Справа № 380/11216/20
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2021 року м. Львів

15 год. 58 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Гулкевича В.О., представниці відповідача Павлій І.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (79007 м. Львів пл. Ген.Григоренка 3), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерства внутрішніх справ України (01601 м. Київ вул. Академіка Богомольця 10) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі - відповідач, Головне управління МВС України у Львівській області), у якій просить визнати бездіяльність відповідача неправомірною та зобов`язати відповідача розглянути подані позивачем документи та видати довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

В обґрунтування позову зазначив, що в період з 02.05.2014 по 15.05.2014 позивач залучався та брав участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, пов`язаної із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час її проведення в Луганській області, посилаючись на те, що на виконання наказу управління поліції охорони у Львівській області «Про відрядження особового складу ДСО при ГУМВС України у Львівській області в м. Луганськ» № 2246/еп від 01.05.2014 прийнято наказ «Про службове відрядження до ГУМВС України в Луганській області» № 67-В від 01.05.2014, відповідно до якого ОСОБА_1 відряджено у Луганську область терміном на 15 діб без урахування часу на проїзд. Позивач та інші працівники управління прибули 02.05.2014 у м. Луганськ в обласне управління міліції і поступили в підпорядкування полковника міліції ОСОБА_2 для оборони адміністративної будівлі міліції. З огляду на вказане позивач звернувся до Головного управління МВС у Львівській області із заявою про надання йому довідки про безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції, проте листом за вих. № кол-484/9/05/13-2020 від 21.10.2020 відповідач відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_1 з посиланням на відсутність наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення останнього до проведення антитерористичної операції. Позивач не погодився із такою бездіяльністю відповідача та вважає, що долучені ним документи та рішення судів про встановлення фактів (прийняті стосовно працівників, відряджених разом із позивачем), свідчать про його безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, відтак він звернувся до суду із цим позовом за захистом свого порушеного права.

Ухвалою від 07.12.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; залучено до участі у справі Міністерство внутрішніх справ України як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (далі - третя особа).

Ухвалою суду від 05.02.2021 продовжено строк розгляду справи.

Ухвалою від 09.03.2021 суд перейшов до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання позивач не прибув, від представниці надійшла заява про слухання без участі (вх. № 33462 від 12.05.2021), у якій справу просила слухати за її відсутності. Позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив (вх. № 14720 від 05.03.2021). В обґрунтування додатково зазначено, що відповідно до п. 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014, не лише наказ Антитерористичного комітету може бути підтвердженням участі у проведенні антитерористичної операції у районах її проведення. Просила позов задовольнити.

У судовому засіданні представниця відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх. № 9980 від 15.02.2021). По суті позовних вимог вказано, що стосовно ОСОБА_1 не було прийнято відповідного рішення керівництва Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, керівництва оперативного штабу з управління антитерористичною операцією тощо. Відповідач вважає, що ним не вчинялося жодної протиправної бездіяльності, оскільки позивач не проходив службу в штаті Головного управління МВС України у Львівській області, а був службовцем Управління державної служби охорони та продовжує службу в УПО у Львівській області. Відтак, на думку відповідача, належним відповідачем є Управління поліції охорони у Львівській області, оскільки ще 31.08.2016 саме останнє відмовило позивачу у направленні документів для надання статусу учасника бойових дій. У судовому засіданні надала аналогічні усні пояснення, просила у задоволенні позову відмовити.

Третя особа правом подати письмові пояснення щодо предмета спору не скористалася. У судове засідання не прибула, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Суд заслухав пояснення представниці відповідача, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та встановив таке.

Судом встановлено, що в період з 18.01.2009 по 06.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 05.07.2007 (а.с. 10, зворот).

Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про переведення органів і підрозділів внутрішніх справ і Національної гвардії на посилений варіант оперативно-службової діяльності» № 402 від 28.04.2014 із 30.04.2014 по 29.05.2014 підпорядкований особовий склад переведено на посилений варіант оперативно-службової діяльності.

На виконання наказу МВС України «Про переведення органів і підрозділів внутрішніх справ і Національної гвардії на посилений варіант оперативно-службової діяльності» № 402 від 28.04.2014 та доручення Міністерства «Про використання резерву ДСО при МВС у забезпеченні охорони громадського порядку на території Луганської області» № 7980/Яр начальником Департаменту ДСО при МВС України надано вимогу (електронний лист) «Про відрядження працівників» № 11/2-1784/Нз/еп від 01.05.2014, якою, зокрема, постановлено відрядити особовий склад УДСО, ВДСО, УМВС України в форменому одязі, зі спорядженою вогнепальною автоматичною та табельною зброєю, засобами індивідуального захисту та активної оборони до ГУМВС України у Луганській області.

Наказом Управління державної служби охорони ГУМВС України у Львівській області «Про відрядження особового складу ДСО при ГУМВС України у Львівській області в м. Луганськ» № 2246/еп від 01.05.2014 наказано 02.05.2014 відрядити особовий склад підрозділів ДСО при ГУМВС України у Львівській області у форменому одязі та з озброєнням до м. Луганська (а.с. 11, 12).

Відповідно до п. 1 наказу Управління державної служби охорони ГУМВС України у Львівській області «Про службове відрядження до ГУМВС України в Луганській області» № 67-в від 01.05.2014 (далі - наказ № 67-в) відряджено, зокрема, старшого сержанта міліції ОСОБА_1 , міліціонера-водія СВГЗ Самбірського МРВ УДСО при ГУМВС України у Львівській області, до ГУ МВС у Луганській області для посилення охорони особливо важливих об`єктів та об`єктів життєзабезпечення, що охороняються за договорами (а.с. 14-16).

Окрім цього, цим же наказом відряджено: інспектора ВКЗ УДСО при ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 , міліціонера з охорони об`єктів Бродівського МРВ УДСО при ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 , командира взводу СВГЗ Трускавецького міського відділення УДСО при ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 , старшого інспектора ВОС УДСО при ГУМВС України у Львівській області Сеничича В.М., молодшого інспектора СРГЗ батальйону № 1 полку міліції охорони УДСО при ГУМВС України у Львівській області Думанського О.Б.

Пунктом 2 наказу № 67-в установлено строк відрядження тривалістю 15 діб без урахування часу на проїзд до місця відрядження і назад.

Таким чином, ОСОБА_1 як працівник органів внутрішніх справ (разом із іншими особами) був відряджений із 01.05.2014 по 16.05.2014 у м. Луганськ.

З матеріалів справи слідує, що в подальшому позивач та інші працівники правоохоронних органів, яких було відряджено на підставі наказу № 67-в, неодноразово зверталися з вимогами щодо оформлення статусу учасника бойових дій, оскільки м. Луганськ протягом часу відрядження перебувало в зоні проведення антитерористичної діяльності, відряджені працівники міліції в підпорядкуванні керівництва органу міліції здійснювали заходи з оборони адміністративної будівлі МВС, ними створювалися бойові позиції для відбиття нападу на будівлю (мішками з піском, укріплено віконні пройоми, влаштовано барикади у внутрішніх проходах, виставлено бойові розрахунки). Увесь час відрядження зброя цілодобово знаходилася з працівниками поліції для відбиття нападу та в чергову частину не здавалась. На території м. Луганська під час відрядження відбувалися бойові дії в районі Луганського аеропорту, незаконними збройними формуваннями штурмувався міський військкомат, здійснювалася окупація міста силами сепаратистів.

Однак на звернення щодо надання статусу учасника бойових дій до органів державної влади та державних служб з питань проведення АТО від працівників, які були відряджені за наказом № 67-в до м. Луганська, їм було надано відмови. Вказане стало приводом для їх звернення за захистом своїх прав до суду.

Судом також встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.03.2019 у справі № 442/1160/19 встановлено факт участі та залучення до проведення антитерористичної операції ОСОБА_5 в період з 02.05.2014 до 15.05.2014, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції в Луганській області; рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 05.11.2018 у справі № 445/1240/18 встановлено факт участі та залучення до проведення антитерористичної операції ОСОБА_4 в період з 02.05.2014 по 15.05.2014, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції в Луганській області; рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 05.11.2018 у справі № 445/1239/18 встановлено факт участі та залучення до проведення антитерористичної операції ОСОБА_3 в період з 02.05.2014 по 15.05.2014, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції в Луганській області; рішенням Турківського районного суду Львівської області від 04.11.2019 у справі № 458/116/19 встановлено факт участі та залучення ОСОБА_6 до проведення антитерористичної операції в період з 02.05.2014 до 15.05.2014, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції в Луганській області; рішенням Франківського районного суду м. Львова від 21.10.2019 у справі № 465/613/19 встановлено факт участі та залучення до проведення антитерористичної операції ОСОБА_7 в період з 02.05.2014 по 15.05.2014, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції в Луганській області (а.с. 25-46). Зазначені рішення судів набрали законної сили.

Матеріалами справи також підтверджується, що вказаним особам Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області видано довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та у подальшому присвоєно статус учасників бойових дій (а.с. 47-55).

На підставі вищезазначених обставин з метою отримання довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України ОСОБА_1 звернувся до Головного управління МВС України у Львівській області із відповідною заявою (а.с. 57).

Листом № кол-484/У/05/13-2020 від 21.10.2020 відповідач відмовив у задоволенні вимог позивача, мотивуючи це відсутністю наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення останнього до проведення антитерористичної операції (а.с. 56).

