Справа № 408/472/21-а
Суддя: Булгакова Г. В.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №408/472/21-а
Провадження №2-а/408/16/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області, в складі:

головуючого-судді: Булгакової Г.В.

при секретарі: Ришковій Г.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Біловодськ Луганської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу поліції № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 008719 від 29.03.2021 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Біловодського районного суду Луганської області з адміністративним позовом до відділу поліції № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 008719 від 29.03.2021 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позовна заява мотивована тим, що29.03.2021 року відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 008719 від 29.03.2021 року за порушення ОСОБА_3 вимог законодавства, а саме: керуючи легковим автомобілем ВАЗ02109, д.н.з. НОМЕР_1 , 29.032021 року о 08:10 год. в смт.Біловодськ Луганської області, по вул.Центральна біля будівлі № 130, водій здійснив його зупинку в зоні дії заборонного дорожнього знаку, передбаченого п. 3.34 ПДР України «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги п.8.4 (в) ПДР України.

Позивач ОСОБА_2 вважає, що відповідач, не дослідивши повно і об`єктивно усіх обставин у їх сукупності, та не давши їм належної оцінки, в порушення положень КУпАП передчасно дійшов до висновку про винуватість позивача в учиненні вказаного адміністративного правопорушення та виніс постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності. Зокрема поліцейський не взяв до уваги та не перевірив пояснення позивача про те, що фактично зупинку автомобіля в зоні дії заборонного дорожнього знаку здійснила інша особа, яка перед ним керувала цим транспортним засобом.

Тому, ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до суду і просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 008719 від 29.03.2021 року.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду звернувся з заявою про розгляд справи без його часті в судовому засіданні. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача поліцейський СРПП відділу поліції № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області сержант поліції Кузьменко Д.В. у судовому засіданні присутнім не був. До суду надав клопотання про розгляд справи без його участі в судовому засіданні, а також відзив на позов та відеоматеріали, якими обґрунтовував факт вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення та його провину.

Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_5 обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу /посадової особи/ про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган /вищестоящій посадовій особі/ або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріалами справи встановлено, а сторонами не оспорюється, що поліцейським СРПП відділу поліції № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області сержантом поліції Кузьменко Д.В. постановою серії БАВ № 008719 від 29.03.2021 року у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, до позивача ОСОБА_5 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., оскільки він 29.03.2021 року о 08:10 год в смт. Біловодськ Луганської області, по вул. Центральна біля будівлі №130, керуючи легковим автомобілем ВАЗ02109, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив його зупинку в зоні дії заборонного дорожнього знаку, передбаченого п. 3.34 ПДР України «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги п.8.4 (в) ПДР України.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступне.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розділом 8 ПДР України встановлені загальні регулювання дорожнього руху.

Відповідно до п.8.4 (в) цього розділу заборонні знаки - запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Пунктом 3.34 розділу 33 «Дорожні знаки» передбачено заборонний дорожній знак «Зупинку заборонено», відповідно до якого забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1,4 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог відповідач надав суду CD-диск з трьома файлами відеозаписів відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної відеокамери «Бодікам».

З відтвореного відеозапису, наданого відповідачем, не вбачається вчинення адміністративного правопорушення позивачем, зокрема факту безпосереднього здійснення зупинки легкового автомобіля ВАЗ02109, д.н.з. НОМЕР_1 в указаний в постанові час та місце саме під керуванням ОСОБА_5 , який, як слідує з відеозапису, пояснював поліцейським, що зупинку автомобіля в зоні дії заборонного знака здійснив не він, а інша особа, яка перед ним керувала цим транспортним засобом та порушила ПДР України.

Інших, передбачених ст. 251 КУпАП належних та допустимих доказів порушення ПДР України позивачем ОСОБА_3 відповідач суду не надав та матеріали справи таких не містять.

Отже, проаналізувавши встановлені в судовому засіданні всі обставини справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, у тому числі: скасовує постанову і закриває справу.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, оскільки відповідачем не доведена відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України правомірність свого рішення, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова, винесена відповідачем з порушенням вимог діючого законодавства України, а тому суд вважає за необхідне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 008719 від 29.03.2021 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_4 закрити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 454,00 грн. що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» № 0.0..1 від 14.04.2020 року. Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, вказану суму судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу поліції № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській областіна користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 21, 73-77, 139, 194, 205, 229, 241-246, 286, 292-293, 295, 297 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу поліції № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.03.2021 серії БАВ № 008719 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП відділу поліції № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області сержанта поліції Кузьменко Дмитра Володимировича(місцезнаходження: Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Центральна, буд. 75) у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.03.2021 серії БАВ № 008719 про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн, та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу поліції № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській областіна користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя Г.В. Булгакова