Справа № 200/2518/21-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 р. Справа№200/2518/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шинкарьової І.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, б.23) про зобов`язання відповідача призначити та виплати позивачу щомісячну адресну допомогу ВПО для покриття витрат на проживання , в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою позивача від 05 лютого 2021 року, у зв`язку з працевлаштуванням.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона та її син ОСОБА_2 зареєстровані як внутрішньо переміщені особи у м. Краматорську та перебувають на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради з 10.02.2015. Допомога позивачці була призначена та виплачена на сім`ю у складі позивачки та її сина, як отримувачу адресної допомоги на період з 10.02.2015 по 09.08.2015. З червня 2015 року виплата державної щомісячної адресної допомоги особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, позивачці була зупинена відповідачем на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 505 Про надання щомісячної адресної допомоги особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 01.10.2014 з причин відсутності офіційного працевлаштування. На теперішній час допомога виплачується позивачці в розрахунку тільки на її сина.

Позивачка вказує, що з 03.09.2018 вона працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю СОЮЗ-ЮТАПС. З цього часу ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відповідача з відповідними заявами, однак в призначенні допомоги їй відповідачем було відмовлено. Позивачка зазначає, що на чергове її звернення Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради надало відповідь, якою відповідач повідомив, що ОСОБА_1 втратила можливість отримувати допомогу 09.08.2015 року та законні підстави виплачувати їй допомогу відсутні. Позивачка вважає, що відмова в призначенні їй адресної допомоги на новий строк після її працевлаштування є протиправною та ґрунтується на неправильному тлумаченні законодавства відповідачем.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву. В обґрунтування незгоди Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради зазначає, що призначити адресну допомогу на ОСОБА_1 з 16.02.2019 управління не має законних підстав, оскільки адресна допомога позивачці була припинена з 10.06.2015, а працевлаштувалась вона згідно з наданою довідкою з 31.08.2018, тобто після спливу місячного строку. З огляду на наведене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 15 березня 2021 Донецький окружний адміністративний суд прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії та відкрив провадження по справі № 200/2518/21-а. Розгляд адміністративної справи № 200/2518/21-а визначив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши подані матеріали адміністративної справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, про що свідчить копія паспорту громадянина України № НОМЕР_1 від 13.07.2018, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №1443-1 від 28.07.2018, позивачка зареєстрована з 30.03.2011 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка знаходиться на обліку внутрішньо переміщених осіб за адресою проживання: АДРЕСА_2 , про що свідчить довідка № 34827 від 02.11.2018.

Довідка є чинною, доказів, що довідка скасована, суду сторонами не надано.

Син позивачки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в місті Донецьк, про що 29.12.2010 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області складено актовий запис № 1101 та видано відповідне свідоцтво про народження дитини серія НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 знаходиться на обліку внутрішньо переміщених осіб за адресою проживання: АДРЕСА_2 , про що свідчить довідка № від 02.11.2018.

10.02.2015 року позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення державної щомісячної адресної допомоги особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року (далі Порядок № 505).

В заяві було зазначено, що вона працює в ПАТ «Концерн «Стирол» м. Горлівка Донецької області.

Рішенням від 13.02.2015 року позивачу на сім`ю призначена виплата грошової допомоги на період з 10.02.2015 по 09.04.2015 - у щомісячному розмірі 1326,00 грн. (442,00 грн. - на позивача, 884,00 грн. - на дитину), на період з 10.04.2015 по 09.06.2015 - у щомісячному розмірі 1105,00 грн. (221,00 грн. - на позивача, 884,00 грн. - на дитину), на період з 10.06.2015 по 09.08.2015 - у щомісячному розмірі 884,00 грн. (884,00 грн. - на дитину).

З 10.06.2015 виплата адресної допомоги позивачу припинена відповідно до п. 7 Порядку № 505.

Надалі до управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради з питання призначення адресної допомоги позивач, як представник сім`ї, зверталась неодноразово.

З 03.09.2018 ОСОБА_1 працює у Товаристві з обмеженою відповідальність СОЮЗ-ЮТАПС інженером з проектно-кошторисної роботи, що підтверджується довідкою ТОВ «Союз Ютапс» від 03.03.2021№118.

05 лютого 2021 року позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення державної щомісячної адресної допомоги особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 505 Про надання щомісячної адресної допомоги особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 01.10.2014 (далі Порядок № 505). В заяві було зазначено що позивач працює в ТОВ «Союз Ютапс».

Згідно з повідомленням відповідача № 12 від 16 лютого 2021 щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання була призначена позивачці на сім`ю з урахуванням п. п. 3, 7 Порядку № 505, а саме тільки на дитину ОСОБА_2 . У повідомленні зазначено, що ОСОБА_1 втратила право на допомогу, у зв`язку з працевлаштуванням після спливу двох місяців.

Згідно з рішенням відповідача від 16.02.2021 «Про призначення допомоги перемішеним особам на проживання» позивач не включена до розрахунку.

Суд зазначає, що спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача щодо не призначення позивачці щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі п. 7 Порядку № 505.

Згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність. недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 № 509.

Тобто, реалізація права на отримання соціальної допомоги пов`язана з фактом реєстрації особи як внутрішньо переміщеної особи, що має бути підтверджено відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі Порядок № 505).

Відповідно до п. 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з п. 3 Порядку № 505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах:

- для осіб, які отримують пенсію, та інших осіб, які досягли пенсійного віку (крім осіб з інвалідністю), дітей, осіб, які досягли 18-річного віку та продовжують навчання за денною формою в закладах освіти, що забезпечують здобуття повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) або вищої освіти, до закінчення таких закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї);

- для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність

- для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

- для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність;

- для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3 000 гривень, для сім`ї, до складу якої входить одна особа з інвалідністю або дитина з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї 5 000 гривень. Загальний розмір допомоги на сім`ю, до складу яких входять двоє і більше осіб з інвалідністю (дітей з інвалідністю), максимальним розміром не обмежується.

Як вбачається зі змісту п. 3 Порядку № 505 перелік категорій осіб, що мають право на допомогу внутрішньо переміщеним особам є вичерпним.

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Згідно з п. 7 Порядку № 505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

У разі звільнення та подальшого непрацевлаштування працездатного члена сім`ї грошова допомога на цього члена сім`ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення, - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Враховуючи викладене, право на допомогу мають працевлаштовані працездатні особи.

Статтею 1 Закону України Про зайнятість населення від 5 липня 2012 року № 5067-VI надано визначення терміну працездатні особи, а саме це особи віком від 16 років, які проживають на території України і за станом здоров`я здатні до активної трудової діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України Про зайнятість населення до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до п. 5 Порядку № 505 для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до уповноваженого органу із письмовою заявою, складеною у довільній формі, про надання грошової допомоги і подає документи, визначені цим пунктом.

Уповноважений представник сім`ї пред`являє посадовій особі уповноваженого органу паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

У заяві зазначається про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги, зокрема, місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює.

До заяви додаються копія довідки з військової частини про залучення до проведення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (для військовослужбовців з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації), копія довідки з місця роботи або копія іншого документа, що посвідчує зайнятість (для працездатних осіб), копія свідоцтва про шлюб, копії свідоцтв про народження дітей, засвідчені власним підписом уповноваженого представника сім`ї, копія довідки від уповноваженого банку із зазначенням реквізитів поточного рахунка, письмова згода (у довільній формі) про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім`ї від інших членів сім`ї та згода на обробку персональних даних, а також письмовий дозвіл на розкриття уповноваженим банком інформації, що містить банківську таємницю, щодо поточного рахунка, відкритого уповноваженому представнику сім`ї в установі уповноваженого банку. У разі наявності житлового приміщення, яке зруйноване або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, додається копія акта обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири) (далі - акт технічного стану), складеного комісією, утвореною районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, військово-цивільною адміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (в разі утворення) ради, виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади, за формою згідно з додатком.

Відповідно до п. 7 Порядку № 505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, а сторонами не заперечується, що виплату вищезазначеної допомоги позивачці припинено з 10.06.2015 року, шестимісячний термін закінчився 09.08.2015.

З 03.09.2018 позивачка працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю СОЮЗ-ЮТАПС.

Відповідачем на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.05.2020 по справі №234/4863/20 було призначено щомісячну адресну допомогу на періоди з 16.02.2019 по 15.08.2019, з 16.08.2019 по 15.02.2020, з 16.02.2020 по 15.08.2020. З даного приводу спір відсутній.

Суд не приймає довід відповідача, що п.3 Порядку №505 не передбачає виключення на призначення щомісячної адресної допомоги для осіб, які після припинення виплати грошової допомоги відповідно до п. 7 Порядку, працевлаштувались на роботу, оскільки коли з моменту припинення виплати грошової допомоги по день звернення позивачки до відповідача із заявою про виплату їй вказаної допомоги, як працевлаштованої особи, минув шестимісячний строк, тобто наступний строк в розумінні пункту 3 Порядку № 505, то у відповідача були відсутні правові підстави для непризначення грошової допомоги, посилаючись на пункт 3 Порядку № 505, оскільки грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи, а у разі якщо така особа працевлаштувалась і її статус не суперечить зазначеним вище пунктам Порядку, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що неодноразово висловлювалась у постановах від 15 квітня 2019 року у справі № 227/513/17, від 15 серпня 2019 року у справі № 415/43/17, від 16 квітня 2019 року у справі № 243/6470/17, від 15 квітня 2019 року у справі № 644/2636/17, від 28 листопада 2018 року у справі № 127/5904/17.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини 2 зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

У зв`язку з наведене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачці щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за її заявою від 05 лютого 2021 року.

Стосовно розподілу судового збору, суд зазначає наступне.

Так, при зверненні до суду ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн згідно з квитанцією від 03 березня 2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України та з огляду на те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, суд дійшов висновку щодо стягнення судових витрат з відповідача на користь позивачки у розмірі 908,00 грн.

З огляду на викладене вище та керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 8, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 90, 94,132, 139, 241-246, 262, 263, 291 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 23, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за її заявою від 05 лютого 2021 року у зв`язку з її працевлаштуванням.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 908,00 грн.

Повний текст рішення складено та підписано 17 травня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.В. Шинкарьова