Справа № 520/3717/21
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

17 травня 2021 р. справа № 520/3717/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області, в якому просить суд:

- скасувати постанову про накладення штрафу № 005 від 17 лютого 2021 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якого є роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах. ОСОБА_1 здійснює продаж робочого одягу та засобів індивідуального захисту. У період з 28 січня 2021 року по 02 лютого 2021 року на підставі наказу ГУ Держпраці у Харківській області від 27.01.2021 № 103 та направлення на проведення перевірки від 27.01.2021 № 05/03-137 посадовими особами ГУ Держпраці у Харківській області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 проведено планову перевірку характеристик продукції ФОП ОСОБА_1 . За результатами проведення перевірки складено Акт перевірки характеристик продукції від 02 лютого 2021 року № 05/03/0037. Також, за результатами планової перевірки характеристик продукції прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегуватьних) заходів від 03.02.2021 № 05-03/023 та № 05-03/022. 03 лютого 2021 року посадовими особами ГУ Держпраці у Харківській області складено протокол № 005 про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції». 17 лютого 2021 року ГУ Держпраці у Харківській області винесено постанову про накладення штрафу № 005. Згідно з постановою про накладення штрафу від 17.02.2021 №005 за результатами розгляду справи Акту перевірки характеристик продукції від 02.02.2021 №05-03/0037, протоколу про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» № 005 від 03.02.2021 встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вводить продукцію в обіг, яка не відповідає встановленим вимогам (Рукавиці RECORDRAG торгівельної марки REIS, модель RECORDRAG XL) порушив вимоги п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам. Постановою про накладення штрафу від 17.02.2021 № 005 накладено штраф на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51000 грн. ФОП ОСОБА_1 не погоджується із винесеною постановою, вважає її безпідставною та такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Позивач зазначив, що ФОП ОСОБА_1 не є особою, яка вводить продукцію в обіг та не є особою, яка вважається такою, що вводить продукцію в обіг, оскільки придбав продукцію для власних потреб. Також позивач вважає, що всі виявлені, під час проведення перевірки характеристик продукції, порушення встановлених вимог є формальною невідповідністю, яка передбачена ч.3 ст.29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Зі змісту постанови від 17.02.2021 вбачається, що до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51000.00 грн. за порушення вимог п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Однак, даний пункт статті містить виключення щодо застосування адміністративно- господарських санкцій у вигляді штрафу, а саме - до особи не може бути застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», у випадках виявлення під час перевірки характеристик продукції порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю. Також позивач вказав, що згідно з рішенням про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 03 лютого 2021 № 05-03/022 до позивача було застосовано обмежувальний (корегувальний) захід - обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності, термін виконання до 18.02.2021. Відповідно до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 03.02.2021 №05-03/023, до позивача було застосовано обмежувальний (корегувальний) захід - обмеження надання продукції на ринку до приведення продукції у відповідність до встановлених вимог, термін виконання встановлено до 18 лютого 2021 року. Однак, незважаючи на встановлений термін виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів - до 18.02.2021, відповідач 17.02.2021 виніс постанову про накладення штрафу № 005. Окрім цього, згідно з Актом № ОУ-0000215 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 18.02.2021, ФОП ОСОБА_1 були надані послуги пов`язані з утилізацією відпрацьованого (зношеного) спецодягу (засоби індивідуального захисту зіпсовані або забруднені) згідно листа № 18 від 15.02.2021, отже станом на момент винесення постанови № 005 від 17.02.2021 порушення, виявлені відповідачем під час проведення перевірки, були відсутні. Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача вказав, що відповідачем видано наказ від 27 січня 2021 №103 та направлення на проведення перевірки від 27 січня 2021 №05-03/137, відповідно до яких доручено начальнику управління експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг та головним державним інспекторам відділу експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг, провести перевірку характеристик продукції. Предметом перевірки було визначено: засоби індивідуального захисту, що знаходиться в розповсюджувача/виробника за адресою: АДРЕСА_2 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та в інтернет магазині за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 За результатами здійсненого планового заходу було складено Акт перевірки характеристик продукції від 02 лютого 2021 року №05-03/0037 з детальним описом порушень вимог законодавства, виявлених під час перевірки, яким серед іншого, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 вводить продукцію в обіг, яка не відповідає встановленим вимогам (Рукавиці RECORDRAG торгівельної марки REIS, модель RECORDRAG XL), а саме: 1) не надано декларацію про відповідність засобу індивідуального захисту Технічному регламенту засобів індивідуального захисту, затвердженого постановою КМУ від 27.08.2008 № 761 (далі - Регламент № 761), яку повинен скласти виробник або його уповноважена особа чи постачальник; 2) відсутня інструкція з експлуатації, збереження, очищення, обслуговування та дезінфекції засобу захисту; 3) дата виготовлення та або дата закінчення строку служби не зазначено на етикетці з даними; 4) не надано документ із оцінки відповідності вимогам Регламенту № 761, яку повинен провести виробник або його уповноважена особа чи постачальник шляхом застосування процедур (модулів оцінки відповідності) визначених постановою КМУ від 13 січня 2016 року № 95; 5) відсутнє маркування засобу індивідуального захисту знаком відповідності технічним регламентам, який повинен наноситись на продукцію або на пакування та супровідні документи; 6) не надано, на вимогу органів ринкового нагляду, документи, які дають змогу ідентифікувати суб`єкта господарювання, який поставив їм відповідну продукцію та якому вони поставили продукцію. 03.02.2021 року відповідачем було складено Протокол №005 про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №05-03/022 про усунення формальної невідповідності та рішення №05-03/023 про приведення продукції у відповідність до встановлених вимог. На підставі Акту №05-03/0037 складено Постанову про накладення штрафу від 17 лютого 2021 року № 005, оскільки відповідачем було виявлено невідповідність вище зазначеної продукції встановленим вимогам та прийнято правомірні заходи реагування. Враховуючи вищенаведене, представник відповідача вважає, що відповідач діяв в межах вимог чинного законодавства та просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позицію, викладену у адміністративному позові.

Представник відповідача надав до суду заперечення, в яких зазначив, що позивач не надав жодного обґрунтованого твердження, яке б ставило під сумнів законність та правомірність прийняття Постанови про накладення штрафу № 005.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до п.7 даного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 року №84 затверджено Положення про Головне управління Держпраці у Харківській області (далі - Управління Держпраці), згідно з пунктом 1 якого, Управління Держпраці є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 № 2735 (далі - ЗУ №2735) визначено, що державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - це діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

За правилами статті 3 Закону № 2735 законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

За змістом частини 1 та частини 2 статті 10 Закону №2735, ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.

Згідно з підпунктом 21 пункту 4 Положення про Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого: - здійснює державний ринковий нагляд у межах своєї відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон N 877-V) державний нагляд (контроль) - дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії.

Відповідно до ч.1 статті 11 Закону №2735 з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності, серед іншого: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог.

Відповідно до частини 5 статті 23 ЗУ №2735, перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.

Відповідно до частини 1, 2 статті 231 ЗУ №2735, для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція.

На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 24 ЗУ №2735, органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів, планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду.

Судом встановлено, що керуючись вищезазначеними нормами та з метою забезпечення здійснення державного ринкового нагляду нехарчової продукції на відповідність вимогам законодавчих та нормативно-правових актів з державного ринкового нагляду нехарчової продукції, на підставі затвердженого «Секторального плану державного ринкового нагляду на 2021 рік» (режим доступу за посиланням https://dsp.gov.ua/wp-ontent/uploads/2020/11/30.11.20.pdf), Головним управлінням Держпраці у Харківській області було видано наказ від 27 січня 2021 №103, направлення на проведення перевірки від 27 січня 2021 №05-03/137, відповідно до яких доручено начальнику управління експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг та головним державним інспекторам відділу експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг, провести перевірку характеристик продукції. Предметом перевірки було визначено: засоби індивідуального захисту, що знаходиться в розповсюджувача/виробника за адресою: АДРЕСА_2 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та в інтернет магазині за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідачем було допущено до проведення планової перевірки Управління Держпраці, що підтверджується копією направлення на проведення перевірки від 27 січня 2021 №05-03/137, зокрема, позивачем зроблено запис у вказаному направленні про те, що до проведення перевірки допустив.

З наяних матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 було вручено Вимогу про надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, не пізніше 15 год. 00 хв. 01 лютого 2021 року.

За результатами здійсненого планового заходу було складено Акт перевірки характеристик продукції від 02 лютого 2021 року №05-03/0037 з детальним описом порушень вимог законодавства, виявлених під час перевірки.

