Справа № 520/3115/21
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 травня 2021 року № 520/3115/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіна Ю.В.

при секретарі судового засідання Пройдак С.М,

у присутності позивача Буцького В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці строк служби в армії 1 рік 10 місяців 16 днів, період роботи за спеціальністю при обранні суддею 2 роки, період роботи на посаді судді 25 років 6 місяців та 19 днів, всього 29 років 05 місяців 05 днів;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок призначеного щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до ч.3 ст.142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", починаючи з 19.02.2020, з виплатою недоотриманих сум щомісячного грошового утримання;

внести зміни в трудовий стаж замість періоду роботи судовим виконавцем Ленінського районного суду м.Харкова 3 роки 2 місяці 12 днів зазначити період роботи судовим виконавцем Ленінського районного суду м.Харкова 1 рік 04 місяці 06 днів та період роботи помічником голови ленінського районного суду м.Харкова 1 рік 10 місяців 06 днів;

стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно не зараховано до стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання - проходження строкової військової служби, період роботи за спеціальністю при обранні суддею.

У наданому до суду відзиві на адміністративний позов відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначив, що Головне управління здійснювало свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, а отже своїми діями права та законні інтереси позивача не порушило.

Ухвалою від 08.04.2021 суд перейшов до розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , з 26 лютого 1993 р. по 12 червня 2007 року обіймав посаду судді Ленінського районного суду міста Харкова, з 13 червня 2007 року - суддя Комінтернівського районного суду міста Харкова.

Постановою Верховної Ради України від 19 червня 2003 року № 1016-IV обраний суддею безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя №3006/0/15-18 від 27.09.2018 позивач звільнений з посади судді Комінтернівського районного суду міста Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с. 7).

Наказом Комінтернівського районного суд м. Харкова від 05.10.2018 р. № 02-03/168 "Про відрахування" на підставі вищезазначеного рішення Вищої ради правосуддя, позивача було відраховано зі штату Комінтернівського районного суду м. Харкова у зв`язку зі звільненням у відставку 08 .10.2018 р. (а.с. 8).

З 09.10.2018 позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VІ від 07.07.2010.

За змістом протоколу/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсій страховий стаж (повний) позивача складає 38 років 4 місяць та 3 дні, спеціальний стаж, що дає право на відставку та призначення грошового утримання на посаді судді складає 25 років 6 місяців 19 днів посаді судді. Пенсія призначена з розрахунку 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді від (а. с. 13-14).

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року по справі №520/13066/2020 здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці позивача згідно довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 28 лютого 2020 р. №04-52/227/2020, виданої Територіальним управління ДСА у Харківській області.

При цьому, при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача визначено відсоток довічного грошового утримання судці у розмірі 60%, що підтверджується витягом з пенсійної справи.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 у справі № 520/3623/21 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог до ГУ ПФУ в Харківській області в частині зобов`язання управління здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від суддівської винагороди на підставі довідки Територіального управляння Державної судової адміністрації України у Харківській області від 28.02.2020 року №04-52/228 про суддівську винагороду, починаючи з 19.02.2020 року.

Перевіряючи оскаржуване рішення, дії відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 137 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 1402-VIII (далі по тексту Закон № 1402- VIII ) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На час призначення позивача на посаду судді питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося частиною четвертою статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII "Про статус суддів" та Указом Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів".

Згідно із частиною четвертою статті 43 Закону України "Про статус суддів" зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-XII "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус суддів", до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з пунктом 31 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", (чинної на час призначення позивача на посаду судді) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що до загального позивача, що дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, має бути враховано крім стажу роботи на посаді судді, період проходження строкової військової служби -1 рік 10 місяці 16 днів.

Вказана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладені в постановах від 28.11.2019 у справі 428/3117/17, від 18.06.2020 у справі № 498/337/17, від 10.09.2020 у справі № 537/2849/17.

Суд також зауважує на те, що частиною другою статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 05.08.2018) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Аналіз вказаної норми в її взаємозв`язку з абзацом четвертим пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд", яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Саме така правова позиція покладена в основу рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 9901/805/18.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду та зазначила, що частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Відповідно до положень статті 65 Закону УРСР «Про судоустрій Української PCP» №2022-Х на судових виконавців покладається виконання рішень, ухвал і постанов по цивільних справах, виконання вироків, ухвал і постанов по кримінальних справах у частині майнових стягнень, а також інших рішень і постанов у передбачених законом випадках.

Згідно зі ст. 350 ЦПК УРСР від 18.07.1963 (в редакції чинній упродовж роботи позивача на вказаній посаді) виконання судових рішень та інших постанов і рішень, перелічених у статті 348 цього Кодексу, покладалось на судових виконавців. Судовий виконавець користувався повноваженнями описувати майно боржника, проводити його оцінку, опечатувати описані речі ( ст. 381 ЦПК УРСР); звертати стягнення на заробітну плату або інший заробіток боржника, на його пенсію або стипендію (ст. 390 ЦПК УРСР); складати акт про проведені прилюдні торги, на підставі якого нотаріальна контора видала покупцеві свідоцтво про придбання будинку (ст. 398 ЦПК УРСР); скласти акт про чинення опору судовому виконавця, на підставі якого судом винні особи притягувались до відповідальності (ч. 6 ст. 362 ЦПК УРСР); складати акт про невиконання рішення, на підставі якого судом застосовувались наслідки невиконання боржником певних дій або штраф відносно боржника (ст. 417 ЦПК УРСР); тощо.

Отже, робота судового виконавця є юридичною діяльністю, пов`язаною з правозастосовчою (правовиконавчою) функціями, а отже є професійною діяльністю у сфері права, відтак, стаж роботи позивача судовим виконавцем має враховуватись як стаж його діяльності у сфері права.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про статус суддів", яка була чинною на час призначення позивача на посаду судді, суддею міг бути громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, мав вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Долученими до матеріалів справи розрахунками стажу позивача та копією трудової книжки (а.с.16-29,99) підтверджено, що позивач у період з у період з 10.09.1985 по 01.07.1989 працював судовим секретарем Військового трибуналу Харківського гарнізону, з 14.12.1989 по 25.02.1993 -судовим розпорядником Ленінського районного суду м.Харкова.

Таким чином, на момент призначення позивача суддею для зайняття такої посади поряд з іншим необхідним був наявний стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років. Відповідно, вказаний період має бути врахований при розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача.

Частиною 3 ст.142 Закону № 1402-VIII визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Отже, розмір довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці повинен дорівнювати 68 відсоткам суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги положення ст.9 КАС України, суд приходить до висновку, про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо незарахування до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання строку служби у рядах Радянської армії - 1 рік 10 місяців 16 днів, а також період роботи, вимога щодо якої була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - 2 роки та зобов`язання здійснити перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру 68 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 19.02.2020 року, з урахуванням строку служби у рядах Радянської армії - 1 рік 10 місяців 16 днів, а також період роботи, вимога щодо якої була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - 2 роки та виплатою недоотриманих сум.

Щодо позовної вимоги про внесення змін в трудовий стаж замість періоду роботи судовим виконавцем Ленінського районного суду м.Харкова 3 роки 02. Місяці 12 днів зазначити період роботи судовим виконавцем Ленінського районного суду м.Харкова -1 рік 04 місяці 06 днів та період роботи помічником голови ленінського районного суду м.Харкова 1 рік 10 місяців 06 днів, то суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки питання відповідачем не розглядалося, тоді як суд не може підміняти собою державний орган.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 13, 14, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд,

вирішив

Адміністративний позов задовольнити частково.

Вийти за межі позовних вимог

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо незарахування ОСОБА_1 до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання строку служби у рядах Радянської армії - 1 рік 10 місяців 16 днів, а також період роботи, вимога щодо якої була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - 2 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру 68 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 19.02.2020 року, з урахуванням строку служби у рядах Радянської армії - 1 рік 10 місяців 16 днів, а також період роботи, вимога щодо якої була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - 2 роки та виплатою недоотриманих сум.

В іншій частині вимог позов залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) грн.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 КАС України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 КАС України. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У повному обсязі рішення виготовлено 17.05.2021 року

Суддя Зоркіна Ю.В.