Справа № 160/16702/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2021 року м. Дніпросправа № 160/16702/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року (головуючий суддя Сидоренко Д.В.) в адміністративній справі

за позовом Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергоальянс»

про припинення юридичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі Позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергоальянс» (далі Відповідач), в якому просило припинити юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергоальянс».

В обґрунтування адміністративного позову Позивач, зокрема, зазначив, що про відсутність здійснення відповідачем господарської діяльності та наміру проводити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження свідчать ті обставини, що директор Відповідача не отримує заробітну плату, за юридичною адресою Відповідач не знаходиться, а підприємство ухиляється від подачі податкової звітності.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с.27-28).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, зокрема, зазначив, що надані Позивачем докази в сукупності не свідчать, що ТОВ «Компанія «Енергоальянс» зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження, а судом на підставі наданих Позивачем доказів не встановлено ознак фіктивності, що дають підстави для винесення рішення про припинення юридичної особи.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Позивач, із посиланням на неправильне застосування норм матеріального права, неповноту з`ясування фактичних обставин, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що посадові особи Відповідача в порушення вимог чинного законодавства, ухиляючись від подачі податкової звітності, не маючи наміру проводити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження, систематично перешкоджають своїми діями контролюючому органу здійснювати контроль за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою та своєчасністю сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що виключає своєчасне виявлення та відвернення правопорушень у сфері оподаткування.

Також Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області заявлено клопотання про заміну сторони в порядку правонаступництва, а саме: Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області () на Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658).

Згідно зі ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів ухвалила допустити заміну Відповідача-1 - Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області () на його правонаступника Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658).

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергоальянс» перебуває на обліку у Соборній ДПІ Соборного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергоальянс» є адреса: 49100, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.120. Керівником ТОВ зареєстровано ОСОБА_1 .

Відповідно даних інформаційних систем ДПС України остання податкова звітність Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергоальянс» - 13.03.2017 (податкова декларація з ПДВ).

Згідно акту від 10.06.2020 року №11, головним державним ревізором інспектором відділу по роботі з податковим боргом Соборного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області, податковим керуючим ОСОБА_2 , 10.06.2020р. здійснено вихід за місцезнаходженням боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергоальянс»: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, б.120 та перевіркою встановлено, що підприємством, керівництво орган управління ТОВ «Компанія «Енергоальянс» за вказаною адресою не знаходиться. Будь-які ознаки, які вказували б на наявність діяльності підприємства за вказаною адресою, відсутні.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в період з 01.04.2019р. по 30.09.2020 р. не отримував доходу від ТОВ «Компанія «Енергоальянс».

Згідно з підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання.

Відповідно до підпункту 67.2 статті 67 Податкового кодексу України органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатись до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців.

Згідно зі статтею 55-1 Господарського кодексу України, ознаками фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем, у тому числі визнання реєстраційних документів недійсними, є:

-зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи;

-незареєстровано у державних органах, якщо обов`язок реєстрації передбачено законодавством;

-зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження;

-зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

З системного аналізу наведених норм слідує, що контролюючий орган вправі звернутися до суду з позовом про припинення юридичної особи в разі виявлення ознак фіктивності суб`єкта господарювання (підприємництва), які мають бути доведені належними, допустимими і достовірними доказами.

Основною підставою позову Позивач зазначає реєстрацію юридичної особи, у органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру проводити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження, у зв`язку з тим, що директор Відповідача не отримує заробітну плату, за юридичною адресою Відповідач не знаходиться, а підприємство ухиляється від подачі податкової звітності.

Згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами 1 та 2 статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладені обставини, надані Позивачем до матеріалів справи докази в сукупності не свідчать, що ТОВ «Компанія «Енергоальянс» зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження, а судом на підставі наданих позивачем доказів не встановлено ознак фіктивності, що дають підстави для винесення рішення про припинення юридичної особи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 18 лютого 2021 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі №160/16702/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов