Справа № 600/2947/20-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/2947/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області до ОСОБА_1 , про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної податкової служби України в Чернівецькій області (далі - позивач), звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача податковий борг в загальній сумі 9870,00 грн - в дохід місцевого бюджету.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

17.05.2021 року ухвалою суду допущено заміну неналежного позивача його правонаступником ГУ ДПС у Чернівецькій області, як відокремленого підрозділу ДПС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно даних контролюючого органу, станом на 02.10.2020 року за відповідачем обліковується заборгованість на загальну суму 9870,00 грн, яка виникла по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Зауважив, що податковий борг виник на підставі податкових повідомлень - рішень, які не оскаржувались відповідачем, відтак борг являється узгодженим.

У зв`язку з тим, що сума податкових зобов`язань не сплачена своєчасно, податковим органом відповідачу направлено податкову вимогу "Ф" від 17.01.2020 року № 241-53. Дану вимогу платнику було надіслано засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Поштовий конверт було повернуто з відміткою "інші причини". Відтак, вжитті заходи не призвели до погашення наявного боргу у добровільному порядку, у зв`язку з чим позивач посилаючись на норми Податкового кодексу України, просить суд стягнути податковий борг з відповідача на загальну суму 9870,00 грн.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних, з огляду на наступне.

Зазначив, що являється власником нежитлової будівлі (стара школа), яка була розташована по АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується відомостями витягу про реєстрацію права власності не нерухоме майно. Відповідач також є власником земельної ділянки розміром 0,1659 га розташованої по АДРЕСА_1 згідно державного акта серії ЯД №118669.

Звертав увагу суду також і на те, що у зв`язку із тим, що дах будівлі протікав та стіни промокли, була небезпека руйнування будівлі, враховуючи розташування поруч з будівлею шкільного двору, останній до 2015 року розібрав будівлю до фундаментів, зазначене підтверджується технічним заключенням про можливість проведення реконструкції існуючої нежитлової будівлі (стара школа) під бар з танцювальним залом, аптеку та перукарню виготовлений ТОВ «Контур-О» від 2015 року.

Також зазначив, що відповідно до Експертного звіту №26-0198-16/2 від 22 лютого 2016 року виданий Державним підприємством «Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи» та додатку до нього підтверджується, що будівля (стара школа) на момент проектування була розібрана до фундаментів.

Отже, фактично об`єкт нежитлової будівля площею 250 м2 розташований за адресою АДРЕСА_1 станом з 2015 року по сьогоднішній день не існує.

Заперечуючи проти позову відповідач звертав увагу суду на те, що позивачем податкові вимоги форми «Ф» направлялися за адресою: АДРЕСА_2 , однак, фактично відповідач проживає та в селі Котелево Новоселицького району. З огляду на наведене вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Представником позивача до суду подано відповідь на відзив, в обґрунтуваннях якої зазначив, що згідно ідентифікаційних даних бази даних АІС "Податковий блок" внесено інформацію про адресні дані відповідача, зокрема: АДРЕСА_3 , інших відомостей про зміну адресних даних ОСОБА_1 не зазначено, тому контролюючим органом були надіслані документи на вказану адресу.

Зазначив також, що згідно вимог податкового законодавства базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Котелево Новоселицького району Чернівецької області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , код РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Як вбачається із матеріалів справи за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 9870,00 грн, яка виникла по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. (а.с.7)

Податковий борг утворився внаслідок несплати суми грошового зобов`язання, визначеного на підставі податкових повідомлень - рішення форми "Ф" № 0-2407 від 05.09.2019 року та № 0-2407 від 18.02.2020 року.

Оскільки відповідач в добровільному порядку податковий борг в сумі9870,0 грн не сплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов`язання згідно з п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пунктом 14.1.175 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 265.1 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку, плати за землю.

Згідно п.п. 266.1.1, п.266.1. ст. 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Слід зазначити, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п.266.2.1., п. 266.2 ст. 266 Кодексу).

Згідно з п.п.266.3.1. та п.п.266.3.2 п.266.3. ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.6.1. пункту 266.6, статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з п.п.266.7.1, п.266.7 ст.266 ПК України обчислення суми податку (з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно п.п.266.7.2, п.266.7. ст.266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настав за базовим, податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно п.п. «а» п.п.266.10.1. п.266.10. ст.266 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення - рішення.

Відповідно до даних АІС "Податковий блок" судом встановлено, що податкова адреса відповідача зазначена: АДРЕСА_3.

Отже, діючи на підставі норм податкового законодавства, фіскальним органом засобами поштового зв`язку за адресою, яка вказана в базі даних АІС "Податковий блок", з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідачу направлені податкові повідомлення - рішення форми «Ф» про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2018 року та 2019 року за кодом бюджетної класифікації для сплати податку на нерухомість, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нерухомості.

Проте, дані поштові відправлення були повернені з відміткою «інші причини».

Суд зазначає, що відповідно до абзацу 6, п. 42.4. ст. 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із, зазначенням причини невручення.

Судом встановлено, що рішення контролюючого органу про нарахування грошових зобов`язань за результатами адміністративного та судового оскарження не були скасовані і є чинним, а тому з урахуванням наведених вище норм такі зобов`язання вважаються узгодженими.

З огляду на наведе слід дійти висновку, що факт узгодження - податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплати такі зобов`язання у встановлений законом строк. Не виконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Водночас суд зазначає, що відповідачем не оскаржувались жодні податкові повідомлення - рішення, які стали підставою для складання податкової вимоги, яка в свою чергу також не оскаржувалась, що власне і не заперечувалось відповідачем.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Однак, відповідач не сплатив визначену суму узгодженого грошового зобов`язання, в результаті чого виник податковий борг.

Пунктом 59.5 ПК України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що контролюючим органом направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 17.01.2020 року № 241-53 на суму боргу 4653,75 грн. (а. с. 14). Однак, борг не був погашений відповідно до даних інтегрованої картки платника податків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд також зазначає, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності, тощо. (п.п.266.3.1, п.п. 266.3.2., п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України )

Відповідно п.266.7. ст. 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16067712 від 26.09.2007 року встановлено, що відповідач являється власником нежитлової будівлі (стара школа), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.38)

Відтак, суд відхиляє аргументи відповідача, які стосуються посилань на експертний звіт та технічне заключення, як необґрунтовані та недоведені в ході розгляду справи, оскільки відповідач являється власником об`єкта нерухомості (будівлі старої шкоди), згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Більше того, відповідач не позбавлений права звернутись з відповідними документами до фіскального органу, які б підтверджували відсутність факту реєстрації права власності на нерухоме майно.

Так, пунктом 266.7.3. статті 266 ПК України визначено, що платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо:

об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;

розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;

права на користування пільгою із сплати податку;

розміру ставки податку;

нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

З урахуванням наведених вище норм суд звертає увагу відповідача на те, що законодавець в спірних правовідносинах наділив платника визначеними вище правами, які стосуються узгодження податкового боргу, і такі повноваження не є вичерпними з урахуванням того, що останній також наділений правом оскаржити спірні рішення. А тому, в той час коли за останнім зареєстроване право власності на відповідне майно, суд не може перебирати на себе не властиві функції, щодо спростування певних обставин, в той час коли процедура така визначена законодавством, а саме нормами пункту 266.7.3. статті 266 ПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за відповідачем рахується узгоджений податковий борг, який додатково підтверджується розрахунком заборгованості станом на 02.10.2020 року та відомостями інтегрованої картки платника податків.

Станом на день розгляду даної справи в суді вказана заборгованість в добровільному порядку відповідачем не погашена.

Стаття 61 ПК України передбачає, що контроль за правильністю нарахування, повнотою і своєчасністю сплати податків і зборів покладено на органи фіскальної служби.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу у встановлені законодавством строки відповідач до бюджету не сплатив, а наявність податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та доцільність задоволення позову повністю.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз. За відсутності вказаних витрат, суд не вирішує питання про їх стягнення.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області до ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в загальній сумі 9870,00 грн до місцевого бюджету.

3. Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, )

Відповідач - ОСОБА_1 (с.Котелеве, Новоселицький район, Чернівецька область, 60340, місце реєстрації АДРЕСА_4 , код РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Суддя О.В. Боднарюк