Серед іншого, було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 вводить продукцію в обіг, яка не відповідає встановленим вимогам (Рукавиці RECORDRAG торгівельної марки REIS, модель RECORDRAG XL), а саме: 1) не надано декларацію про відповідність засобу індивідуального захисту Технічному регламенту засобів індивідуального захисту, затвердженого постановою КМУ від 27.08.2008 № 761 (далі - Регламент № 761), яку повинен скласти виробник або його уповноважена особа чи постачальник; 2) відсутня інструкція з експлуатації, збереження, очищення, обслуговування та дезінфекції засобу захисту; 3) дата виготовлення та або дата закінчення строку служби не зазначено на етикетці з даними; 4) не надано документ із оцінки відповідності вимогам Регламенту № 761, яку повинен провести виробник або його уповноважена особа чи постачальник шляхом застосування процедур (модулів оцінки відповідності) визначених постановою КМУ від 13 січня 2016 року № 95; 5) відсутнє маркування засобу індивідуального захисту знаком відповідності технічним регламентам, який повинен наноситись на продукцію або на пакування та супровідні документи; 6) не надано, на вимогу органів ринкового нагляду, документи, які дають змогу ідентифікувати суб`єкта господарювання, який поставив їм відповідну продукцію та якому вони поставили продукцію.

Сутність порушень, виявлених актом перевірки, полягає у наступному.

На час перевірки з 28.01.2021 по 02.02.2021 на продукцію Рукавиці RECORDRAG торгівельної марки REIS, модель RECORDRAG XL не надано декларацію про відповідність засобу індивідуального захисту Регламенту № 761, яку повинен скласти виробник або його уповноважена особа чи постачальник. Вказаним порушено пункт 51 Регламенту № 761, яким встановлено, що під час проведення оцінки відповідності виробник або його уповноважена особа чи постачальник: складає декларацію про відповідність згідно з додатком, яку пред`являє на вимогу призначених органів державної влади. Національний знак відповідності, який повинен легко читатися і не стиратися протягом передбачуваного строку служби, наноситься на видному місці кожного засобу захисту, що постачається на ринок, та його упаковці. Також, порушено ч. 7 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: декларація про відповідність.

На час перевірки з 28.01.2021 по 02.02.2021 на продукцію Рукавиці RECORDRAG торгівельної марки REIS, модель RECORDRAG XL відсутня інструкція з експлуатації, збереження, очищення, обслуговування та дезінфекції засобу захисту. Вказаним порушено пункт 49 Регламенту № 761, а саме з метою виготовлення будь-якої моделі засобу захисту виробник повинен мати документи, що містять інструкцію з експлуатації, збереження, очищення, обслуговування та дезінфекції засобу захисту. Засоби, що рекомендуються для очищення, технічного обслуговування та дезінфекції, не повинні мати негативного впливу на засіб захисту або користувача при дотриманні інструкції.

На час перевірки з 28.01.2021 по 02.02.2021 на продукцію Рукавиці RECORDRAG торгівельної марки REIS, модель RECORDRAG XL дата виготовлення та або дата закінчення строку служби не зазначено на етикетці з даними. Вказаним порушено пункт 19 Регламенту № 761, а саме дата виготовлення та/або дата закінчення строку служби зазначаються на кожній складовій частині засобу захисту і на кожній його запасній частині, що постачається на ринок, з метою уникнення неправильного прочитання дат, які обов`язково зазначаються на упаковці.

На час перевірки з 28.01.2021 по 02.02.2021 на продукцію Рукавиці RECORDRAG торгівельної марки REIS, модель RECORDRAG XL не надано документ із оцінки відповідності вимогам Регламенту № 761, яку повинен провести виробник або його уповноважена особа чи постачальник шляхом застосування процедур (модулів оцінки відповідності) визначених постановою КМУ від 13 січня 2016 року №95. Вказаним порушено пункт 50 Регламенту № 761, оцінка відповідності засобів захисту, що належать до першої категорії, проводиться згідно з модулем A. У разі коли користувач засобів захисту може самостійно оцінити ступінь захисту від мінімальної небезпеки або шкідливої дії та своєчасно виявити таку дію, перевірка на відповідність стандартам з офіційно опублікованого переліку національних стандартів, які відповідають європейським гармонізованим стандартам та добровільне застосування яких може сприйматися як доказ відповідності засобів захисту вимогам цього Технічного регламенту, не проводиться.

