допущення відповідачем бездіяльності щодо своєчасного повідомлення позивача про результати розгляду скарги від 15.05.2019 (вх. №155/0/216-19 від 21.05.2019), суд дійшов висновку про необхідність для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача вийти за межі позовних вимог та визнати зазначену бездіяльність протиправною.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням зазначеного, на підставі досліджених доказів в їх сукупності, системного аналізу норм законодавства України, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення адміністративного позову, в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження на користь позивача судових витрат пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: судового збору у розмірі 384,20 грн.
Керуючись ст.ст.9, 77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати бездіяльність Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про результати розгляду її скарги від 15.05.2019 (вх.№155/0/216-19 від 21.05.2019) протиправною.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова