Справа № 200/2966/21-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 р. Справа№200/2966/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області про визнання бездіяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2021 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області, в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області щодо несвоєчасного оприлюднення у формі відкритих даних розпорядження сільського голови Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області №113 від 30.10.2020 "Про скликання позачергової тридцять дев`ятої сесії 7-го скликання Андріївської сільської ради" на веб-сторінці http://andriivska.gromada.org.ua/news// офіційного веб-сайту http://andriivska.gromada.org.ua/ Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області.

В обґрунтування позову зазначає, що ним 05.03.2021 було виявлено, що відповідач в супереч діючому законодавству України 25.01.2021 оприлюднив у формі відкритих даних розпорядження сільського голови Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області №113 від 30.10.2020 "Про скликання позачергової тридцять дев`ятої сесії 7-го скликання Андріївської сільської ради" (надалі також Документ) на веб-сторінці http://andriivska.gromada.org.ua/news// офіційного веб-сайту http://andriivska.gromada.orq.ua/ Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області, тобто через 86 днів після його видачі. Цей факт підтверджується інформацією в електронній (цифровій) формі, яка міститься у розділі властивостей Документа, згідно якій він був створений та розміщений на вищевказаній веб-сторінці за допомогою сервісу GoogleDrive, а саме 25 січня поточного року о 15:41.

Вважає, що своєю бездіяльністю відповідач порушив його законне право на своєчасний доступ до публічної інформації у формі відкритих даних, яке йому гарантоване Конституцією України.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що розпорядження сільського голови Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області було оприлюднене на офіційному веб-сайті Андріївської сільської ради 30.10.2020, що підтверджується завіреною належним чином копією (скріншотом) сторінки з веб-сайту.Розпорядження сільського голови Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області 30.10.2020 №113 «Про скликання позачергової тридцять дев`ятої сесії VІІ-го скликання Андріївської сільської ради» (далі - розпорядження) взагалі могло не опубліковуватися на сайті сільської ради, так як сільський голова не є розпорядником публічної інформації відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», а сільська рада не наділена повноваженнями щодо опублікування актів інших (відмінних від рішень ради) органів та посадових осіб.

Розпорядження, відповідно до ч.10 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», має бути доведено до населення та депутатів без застосування положень Закону України «Про доступ до публічної інформації». Доведення до населення та депутатів має бути здійснено шляхом висвітлення його на дошці оголошень, в газеті або в будь-який інший спосіб.

У своїй позовній заяві позивач не зазначає в чому саме полягає суть порушення його прав, свобод та інтересів, не наводить конкретних фактів порушення свого права, не вказує на причинний зв`язок між, на його думку, протиправною бездіяльністю та наслідками порушеного права.

Відповідно до ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Позивач зазначає, що місцем його реєстрації є м. Краматорськ. Документів, що підтверджують постійне проживання на території Андріївської територіальної громади позивачем не надано. Вважає, що позивач не є членом Андріївської територіальної громади, а отже, прийняті акти Андріївської сільської ради та сільського голови жодним чином його не стосуються. До того ж, на 39 позачерговій сесії VII-го скликання не вирішувалося жодного питання, що має відношення до позивача.

Вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню/а.с.45-48/.

27 квітня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що твердження відповідача якими він обґрунтовує свої заперечення, є необґрунтованими та безпідставними. Просить суд задовольнити позов /а.с.59-64/.

Ухвалою суду від 23 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху/а.с.18-19/.

25 березня 2021 року позивачем виконано вимоги ухвали від 23 березня2021року/а.с.22-40/.

Ухвалою суду від 30 березня 2021 року судом було відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні). В задоволені клопотання ОСОБА_1 про допит в якості свідка ОСОБА_2 відмовлено/а.с.25/.

26 квітня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с.45-48/.

26 квітня 2021 року через систему «Електронний суд» позивачем подано відповідь на відзив та заяву про уточнення позовних вимог /а.с.59-65,68-69/.

9 травня 2021 року через систему «Електронний суд» позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог /а.с.80-81/.

Ухвалою суду від 17 травня 2021 року заяви ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог по адміністративній справі №200/2966/21-а за позовом ОСОБА_1 до Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області про визнання бездіяльності протиправною, повернуто без розгляду/а.с.85-86/.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 24 березня 2000 року Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області.

30 жовтня 2020 року сільським головою Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області прийнято розпорядження №113 від 30.10.2020 "Про скликання позачергової тридцять дев`ятої сесії 7-го скликання Андріївської сільської ради", яке було оприлюднене на офіційному веб-сайті Андріївської сільської ради.

Позивач вважає, що дане розпорядження було оприлюднене відповідачем через 86 днів після його видачі, що в свою чергу порушує його законне право на своєчасний доступ до публічної інформації у формі відкритих даних, яке йому гарантоване Конституцією України.

За приписами статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Положенням ст.57 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є не чинними.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічна правова норма щодо органів місцевого самоврядування закріплена у статті 24 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Закон України від 13 січня 2011 року №2939-VI Про доступ до публічної інформації (далі Закон №2939-VI) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відповідно до частини 1 статті 5 та частини 1 статті 12 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР Про місцеве самоврядування в Україні (далі Закон №280/97-ВР) сільський, селищний, міський голова (далі - міський голова) входить до системи місцевого самоврядування і є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Конституційний Суд України у пункті 4 Рішення від 6 липня 1999 року № 7-рп/99 роз`яснив, що міський голова як особа, що має представницький мандат, виступає від імені виборців, зокрема представляє територіальну громаду, міську раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян тощо; звертається до суду з питань визнання незаконними актів відповідних органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів; укладає від імені територіальної громади, міської ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства (частина третя статті 42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні). Виконання цих функцій та повноважень має місце тому, що виборці обрали його і наділили мандатом (тобто дорученням).

