Справа № 240/13799/20
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/13799/20 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Дмитро Миколайович

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

18 травня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 2 червня 2020 року до 30 червня 2020 року в сумі 4809,30 грн.

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що у період з 23 лютого 2010 року до 1 червня 2020 року позивач працювала на різних посадах в податковій інспекції.

Наказом відповідача від 1 червня 2020 року №31-0, позивач була звільнена з посади старшого державного інспектора Хорошівської ДПІ Коростенського управління ДФС у Житомирській області відповідно до частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Протягом 1 червня 2020 року позивач працювала повний робочий день, що підтверджується розрахунковим листом за червень 2020 року.

Відповідачем 30 червня 2020 року перераховано на картковий рахунок позивача заробітну плату в сумі 20609,77грн, що підтверджується випискою надходжень по картковому рахунку АТ КБ "ПриватБанк" від 10 серпня 2020 року.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Так, ст. 27 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон №108/95-ВР) передбачено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В ч. 1 статті 47 Кодексу законів про працю України, передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з статті 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму.

Відповідно до статтею 117 цього Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Обчислення середнього заробітку працівників здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Абзацом першим пункту 2 Порядку №100 визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

В свою чергу, абз. 3 пункту 2 Порядку №100 передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Нарахування виплат, відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку №100, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Так, позивача звільнено з 1 червня 2020 року, а виплата заробітної плати (фактичний розрахунок з позивачем) відповідачем здійснено 30 червня 2020 року, що підтверджується випискою по рахунку в АТКБ "ПриватБанк".

Відтак, позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 29 календарних днів за період з 2 червня 2020 року (наступний день після дня звільнення) до 30 червня 2020 року.

Середньоденний заробіток позивача складає 351,50 грн., згідно довідки ГУ ДФС у Житомирській області від 22 грудня 2020 року №75. (351,50 грн (середній заробіток позивача) х 29 (кількість днів затримки за які позивач просить стягнути середній заробіток)) = 10193,50 грн (сума середнього заробітку, що підлягає до стягнення).

За період з 2 червня 2020 року (наступний день після дня звільнення) до 30 червня 2020 року, позивач просить стягнути на її користь 4809,30 грн.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні на користь позивача слід стягнути у розмірі 4809,30 грн.

Наказом від 1 червня 2020 року №31-0 позивач була звільнена з роботи Головним управлінням Державної фіскальної служби.

Додатком 2 постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №537 Головне управління ДФС у Житомирській області реорганізується шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Житомирській області.

Таким чином, на час розгляду справи Головне управління ДФС у Житомирській області ще не припинене, а тому середній заробіток суд стягує з Головного управління ДФС у Житомирській області.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, як така, що розглянута за правилами спрощеного провадження, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.