Позивач не погодився із такою бездіяльністю відповідача та вважає, що долучені ним документи та рішення судів про встановлення фактів (прийняті стосовно працівників, відряджених разом із позивачем), свідчать про його безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, відтак він звернувся до суду із цим позовом за захистом свого порушеного права.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Аналогічні положення містяться в ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII).

Спірні правовідносини регулюються, зокрема, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 (далі - Закон № 3551-XII) та Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014 (далі - Порядок № 413) у редакціях, які діяли на момент звернення позивача до відповідача із заявою про видачу спірної довідки.

Відповідно до ст. 5 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Пунктом 19 ст. 6 Закону № 3551-XII визначено, що учасниками бойових дій визнаються, серед інших, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

З аналізу наведених норм Закону № 3551-XII слідує, що для визнання учасником бойових дій Законом № 3551-XII передбачено сукупність обов`язкових умов, а саме: несення служби по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, зокрема в Міністерстві внутрішніх справ України, та безпосередня участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення).

Так, процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок № 413.

Згідно з абзацом 2 пунктом 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається, зокрема, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 21 Порядку № 413 визначено, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією, а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції.

Райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення визначаються Антитерористичним центром при СБУ (пункт 3 Порядку № 413).

Абзацами 3-5 пункту 4 Порядку № 413 визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення:

для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.

Відповідне рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними, окрім іншого, в МВС (пункт 5 Порядку № 413).

Відповідно до положень пункту 6 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Суд також враховує, що первинною редакцією пункту 6 Порядку № 413 було передбачено, що для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення зобов`язані подати на розгляд комісій, утворених у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади чи інших державних органах (далі - комісія), у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, в складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

У разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії чи керівником підприємства, установи, організації до міжвідомчої комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особа може самостійно звернутися до таких комісій (абз. 1 п. 8 Порядку № 413).

З аналізу вказаних норм слідує, що підставою для видачі довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Суд зазначає, що відповідно до п. 3 Порядку № 413 наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України «Про визначення районів антитерористичної операції та термінів її проведення» № 33/6/а від 07.10.2014 визначено райони та терміни проведення антитерористичної операції, зокрема з 07.04.2014 територію Луганської області.

Як установлено судом, наказом Управління державної служби охорони ГУМВС України у Львівській області «Про відрядження особового складу ДСО при ГУМВС України у Львівській області в м. Луганськ» № 2246/еп від 01.05.2014 наказано 02.05.2014 відрядити особовий склад підрозділів ДСО при ГУМВС України у Львівській області у форменому одязі та з озброєнням до м. Луганська (а.с. 11, 12).

Відповідно до п. 1 наказу № 67-в відряджено, зокрема, старшого сержанта міліції ОСОБА_1 , міліціонера-водія СВГЗ Самбірського МРВ УДСО при ГУМВС України у Львівській області, до ГУ МВС у Луганській області для посилення охорони особливо важливих об`єктів та об`єктів життєзабезпечення, що охороняються за договорами (а.с. 14-16).

Окрім цього, цим же наказом відряджено: інспектора ВКЗ УДСО при ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 , міліціонера з охорони об`єктів Бродівського МРВ УДСО при ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 , командира взводу СВГЗ Трускавецького міського відділення УДСО при ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 , старшого інспектора ВОС УДСО при ГУМВС України у Львівській області Сеничича В.М., молодшого інспектора СРГЗ батальйону № 1 полку міліції охорони УДСО при ГУМВС України у Львівській області Думанського О.Б.

Пунктом 2 наказу № 67-в установлено строк відрядження тривалістю 15 діб без урахування часу на проїзд до місця відрядження і назад.

Таким чином, ОСОБА_1 як працівник органів внутрішніх справ (разом із іншими особами) був відряджений із 01.05.2014 по 16.05.2014 у м. Луганськ, однак жодних доказів прибуття останнього до місця відрядження та вибуття з нього матеріали справи не містять.

З матеріалів справи слідує, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.03.2019 у справі № 442/1160/19 встановлено факт участі та залучення до проведення антитерористичної операції ОСОБА_5 в період з 02.05.2014 до 15.05.2014, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції в Луганській області; рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 05.11.2018 у справі № 445/1240/18 встановлено факт участі та залучення до проведення антитерористичної операції ОСОБА_4 в період з 02.05.2014 по 15.05.2014, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції в Луганській області; рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 05.11.2018 у справі № 445/1239/18 встановлено факт участі та залучення до проведення антитерористичної операції ОСОБА_3 в період з 02.05.2014 по 15.05.2014, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції в Луганській області; рішенням Турківського районного суду Львівської області від 04.11.2019 у справі № 458/116/19 встановлено факт участі та залучення ОСОБА_6 до проведення антитерористичної операції в період з 02.05.2014 до 15.05.2014, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції в Луганській області; рішенням Франківського районного суду м. Львова від 21.10.2019 у справі № 465/613/19 встановлено факт участі та залучення до проведення антитерористичної операції ОСОБА_7 в період з 02.05.2014 по 15.05.2014, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції в Луганській області (а.с. 25-46). Зазначені рішення судів набрали законної сили.

