Справа № 300/316/19
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року

м. Київ

справа № 300/316/19

адміністративне провадження № К/9901/21290/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Тацій Л.В.,

суддів: Мороз Л.Л., Стрелець Т.Г., -

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року (прийняте судом у складі судді Грицюка П.П.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2019 року (ухвалену судом у складі: головуючого судді Шавеля Р.М., суддів: Улицького В.З., Довгої О.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - ГУ ПФУ) про визнання дій протиправними, зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 року № 795 «Деякі питання реалізації частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2017 року № 486 (далі - постанова КМУ № 795);

- зобов`язати пенсійний орган провести перерахунок та виплачувати пенсію відповідно до статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно з постановою КМУ № 795.

Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 25 червня 2019 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, зазначив, що можливість застосування під час обчислення пенсій по інвалідності особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, середньої заробітної плати за 2014-2016 роки передбачена лише для осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби, та внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

При цьому, позивач ОСОБА_1 проходив дійсну строкову службу в армії з 20 травня 1981 року по 13 липня 1983 року, брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 18 липня 1986 року по 03 вересня 1986 року.

Таким чином, у позивача немає підстав для перерахунку йому пенсії згідно з пунктом 91 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі - Порядок № 1210), оскільки, участь у ліквідації наслідків аварії позивач брав не під час проходження дійсної строкової служби.

Крім того, покликання позивача на необхідність перерахунку пенсії з урахуванням частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та використання під час розрахунку пенсії показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 року є безпідставними, оскільки Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» доповнено розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пунктом 45, згідно з яким збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для обчислення пенсій, передбачене частиною другою статті 42 цього Закону, проводиться починаючи з 2021 року.

Також пунктом 13 Порядку № 1210 встановлено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується, зокрема, особам, що належать до категорії 1, особам з інвалідністю III групи, в розмірі 284 грн 70 коп., при цьому остання виплачена позивачу у повному обсязі.

З огляду на викладені обставини, відповідач правомірно застосував під час розрахунку пенсії ОСОБА_1 середню заробітну плату за 2006 рік на підставі пункту 9 Порядку № 1210, оскільки використання під час розрахунку пенсії середнього показника заробітної плати за 2014-2016 роки нормами цього Порядку для позивача, за наявності встановлених обставин, не передбачено.

Таким чином, відповідач, відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

29 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить судові рішення, постановлені у цій справі, скасувати і ухвалите нове - про задоволення позову.

У скарзі зазначає, що суди неправильно застосували норми матеріального права та допустили порушення норм процесуального права.

Посилається на те, що відповідач протиправно відмовив у проведенні перерахунку пенсії відповідно до статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно з постановою КМУ № 795.

У відзиві на касаційну скаргу ГУ ПФУ просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 липня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стеценко С.Г., Стрелець Т.Г. , скаргу передано судді-доповідачу.

Верховний Суд ухвалою від 05 серпня 2019 року відкрив касаційне провадження.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 грудня 2020 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року № 2538/0/78-20 визначено такий склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Мороз Л.Л., Стрелець Т.Г.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

ОСОБА_1 , починаючи з 13 квітня 2009 року, встановлено III групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що стверджується довідкою серії НОМЕР_1 від 13 квітня 2009 року.

Також позивач віднесений до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія), що стверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 19 лютого 2003 року.

Позивач має статус інваліда війни 3 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 11 листопада 2016 року.

Починаючи з 29 січня 2003 року, позивач перебуває на обліку в пенсійному органі та отримує пенсію по III групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

04 вересня 2018 року позивач звернувся до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії на підставі Указу Президента України № 196 від 05 липня 2018 року, частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки.

