Справа № 591/3217/20
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 р.Справа № 591/3217/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09.03.2021, головуючий суддя І інстанції: Шелєхова Г.В., м. Суми, повний текст складено 12.03.21 року по справі № 591/3217/20

за позовом ОСОБА_1

до Начальника Управління Державної архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради Довбня Анатолія Миколайовича , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до Начальника Управління Державної архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради Довбня Анатолія Миколайовича, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, в якому просив суд: скасувати постанову №17 від 20 травня 2020 року, винесену начальником управління ДАБК Сумської міської ради Довбня А.М. про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09.03.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що правопорушення, яке вчинене позивачем, виявлене посадовими особами Управління державного архітектурно-будівельного контролю в ході проведення позапланової перевірки, а тому з дати складання акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: 27.03.2020 року і починається двохмісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності тобто з моменту виявлення, згідно ст. 38 КУпАП. Вказав на те, що суто формальні порушення при проведенні перевірки, за наявності доведеного факту вчинення суб`єктом містобудування порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, не можуть слугувати самостійною правовою підставою для скасування результатів такої первірки в цілому. Допущення технічної, друкарської помилки в частині прізвища позивача не звільняє ОСОБА_1 від відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 96 КУпАП за вчинене ним правопорушення.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином. Представником апелянта надано клопотання про перенесення розгляду справи через неможливість прибути в судове засідання та не отримання відзиву на апеляційну скаргу. Враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії справи, передбачені КАС України, відсутність в матеріалах справи відзиву на апеляційну скаргу, які на думку представника відповідача йому мали б бути направлені, а також відсутність доказів неможливості прибути в судове засідання, колегія суддів вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.22-25).

У 2017 році позивач замовив та отримав проект реконструкції вказаної квартири: житлового будинку з надбудовою мансарди (а.с. 29-49).

4 червня 2018 року Управління ДАБК СМР зареєстроване повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками (CCI) за №СМ49 - реконструкція частини житлового будинку по АДРЕСА_2 (а.с. 50-52).

ОСОБА_1 в період з липня 2019 року по 27 березня 2020 року виконав роботи з будівництва у м. Суми, біля житлового будинку по АДРЕСА_3 опори мансардного поверху, а також вхідної групи до підвального приміщення та на мансардний поверх.

27 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол №32/2, згідно якого виявлено що, земельна ділянка для виконання робіт у м. Суми біля житлового будинку по АДРЕСА_3 з будівництва опор мансардного поверху, а також вхідної групи до підвального приміщення та на мансардний поверх Сумською міською радою ОСОБА_1 не надавалася, про що свідчать матеріали кадастрової карти України. За таких обставин, ОСОБА_1 виконав зазначені роботи з порушенням вимог законодавства, будівельних норм і правил. Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч. 1 ст. 96 КУпАП (а.с.70-73).

Також, 27 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол №32/3, згідно якого виявлено що, ОСОБА_1 з метою організації та проведення будівельних робіт, подав 31 травня 2019 року до управління ДАБК Сумської міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1/)про зміну даних в повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI). В повідомленні в графі «технічний нагляд здійснює» зазначено, що така робота на згаданому об`єкті будівництва виконується інженером технічного нагляду Пилипенком І.Д. Перевіркою з`ясовано, що в дійсності, ОСОБА_2 договір на здійснення технічного нагляду з ОСОБА_1 не укладав, технічний нагляд на вищезгаданому об`єкті будівництва не здійснює. Таким чином, ОСОБА_1 вніс до повідомлення про початок будівельних робіт завідомо неправдиві дані про осіб, які здійснюють авторський нагляд, а також є розробниками проектної документації (а.с.74-77).

За результатами розгляду вищевказаних протоколів, постановою №17 від 20 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. (а.с. 16-21).

Згідно постанови, ОСОБА_3 діючи протягом липня місяця 2019 року по 27.03.2020 року виконав роботи з будівництва у м. Суми, біля житлового будинку по АДРЕСА_3 опор мансардного поверху, а також вхідної групи до підвального приміщення та на мансардний поверх з порушенням вимог законодавства будівельних норм, стандартів і правил. Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч. 1 ст. 96 КУпАП.

Непогодившись із зазначеною постановою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що така, вимога органу ДАБК, як зобов`язання усунути порушення Закону України «Про архітектурну діяльність» шляхом демонтажу самовільно збудованих підпираючих масардний поверх опор, а також вхідної групи до підвального приміщення та масардного поверху може бути застосована лише за умови, що органом контролю застосовано усі можливі заходи, та перебудова чи усунення порушень прав чи інтересів інших осіб чи усунення порушень будівельних норм іншим шляхом є неможлива. В матеріалах справи, відсутні інші рішення відповідача, яким позивача зобов`язувалося провести інші дії щодо усунення виявлених порушень. Відповідачем не доведено, що усунути порушення вимог ч. 1 ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність", можливо лише шляхом застосування крайньої міри - демонтажу самовільно збудованих підпираючих мансардний поверх опор і використано усі заходи для усунення вказаного порушення. Крім того, суд вказав на те, що на момент винесення оскаржуваної постанови 2 місячний строк накладення адміністративного стягнення закінчився.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставою для проведення позапланової перевірки є: 1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

На момент призначення перевірки процедура здійснення заходів контролю, спрямованих на дотримання замовниками будівництва, які є фізичними особами вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначалася Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 № 219 "Про оптимізацію органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду" зупинено дію постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» до початку виконання функцій і повноважень Державної інспекції містобудування. Вказану постанову було опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» та вона набрала чинності 18.03.2020 року.

Отже, на момент проведення перевірки дію постанови, якою регламентується порядок державного архітектурно-будівельного контролю було зупинено.

Проте, пунктами 2, підпунктом "а" пункту 3 частини 3 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону. У разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Пунктами 1.4., 3.2.11. Положення про управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, затвердженим рішенням Сумської міської ради від 28.09.2020 № 1673-МР визначено, що у своїй діяльності управління керується Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про регулювання містобудівної діяльності», іншими законами України, указами і розпорядженнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, наказами Мінрегіону та Держархбудінспекції, іншими нормативними актами, рішеннями Сумської міської ради та її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови та цим Положенням. Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих на території міста.

Тобто, керуючись Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, затвердженим рішенням Сумської міської ради від 28.09.2020 № 1673-МР, відповідач здійснює архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих на території міста, у порядку проведення позапланових перевірок з підстав виявлення факту самочинного будівництва об`єкта.

Отже, у відповідача, на час виникнення спірних правовідносин, були наявні правові підстави для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ст. 254 КУпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Як свідчать матеріали справи за результатами перевірки складено два протоколи від 27.03.2020 № 32/2 та 32/3 стосовно ОСОБА_1 .

Так, 27 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол №32/2, згідно якого виявлено що, земельна ділянка для виконання робіт у м. Суми біля житлового будинку по АДРЕСА_3 з будівництва опор мансардного поверху, а також вхідної групи до підвального приміщення та на мансардний поверх Сумською міською радою ОСОБА_1 не надавалася, про що свідчать матеріали кадастрової карти України. За таких обставин, ОСОБА_1 виконав зазначені роботи з порушенням вимог законодавства, будівельних норм і правил. Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч. 1 ст. 96 КУпАП (а.с.70-73).

Також, 27 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол №32/3, згідно якого виявлено що, ОСОБА_1 з метою організації та проведення будівельних робіт, подав 31 травня 2019 року до управління ДАБК Сумської міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1/) про зміну даних в повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI). В повідомленні в графі «технічний нагляд здійснює» зазначено, що така робота на згаданому об`єкті будівництва виконується інженером технічного нагляду Пилипенком І.Д. Перевіркою з`ясовано, що в дійсності, ОСОБА_2 договір на здійснення технічного нагляду з ОСОБА_1 не укладав, технічний нагляд на вищезгаданому об`єкті будівництва не здійснює. Таким чином, ОСОБА_1 вніс до повідомлення про початок будівельних робіт завідомо неправдиві дані про осіб, які здійснюють авторський нагляд, а також є розробниками проектної документації. Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч. 5 ст. 96 КУпАП (а.с.74-77).

Так, під час розгляду справи було встановлено, що з метою організації та проведення вищевказаних будівельних робіт, ОСОБА_1 , подав 31.05.2019 до управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI)/ про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI).

Вивченням інформації, вказаної у повідомленні про початок будівельних робіт, з`ясовано, що у графі «Технічний нагляд здійснює» зазначено, що така робота на згаданому вище об`єкті будівництва виконується інженером технічного нагляду Пилипенком І.Д.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення з`ясовано, що в дійсності, ОСОБА_2 договір на здійснення технічного нагляду з ОСОБА_1 не укладав, технічний нагляд на вищезгаданому об`єкті будівництва не здійснює.

Під час перевірки позивачем не було надано підтверджуючих документів на здійснення технічного нагляду, тому для підтвердження, що договір на здійснення технічного нагляду укладався ОСОБА_1 , останньому було запропоновано надати підтверджуючи документи. Проте, дані документи (докази) позивачем не були надані. В телефонній розмові з перевіряючими ОСОБА_2 повідомив, що на даному об`єкті технічний нагляд не здійснює, надати письмової заяви до управління не може, так як знаходиться в лікарні.

Згідно до ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.

Частиною 5 ст. 96 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками.

Крім того, під час перевірки встановлено, що земельна ділянка для виконання робіт у м. Суми біля житлового будинку по АДРЕСА_3 з будівництва опор мансардного поверху, а також вхідної групи до підвального приміщення та на мансардний поверх Сумською міською радою ОСОБА_1 не надавалася, про що свідчать матеріали кадастрової карти України. За таких обставин, ОСОБА_1 виконав зазначені роботи з порушенням вимог законодавства, будівельних норм і правил. Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч. 1 ст. 96 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 96 КУпАП порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За результатами розгляду вищевказаних протоколів, начальником управління ДАБК Сумської міської ради Довбня А.М. було прийнято постанову №17 від 20 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. (а.с. 16-21).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що при прийнятті оскаржуваної постанови, відповідач діяв на підставі в межах повноважень та у спосіб, що перебачені Конституцією та законами України.

Судова колегія також зазначає, що допущення технічної друкарської помилки в узагальнюючих висновках в частині прізвища особи, якою вчинено правопорушення, а саме: замість " ОСОБА_4 " зазначено " ОСОБА_5 " не звільняє ОСОБА_1 від відповідальності передбаченої ч. 5 ст. 96 КУпАП за вчинене ним порушення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що з акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, протоколів про адміністратне правопорушення та оскаржуваної постанови вбачається, що перевірка проводилася стосовно діяльності позивача.

В кожному з цих документів є посилання на прізвище позивача « ОСОБА_4 », код РНОКПП НОМЕР_1 та адресу місцезнаходження позивача: АДРЕСА_4 , а відтак оскаржувана постанова складена стосовно діяльності позивача, а допущення відповідачем в оскаржуваній постанові описки, не може бути підставою для її скасування.

Необхідно зауважити, що суто формальні порушення при проведенні перевірки, за наявності доведеного факту вчинення суб`єктом містобудування порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, не можуть слугувати самостійною правовою підставою для скасування результатів такої перевірки в цілому.

Формальний недолік проведення перевірки має місце тоді, коли він не призвів до порушення процедурних гарантій суб`єкта містобудування, не спричинив наслідків, які унеможливили реалізацію останнім своїх прав, їх захист при проведенні перевірки.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 27.11.2019 у справі №826/15257/15.

Судом також встановлено, що за результатами перевірки щодо правомірності виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, розташованого у АДРЕСА_2 . було складено акт від 27.03.2020 № 32 та припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 27.03.2020 № 32.

Приписом вимагається усунути порушення ч. 1 ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" шляхом демонтажу самовільного збудованих на земльній ділянці Сумської міської ради, біля житлового будинку по АДРЕСА_3 , підпираючих мансардий поверх опор, а також вхідної групи до підвального приміщення та мансардного поверху.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року по справі № 480/2636/20 було скасовано припис Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради про усунення порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 27.03.2020 № 32.

Так, судом було встановлено, що позивачем проведено реконструкцію квартири АДРЕСА_1 в тому числі з розміщенням фундаменту під стійки-стовбчасті бетонні, входу в підвал із монолітного залізобетони, змінивши зовнішні геометричні розміри фундаменту, на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, що вважається самочинним будівництвом і, про що правомірно зазначено в оспорюваному приписі.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, на думку суду, вимога органу ДАБК, як зобов`язання усунути порушення Закону України "Про архітектурну діяльність" шляхом демонтажу самовільно збудованих підпираючих масардний поверх опор, а також вхідної групи до підвального приміщення та масардного поверху може бути застосована лише за умови, що органом контролю застосовано усі можливі заходи, та перебудова чи усунення порушень прав чи інтересів інших осіб чи усунення порушень будівельних норм іншим шляхом є неможлива.

Колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на зазначене рішення, як на підставу визнання протиправною оскаржуваної постанови у даній справі, оскільки зазначеним рішенням суду надано оцінку застосованому заходу, проте не спростовано факт встановлених під час перевірки порушень, допущених позивачем.

Суд апеляційної інстанції також не погоджується з висновками суду першої інстанції про закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Як вбачається зі змісту статті 38 КУпАП, початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

За змістом наведених норм початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення пов`язується з днем виявлення правопорушення лише у випадку вчинення триваючого правопорушення.

Триваючі правопорушення є проступками, пов`язаними з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Такі правопорушення припиняються виконанням регламентованих обов`язків або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Як правило, ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. За невиконання вимог чинного законодавства установлено адміністративну відповідальність (Постанова Касаційного адміністративного суду ВСУ по справі № 461/1393/16-а від 21.11.2019 року).

КУпАП не містить визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02.08.2013 № 6802-0-4-13/11 в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином. (Постанова Касаційного адміністративного суду ВСУ по справі № 203/28/17 (2-а/0203/31/2017) від 24.01.2019 року).

Таким чином, строк притягнення до адміністративної відповідальності при триваючому правопорушенні обчислюється з моменту, коли посадовій особі інспекції державного архітектурно-будівельного контролю стало відомо про факт скоєння адміністративного правопорушення, зокрема передбаченого статтею 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення для фізичних осіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вчинене позивачем правопорушення, яке виявлене посадовими особами Управління державного архітектурно-будівельного контролю в ході проведення позапланової перевірки, є триваючим, а тому з дати складання акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: 27.03.2020 року і починається двохмісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності тобто з моменту виявлення, згідно ст. 38 КУпАП.

Стаття 19 Конституції України закріплює принцип законності у діяльності органів публічної влади, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем доведено перед судом правомірність його дій під час проведення перевірки та правомірність прийнятої постанови.

Таким чином, позовні вимоги є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим статтею 8 Конституції України та статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд на підставі статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09.03.2021 року по справі № 591/3217/20 прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, а отже підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09.03.2021 по справі № 591/3217/20 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко Я.М. Макаренко