Матеріалами справи також підтверджується, що вказаним особам Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області видано довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та у подальшому присвоєно статус учасників бойових дій (а.с. 47-55).

На підставі вищезазначених обставин ОСОБА_1 звернувся до Головного управління МВС України у Львівській області із заявою про видачу йому довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, оскільки вважав, що вказані вище документи та рішення судів про встановлення фактів (прийнятими стосовно працівників, відряджених разом із позивачем) свідчать про його безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

З цього приводу суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що рішеннями судів, які набрали законної сили, а саме: рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.03.2019 у справі № 442/1160/19, рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 05.11.2018 у справі № 445/1240/18, рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 05.11.2018 у справі № 445/1239/18, рішенням Турківського районного суду Львівської області від 04.11.2019 у справі № 458/116/19, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 21.10.2019 у справі № 465/613/19 встановлено факти участі та залучення до проведення антитерористичної операції в період з 02.05.2014 до 15.05.2014, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції в Луганській області, правоохоронців, які були разом із ОСОБА_1 відряджені за наказом Управління державної служби охорони ГУМВС України у Львівській області «Про службове відрядження до ГУМВС України в Луганській області» № 67-в від 01.05.2014.

Однак такі рішення не стосуються позивача у цій справі - ОСОБА_1 , такі не можуть вважатися підставою для звільнення від доказування в розумінні ч. 4 ст. 78 КАС України.

До матеріалів справи позивачем також долучено нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_8 від 14.02.2017 (а.с. 23), якого разом із позивачем на підставі наказу № 67-в було відряджено до ГУ МВС у Луганській області.

Однак позивачем жодним чином не обґрунтовано її значення для вирішення спору по суті з огляду на те, що відповідно до абз. 13-16 п. 4 Порядку № 413 у чинній редакції свідчення (заява) свідків (не менше двох та трьох), підпис на яких повинен бути нотаріально засвідченим, може бути підставою для надання статусу учасника бойових дій лише особам, зазначеним в абзаці четвертому пункту 2 Порядку № 413 (у той час як позивач відноситься до осіб, зазначеним в абзаці другому). Крім цього, до уваги беруться свідчення (заяви) осіб, підпис на яких повинен бути засвідчений нотаріально, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до абзацу першого пункту 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та/або статус особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та які мають документальне підтвердження своєї участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях за період, за який вони свідчать.

Проте докази встановлення ОСОБА_8 одного із зазначених вище статусів в матеріалах справи відсутні.

Доводи позивача про наявність документів, що містять достатні докази його безпосередньої участі у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до наказу № 67-в ОСОБА_1 установлено відрядити останнього до ГУ МВС у Луганській області для посилення охорони особливо важливих об`єктів та об`єктів життєзабезпечення, що охороняються за договорами, що відповідає повноваженням Управління Державної служби охорони при МВС України, які станом на момент виникнення спірних правовідносин були визначені, зокрема, Інструкцією про організацію діяльності міліції охорони Державної служби охорони при МВС України, затвердженою наказом МВС України № 1433 від 25.11.2003. Наявність форменого одягу та озброєння також викликана специфікою діяльності цього органу.

Долучені представницею позивача лист Управління поліції охорони у Львівській області № 15-вих. від 22.03.2021 та довідка Управління поліції охорони у Львівській області № 2021 лише підтверджують інформацію, викладену в наказі № 67-в, про факт перебування ОСОБА_1 у службовому відрядженні, однак не містять відомостей про дату прибуття останнього до м. Луганська, про термін такого перебування, про дату вибуття та про виконання ним інших, ніж зазначено в наказі № 67-в, завдань.

Проаналізувавши вказані документи, суд дійшов висновку про відсутність належних доказів про виконання ОСОБА_1 завдань антитерористичної операції в районах її проведення у період з 02.05.2014 по 15.05.2014, з огляду на що у відповідача відповідно до п. 7 Порядку № 413 були відсутні підстави для видачі довідки про безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції.

Разом з цим, позивач на підставі абз. 1 п. 8 Порядку № 413 має право самостійно звернутися до відповідної комісії із документами, необхідними для надання статусу учасника бойових дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи у видачі довідки ОСОБА_1 , діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295, пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення», суд -

ВИРІШИВ:
1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (79007 м. Львів пл. Ген.Григоренка 3; код за ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерство внутрішніх справ України (01601 м. Київ вул. Академіка Богомольця 10; код за ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 18.05.2021.

Суддя Р.П. Качур