З наведеного випливає, що міський голова хоча й входить до системи місцевого самоврядування, однак не є органом місцевого самоврядування - сільською, селищною, міською радою або їх виконавчим органом, а тому не володіє публічною інформацією в розумінні пункту 1 частини 1 статті 13 Закону №2939-VI і не може бути її розпорядником.

За приписами статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Сільський голова в межах своїх повноважень видає розпорядження. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України Про доступ до публічної інформації.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 15 Закону №2939-VI розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Отже, Законом №2939-VI встановлений виняток для внутрішньоорганізаційних актів щодо їх оприлюднення.

Судом встановлено, що розпорядження було видано сільським головою Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області на виконання вимог Закону України Про місцеве самоврядування», яким було скликано позачергове засідання тридцять дев`ятої сесії 7-го скликання сільської ради.

Статтею 25 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно частини 11 статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України Про доступ до публічної інформації, крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Відповідно ч.1 ст.3 Закону України Про доступ до публічної інформації право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п.1 ст.5 Закону України Про доступ до публічної інформації доступ до інформації забезпечується шляхом: систематичного та оперативного оприлюднення інформації: на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет.

Згідно з ст.12 Закону України Про доступ до публічної інформації суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні, про що зазначено в частині першій статті 19 Закону №2939. Крім того, даною статтею визначено порядок оформлення запитів на інформацію.

Так, запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (частина друга). Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача (частина третя вказаної статті) та має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі (частина п`ята).

Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини першої статті 5 Закону №2939).

Суд зазначає, що позивач не є запитувачем інформації у розумінні Закону України Про доступ до публічної інформації, оскільки не звертався до відповідача з відповідним запитом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 14 Закону України Про доступ до публічної інформації встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами.

Пункт 2 частини 1 статті 15 Закону України Про доступ до публічної інформації передбачає, що розпорядники публічної інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, нормативно-правові акти та акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, а частина 2 зазначеної правової норми передбачає, що ці акти підлягають обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше 5 робочих днів з дня затвердження документу. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Таким чином, Закон України Про доступ до публічної інформації чітко встановлює строки оприлюднення нормативно-правових актів та актів індивідуальної дії, до яких відносяться і рішення місцевих рад, та передбачає, що такі рішення підлягають оприлюдненню, в тому числі на сайті, невідкладно, але не пізніше 5 робочих днів з моменту їх затвердження.

Розпорядженням сільського голови Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області від 30.10.2020 №113 було скликано позачергове засідання тридцять дев`ятої сесії 7-го скликання сільської ради.

Позивач, посилаючись на електронний доказ, наполягає, на тому, що зазначене розпорядження було розміщено на офіційному сайті Андрієвської сільської ради тільки 25 січня поточного року о 16:41, надаючи інформацію в електронній (цифровій) формі, яка міститься у розділі властивостей Документа, згідно якій він був створений та розміщений на вищевказаної веб-сторінці за допомогою сервісу GoogleDrive, паперова копія, якого знаходиться в матеріалах справи.

При цьому, з наданого доказу не вбачається дати первинного створення документа. На сайті ж відповідача зазначена дата створення спірного розпорядження 30.10.2020 о 15:36.

Стосовно доводів позивача, щодо його порушеного права на своєчасне копіювання, публікування, поширювання, використовування, у тому числі в комерційних цілях інформації, що міститься у документі, суд зазначає наступне.

Рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тобто, умовою для звернення особи до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб таких органів є наявність у позивача суб`єктивного переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

У свою чергу, порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею такого права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона може розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків такої особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

При цьому, виходячи з наведених вище положень частини другої статті 55 Конституції України, особа-позивач на власний розсуд визначає, чи порушені її права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Водночас задоволення відповідних позовних вимог особи можливе лише в разі наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, при цьому така зміна відбувається з порушенням критеріїв правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, встановлених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд зазначає, що за результатами розгляду справи, фактів порушення прав позивачем не доведено, а позивач посилається на формальне порушення закону.

Навіть у разі задоволення позовних вимог позивача про визнання бездіяльності відповідача протиправною не відбудеться будь яких змін щодо його прав та законних інтересів, а отже їх поновлення не відбудеться.

Таким чином, позивач не надав доказів про порушення своїх прав та законних інтересів. В будь якому разі, само по собі порушення процедури при розміщення інформації не є порушенням прав та законних інтересів позивача.

Отже у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про недоведеність порушення прав та законних інтересів позивача, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З огляду на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України стягненню не підлягають.

Згідно з ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_2 ) до Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області (місцезнаходження: вул. Миру, буд. 7б, с. Андріївка, Слов`янський район, Донецька область; ) про визнання бездіяльності протиправною відмовити повністю.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного позовного провадження 17 травня 2021 року. Повне судове рішення складено та підписано 20 травня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов