Справа № 160/1430/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2021 року Справа № 160/1430/21
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), починаючи з липня 2020 року, без врахування до складу грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія сум щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій та винагороди за участь в АТО, отримані з грудня 2015 року по листопад 2017 року, із яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, обов`язок врахування яких встановлено судовим рішенням Третього апеляційного адміністративного суду від 14.02.2019 року в адміністративній справі №804/3878/18;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок, починаючи з липня 2020 року та виплачувати пенсію ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого позивачу нараховується пенсія, суми щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій та винагороди за участь в АТО, отримані грудня 2015 року по листопад 2017 року, із яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі довідки №326 від 20 грудня 2017 року командира військової частини НОМЕР_2 , що встановлено рішенням Третього апеляційного адміністративного суду від 14.02.2019 року в адміністративній справі №804/3878/18 та виплатити донараховану суму.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 01.12.2017 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Законну України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
За поясненнями позивача, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.02.2019 року у справі № 804/3878/18 визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , не врахувавши до складу грошового забезпечення суми щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій та винагороди за участь в АТО, отримані з грудня 2015 року по листопад 2017 року, і з яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок починаючи з 01.12.2017 року та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого позивачу нараховується пенсія, суми щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій та винагороди за участь в АТО, отримані з грудня 2015 року по листопад 2017 року, і з яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі довідки № 326 від 20 грудня 2017 року командира військової частини НОМЕР_2 та виплатити донараховану суму.
Разом з тим, позивач пояснює, що з липня 2020 року ОСОБА_1 почав отримувати пенсію у меншому розмірі, у зв`язку з чим, звернувся до відповідача з відповідним запитом. Проте, як зазначає, позивач листом від 27.07.2020 року позивача повідомлено, що в рішенні суду за позовом ОСОБА_1 не визначено кінцевої дати періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії. Виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплати пенсії без обмеження строком, продовжується до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або зміні умов пенсійного забезпечення одержувача.
Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують права позивача на належне пенсійне забезпечення.
Ухвалою суду від 02.02.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Заперечуючи проти позову, відповідачем надано до адресу суду письмовий відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.
В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не наділено повноваженнями визначати розмір грошового забезпечення та змінювати його, відповідальність за внесення тих чи інших складових грошового забезпечення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії покладається на установу, якою видавалась довідка.
Відповідач вказує, що у випадках, коли в рішенні суду не визначено кінцевої дати періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, виплата за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача.
Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.12.2017 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Законну України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
З матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_3 від 07.04.2015 року, копія якого міститься в матеріалах справи.
Судом встановлено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.02.2019 року у справі № 804/3878/18 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року, скасовано.
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , не врахувавши до складу грошового забезпечення суми щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій та винагороди за участь в АТО, отримані з грудня 2015 року по листопад 2017 року, і з яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок починаючи з 01.12.2017 року та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого позивачу нараховується пенсія, суми щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій та винагороди за участь в АТО, отримані з грудня 2015 року по листопад 2017 року, і з яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі довідки № 326 від 20 грудня 2017 року командира військової частини НОМЕР_2 та виплатити донараховану суму.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2500 грн.
Рішення набрало законної сили 14.02.2019 року.
З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку зі зменшенням розміру пенсійних виплат з липня 2020 року, адвокат позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з відповідним адвокатським запитом №1 від 07.07.2020 року.
Розмір пенсії на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 14.02.2019 року у справі № 804/3878/18 обчислюється до дати проведення перерахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Зазначено, що після виконання постанови суду, з 01.01.2018 року пенсію ОСОБА_1 встановлено в розмірі, який був встановлений на виконання Постанови № 103 з наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад 4370,00 грн.; оклад за військове звання 1340,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років 50 % - 2855,00 грн.; всього 8565,00 грн., в т.ч. сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 8565,00 грн. Основний розмір пенсії: 70 % грошового забезпечення (вислуга років 29) у розмірі 5995,50 грн.; вид підвищення або надбавки до пенсії 468,00 грн.; підсумок пенсії (з надбавками) 6463,50 грн.
Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії в бік зменшення її розміру, вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до абзацу 2 статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Згідно абзацу 4 статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з частиною 1 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому, середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі - постанова № 393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ), частиною першою статті 9 якого встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ)
Відповідно до частини 8 статті 9 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям Сил спеціальних операцій Збройних Сил України встановлюється спеціальна надбавка, що входить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).
Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Стосовно врахування у складі грошового забезпечення для отримання пенсії щомісячної додаткової винагороди, винагороди за участь в АТО, а також одноразових премій, суд зазначає наступне.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №158 від 04 червня 2014 року встановлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншого технікою, військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.
Разом з тим, зазначений пункт постанови Кабінету Міністрів України № 158 у частині виплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш як 3 тис. гривень, у розрахунку на місяць на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 24 від 31.01.2015 р.
Так, постановою Кабінету Міністрів України № 24 від 31.01.2015 р. установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.
Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 р. № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» визнана такою, що втратила чинність, постанову Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 р. № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій», та установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень.
Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.
Щомісячна додаткова винагорода установлена постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010 р. «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», яка була чинною в 2015-2017 роках.
Підпунктом 2 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка була чинною в 2015-2017 роках, надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Усі зазначені виплати є додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
За змістом пункту 17 статті 11 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.
Частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV встановлено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених, зокрема, у пункті 17 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Тобто, військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 14.02.2019 року у справі № 804/3878/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, суд дійшов висновку, що додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Суд зазначає, що за приписами частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017р. №704 (надалі - постанова №704) були збільшені розміри грошового забезпечення військовослужбовців. На виконання вказаної правової норми Закону № 2262-XII та постанови №704 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 21.02.2018р. №103 "Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" ( надалі - Постанова №103).
Алгоритм дій відповідача, як територіального органу Пенсійного фонду України врегульовано правовими нормами Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. № 45 (в редакції постанови № 103, надалі - Порядок № 45).
Приписами п.1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
В розумінні вимог п.3 та п.4 Порядку № 45 такий перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, за формою згідно з додатками 2 і 3, що були подані головним управлінням Пенсійного фонду України.
Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Суд зазначає, що всупереч вказаними вимогам відповідачем зазначено, що такий перерахунок здійснено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»".
Суд також вважає безпідставними доводи відповідача, наведені у відзиві, що у рішенні Третього апеляційного адміністративного суду від 14.02.2018 року №804/3878/18 не було визначено кінцевої дати періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, а тому, така виплата продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача.
З набранням законної сили вказаним судовим рішенням до проведення спірного перерахунку пенсії позивачу (01.07.2020 року), жодного рішення Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог статті 63 Закону № 2262-XII для проведення перерахунку пенсії, призначених до вказаного Закону, не приймалося.
Більш того, суд звертає увагу, що вказаний спірний перерахунок призвів до зменшення розміру пенсії позивача, що протирічить вимогам статті 63 Закону № 2262-XII та пункту четвертому Порядку № 45.
Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Отже, з самого визначення поняття «пенсія» випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому, цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок).
Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії, яка має виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом в постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 820/5621/15 та від 24 квітня 2018 року у справі № 167/592/17.
Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що здійснюючи перерахунок пенсії позивача у сторону її зменшення з 01.07.2020 року, відповідач діяв не на підставі та не в порядку, передбаченому Законом № 2262-XII, а тому, дії відповідача є протиправними та позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що на підставі п. 13 ч. 1 ст. Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від спати судового збору як учасник бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 07.04.2015 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Тому, питання щодо розподілу судових витрат у вигляді судового збору судом не вирішується.
Керуючись 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), починаючи з липня 2020 року, без врахування до складу грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія сум щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій та винагороди за участь в АТО, отримані з грудня 2015 року по листопад 2017 року, із яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, обов`язок врахування яких встановлено судовим рішенням Третього апеляційного адміністративного суду від 14.02.2019 року в адміністративній справі №804/3878/18.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок, починаючи з липня 2020 року та виплачувати пенсію ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого позивачу нараховується пенсія, суми щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій та винагороди за участь в АТО, отримані грудня 2015 року по листопад 2017 року, із яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі довідки №326 від 20 грудня 2017 року командира військової частини НОМЕР_2 , що встановлено рішенням Третього апеляційного адміністративного суду від 14.02.2019 року в адміністративній справі №804/3878/18 та виплатити донараховану суму.
Судові витрати у вигляді судового збору у справі не розподілися.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19.05.2021 року.

Суддя І.О. Лозицька