Згідно з листом Калуського ОУПФ України Івано-Франківської області № 563/П-15 від 24 вересня 2018 року повідомлено позивача про відсутність законних підстав для перерахунку пенсії. Обчислення розміру його пенсії здійснюється відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядку № 1210, а тому врахування іншого показника, ніж середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чинним законодавством не передбачено. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 01 жовтня 2017 року проведені перерахунки пенсій, призначених згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та здійснено осучаснення заробітної плати шляхом врахування показника середньої заробітної плати 3764 грн 40 коп. та переглянуто величину оцінки одного року страхового стажу, яка дорівнює 1 %. Оскільки пенсію призначено позивачу за нормами іншого Закону, підстав для врахування показника середньої заробітної плати в розмірі 3764 грн 40 коп. немає.

Позивач не погодився із цими діями відповідача та звернувся до суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у межах доводів касаційної скарги перевірив постановлені у цій справі судові рішення, обговорив доводи касаційної скарги і дійшов висновку про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ) позивач віднесений до І категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Частиною четвертою статті 57 Закону № 796-ХІІ передбачено, що порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 67 Закону № 796-ХІІ передбачено, що крім індексації пенсії, яка здійснюється відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення, у разі, якщо величина середньої заробітної плати в Україні за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, за минулий рік зросла, то з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується в порядку, встановленому частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною першою статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Так, механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначає Порядок № 1210.

Згідно з пунктом 1 Порядку №1210 пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Як вже зазначалося вище, позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Пунктом 9 Порядку №1210 визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою: П = Зс х Кзс х Кв/100%, де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: Кзс = Ск/К, де Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (Кз1 + Кз2 + Кз3 + + ... + Кзn) за кожний місяць роботи в зоні відчуження у 1986-1990 роках; К - кількість місяців, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати.

Коефіцієнт заробітної плати (Кз1, Кз2, Кз3, ..., Кзn) за кожний місяць роботи в зоні відчуження, який враховується під час обчислення пенсії, визначається за формулою: Кзс = Зв/Зсм, де Кз - коефіцієнт заробітної плати; Зв - сума заробітної плати за роботу в зоні відчуження за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, за період 1986 - 1990 років; Зсм - показник середньомісячної заробітної плати робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 №1783 "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян", за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, за період 1986 - 1990 років.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається: для пенсій по інвалідності - як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи; для пенсій по втраті годувальника - як співвідношення кількості непрацездатних членів сім`ї до кількості таких членів сім`ї з урахуванням потерпілого (у відсотках) Кв = Ку/Ку+1 х 100%, де Ку - кількість непрацездатних членів сім`ї.

Під час визначення коефіцієнта заробітної плати у випадках, передбачених цим пунктом, середня заробітна плата за рік у відповідному періоді вважається середньомісячною платою робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, відповідного року.

Таким чином, Порядком №1210 чітко визначено порядок розрахунку пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формулою, де середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", береться саме за 2006 рік, а не середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, як того вимагає позивач.

За таких обставин, позовні вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок розміру пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки (3764,40 грн) у розмірі відшкодування фактичних збитків згідно з частиною першою статті 54 Закону № 796-ХІІ з 01 жовтня 2017 року, є безпідставними, оскільки застосування такого показника до позивача не передбачено Порядком № 1210.

Крім того, як правильно зазначили суди, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 15 листопада 2017 року № 851, зобов`язано Пенсійний фонд України забезпечити проведення перерахунків пенсій, призначених особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, за матеріалами пенсійних справ.

Так, Порядок №1210, доповнено пунктом 91, згідно з яким за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: П = Зс х Кзс х Кв/100%, де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Тобто, можливість застосування під час обчислення пенсій по інвалідності особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, середньої заробітної плати за 2014, 2015 та 2016 роки передбачена лише для осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

При цьому, судами встановлено, що відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 проходив дійсну строкову службу в армії з 20 травня 1981 року по 13 липня 1983 рік, що підтверджено довідкою за № 112.

Відповідно до довідки № 157 від 22 лютого 2001 року позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 18 липня по 03 вересня 1986 року.

Таким чином, в даному випадку у позивача немає підстав для перерахунку йому пенсії згідно з пунктом 91 Порядку № 1210, оскільки, участь у ліквідації наслідків аварії позивач брав не під час проходження дійсної строкової служби.

Крім того, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що безпідставними є посилання позивача на необхідність перерахунку пенсії з урахуванням частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV та використання під час розрахунку пенсії показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки, оскільки Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" доповнено розділ XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV пунктом 45, згідно з яким збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для обчислення пенсій, передбачене частиною другою статті 42 цього Закону, проводиться починаючи з 2021 року.

У контексті наведеного судова колегія Верховного суду вважає за необхідне підкреслити, що норми Закону № 796-ХІІ не містять положення, що при перерахунку пенсій, призначених за даним Законом, середньомісячний заробіток визначається Кабінетом Міністрів України. Тобто, будь-яких обмежень для прямого застосування частини другої статті 67 Закону № 796-ХІІ при здійсненні перерахунку пенсій, призначених відповідно до даного Закону, немає.

Разом з тим, таке застосування має здійснюватися системно з урахуваннями приписів Закону № 1058-ІV, аналіз наведених вище положень якого свідчить про правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій про те, що до 2021 року перерахунок пенсій із застосуванням частини другої статті 42 даного Закону № 1058-ІV не проводиться (абзац 1 пункту 45 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV).

Натомість, застосовується інший механізм обрахунку середнього заробітку для перерахунку пенсій, визначений пунктом 43 (на 2017-2018 роки) та абзацом 2 пункту 45 (на 2019-2020 роки) розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV. При цьому, закріплені у пункті 47 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV нормативні приписи дають підстави для висновку, що положення пункту 43 вказаного розділу застосовуються виключно для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058-IV.

Тобто у 2017-2018 роках застосування показника збільшеного середнього заробітку, визначеного відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV та пункту 43 розділу XV «Прикінцеві положення» вказаного Закону, для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 796-ХІІ, неможливе.

За таких обставин, чинним законодавством виключається до 2019 року можливість перерахунку пенсій, призначених за Законом № 796-ХІІ, із застосуванням частини другої статті 67 даного Закону, частини другої статті 42 та пункту 43 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV. Такий перерахунок можливий тільки з 2019 року.

Щодо доводів позивача про неврахування положень постанови КМУ №795 та Указу Президента України від 05 липня 2018 року №196/2018, якими передбачено проведення перерахунку та підвищення пенсії, слід зазначити таке.

Відповідно до пункту 1 Порядку перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 року № 795, цей Порядок визначає механізм перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески.

Тобто, положення вказаної постанови КМУ № 795 застосовуються у випадку, коли перерахунок пенсії здійснюється відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV. Разом із тим, встановлена Законом відсутність правових підстав для проведення такого перерахунку пенсії позивачу у 2017-2018 роках унеможливлює застосування до спірних правовідносин приписів порядку визначеного постановою КМУ № 795, який є нормативним актом нижчої юридичної сили у порівнянні із Законом № 1058-ІV.

Указ Президента України від 05 липня 2018 року №196/2018 «Про додаткові заходи з відродження територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, із соціального захисту постраждалих осіб, безпечного поводження з радіоактивними відходами», яким з метою забезпечення радіаційного захисту та безпеки на територіях, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, для реабілітації та відродження таких територій, підтримки природоохоронної, наукової та дослідницької діяльності в зоні відчуження і зоні безумовного (обов`язкового) відселення, поліпшення соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, приписано Кабінету Міністрів України, зокрема, забезпечити поліпшення соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, ужити заходів щодо підвищення розміру пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і пенсій у зв`язку із втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з урахуванням збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, не є нормативним актом, положеннями якого регулюється питання перерахунку пенсій, а тому застосований до спірних правовідносин бути не може.

З огляду на встановлені вище обставини суд вважає, що відповідач правомірно відмовив у перерахунку пенсії позивачу з урахуванням середнього показника заробітної плати за 2014, 2015 та 2016 роки відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV, отже, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Порядком № 1210 та Законом № 796-ХІІ.

В аспекті наведеного слід також зазначити, що відповідно до статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції чинній до 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення не виявлено.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи наведене, Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

З огляду на викладене, керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями 341- 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : Л.Л. Мороз

Т.Г. Стрелець