На час перевірки з 28.01.2021 по 02.02.2021 на продукцію Рукавиці RECORDRAG торгівельної марки REIS, модель RECORDRAG XL відсутнє маркування засобу індивідуального захисту знаком відповідності технічним регламентам, який повинен наноситись на продукцію або на пакування та супровідні документи. Вказаним порушено пункт 51 Регламенту №761, за яким під час проведення оцінки відповідності виробник або його уповноважена особа чи постачальник: маркує кожну одиницю засобу захисту національним знаком відповідності згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 р. №1599 "Про затвердження опису та правил застосування національного знака відповідності". Також, порушено п.п. «а» п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом "а" пункту 2 частини першої цієї статті: на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є наявність знака відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання вимог щодо форми, опису, правил та умов нанесення знака відповідності технічним регламентам, а також правил його застосування.

На час перевірки з 28.01.2021 по 02.02.2021 на продукцію Рукавиці RECORDRAG торгівельної марки REIS, модель RECORDRAG XL не надано, на вимогу органів ринкового нагляду, документи, які дають змогу ідентифікувати суб`єкта господарювання, який поставив їм відповідну продукцію та якому вони поставили продукцію. Вказаним порушено ч. 5 ст. 8 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на запит органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати суб`єкта господарювання, який поставив їм продукцію та суб`єкта господарювання, якому вони поставили продукцію.

За наслідками проведеної перевірки відповідачем 02.02.2021 складено Акт перевірки характеристик продукції №05-03/0037.

З наявних матеріалів справи вбачається, що уповноважена особа суб`єкта господарювання відмовила у підписанні Акту перевірки характеристик продукції від 02 лютого 2021 року №05-03/0037, про що зроблена відповідна відмітка. 03.02.2021 року, відповідачем було надіслано примірник Акту засобами поштового зв`язку.

03.02.2021 року відповідачем було складено Протокол №005 про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», який надіслано суб`єкту господарювання засобами поштового зв`язку.

Також, 03.02.2021 року відповідачем було складено Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №05-03/022 про усунення формальної невідповідності та № 05-03/023 про приведення продукції у відповідність до встановлених вимог, які надіслані суб`єкту господарювання засобами поштового зв`язку.

Судом встановлено, що на підставі Акту №05-03/0037 складено Постанову про накладення штрафу від 17 лютого 2021 року № 005 у зв`язку з введенням в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», яка є предметом оскарження в межах даної справи.

Згідно з приписами п. 2 ч. 2 статті 44 ЗУ №2735, до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі: введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом періоду від одного року до трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відносно тверджень позивача, що він не є особою, яка вводить продукцію в обіг та не є особою, яка вважається такою, що вводить продукцію в обіг, суд зазначає наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач здійснює роздрібну торгівлю товарами в спеціалізованих магазинах.

Частиною 2 статті 1 Закону №2735 визначено, що термін «введення в обіг», «розповсюдження», «розповсюджувач» вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності».

Так, частиною 1 статті 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15 січня 2015 року №124-VIII передбачено, що введення в обіг - надання продукції на ринку України в перший раз; розповсюдження - надання продукції на ринку після введення її в обіг; розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку.

Відповідно до частин п`ятої - сьомої статті 8 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: 1) будь-який суб`єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію; 2) будь-який суб`єкт господарювання, якому вони поставили відповідну продукцію.

Суб`єкти господарювання зобов`язані зберігати документацію, визначену в частині п`ятій цієї статті, протягом строку, встановленого відповідним технічним регламентом, а якщо такий строк технічним регламентом не встановлено: 1) виробник - протягом десяти років з дня введення ним відповідної продукції в обіг; 2) уповноважений представник, імпортер або розповсюджувач - протягом десяти років з дня одержання ним відповідної продукції.

У разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію.

Отже, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що суб`єкти господарювання зобов`язані протягом узгодженого строку (терміну) надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати ланцюг постачання відповідної продукції та документи, зазначені у частині 7 статті 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

ФОП ОСОБА_1 , як суб`єкт господарювання-розповсюджувач, не надав позивачу документацію, що дає змогу ідентифікувати ланцюг постачання відповідної продукції, що унеможливило встановлення виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію. Тобто, такий суб`єкт господарювання-розповсюджувач вважається особою, що ввела таку продукцію в обіг.

На момент проведення перевірки, продукція Рукавиці RECORDRAG торгівельної марки REIS, модель RECORDRAG XL, які є засобом індивідуального захисту, знаходилися у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який є місцем реалізації товару. Відповідно, вбачається можливість придбання даного товару у закладі роздрібної торгівлі.

При цьому, під час перевірки позивачем було надано посадовим особам Управління Держпраці документи, з яких, на думку позивача, можливо було ідентифікувати виробника продукції Рукавиці RECORDRAG торгівельної марки REIS, модель RECORDRAG XL, зокрема Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 602-123-20-3/18284 від 17.04.2018 року.

Відповідно до пп. 7 п. 6 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції.

Тобто, позивачем, відповідно до вимог чинного законодавства, мають бути надані документи, які містять необхідну та достатню інформацію для ідентифікації товару, його виробників, постачальників та замовників.

Однак, ФОП ОСОБА_1 не надав належних та допустимих документів, які включають відповідні дані, зокрема, дані про придбання вказаного товару безпосередньо у виробника.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно ідентифіковано позивача, як особу, яка вводить продукцію в обіг.

Відносно тверджень позивача, що всі встановлені актом перевірки порушення є формальною невідповідністю, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначено перелік порушень, які вважаються формальною невідповідністю:

- знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті;

- не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом;

- не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом;

- декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог;

- органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною;

- вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Суд зазначає, що відповідачем визнано факт наявності серед шести виявлених порушень, зафіксованих в Протоколі №005 від 03.02.2021, двох порушень, визначених як формальна невідповідність, а саме: не надано декларацію про відповідність засобу індивідуального захисту та відсутнє маркування засобу індивідуального захисту знаком відповідності технічним регламентам.

Крім того, факт наявності формальних невідповідностей у порушеннях суб`єкта господарювання, відповідачем не заперечувався, про що свідчить складення Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №05-03/022 про усунення формальної невідповідності від 03.02.2021 року.

Таким чином, в ході проведення перевірки було виявлені порушення, які вважаються формальною невідповідністю, та порушення, які не відповідають встановленому переліку ч.3 ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», що спростовую твердження позивача.

Відносно посилань позивача на той факт, що ним нібито було усунуто порушення шляхом утилізації Рукавиці RECORDRAG торгівельної марки REIS, модель RECORDRAG XL, суд зазначає, що в даному випадку розпорядчим документом про усунення порушень органу державного ринкового нагляду є Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

При цьому, оспорюванна постанова була прийнята з підстав введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, а не за фактом невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів. Що спростовує твердження позивача про те, що відповідач 17.02.2021 виніс постанову про накладення штрафу № 005, тобто до закінчення встановленого терміну виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів - до 18.02.2021.

Суд наголошує, що штрафна санкція була застосована до позивача на підставі п. 2 ч. 2 статті 44 ЗУ №2735 саме за фактом того, що ФОП ОСОБА_1 ввів в обіг продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам, а не за фактом невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (від 03 лютого 2021 №05-03/023).

Також суд зазначає, що в матеріалах справи містяться документи, що не свідчать про утилізацію засобу індивідуального захисту, а саме: Рукавиці RECORDRAG торгівельної марки REIS, модель RECORDRAG XL, (акт № ОУ-0000215 здачі-прийняття робіт від 18.02.2021, звернення до директора ТОВ «Харків-Еко» про надання послуги з утилізації від 15.02.2021). Оскільки, згідно з переліком, зазначеним у зверненні, утилізація Рукавиці RECORDRAG торгівельної марки REIS, модель RECORDRAG XL не здійснювалася.

Щодо тверджень позивача, що без відбору та експертизи (випробування) зразків продукції неможливо встановити, що продукція не відповідає встановленим вимогам, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами п.п. а,б п.2 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» законодавець встановлює, що на наступних етапах перевірки можуть бути проведені: а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції; б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).

Системний аналіз ст. 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», наведеної позивачем, дає підстави дійти до висновку про те, що планова перевірка характеристик продукції може здійснюватися, як у спосіб перевірки інформації, що міститься на супровідних документах до продукції, так і шляхом відбору зразків продукції на експертизу.

З огляду на відсутність необхідних документів, які мають додаватися до відповідної продукції, посадові особи Управління Держпраці встановили невідповідність даного виробу вимогам пунктів 51, 49, 19, 50 Регламенту № 761 та п.п. «а» п. 1 ч. 2 ст. 24 , ч. 5 ст. 8 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», без відбору зразків продукції для проведення експертизи.

Таким чином, підставою для прийняття оскаржуваної Постанови №005 від 17.02.2021 року, є саме введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Твердження позивача, що до нього не може бути застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», у випадках виявлення під час перевірки характеристик продукції порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки із 6 виявлених порушень тільки 2 є формальною невідповідністю.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Також суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відносно клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, підстави для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу - відсутні.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17.05.2021 року.

Суддя Біленський О.О.