Справа № 120/7744/20-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 травня 2021 р. Справа №120/7744/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Агро Україна +" до Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулося приватне підприємство "Агро Україна+" до Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки з вимогою визнати протиправною та скасувати постанову від 01 грудня 2020 року №198946 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 8500 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 04 листопада 2020 року посадовими особами Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт приватним підприємством "Агро Україна+" під час виконання перевезень вантажу автомобільним транспортом RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 .

Під час такої перевірки виявлено порушення, що полягало у перевезенні вантажу з перевищенням вагових обмежень без відповідного дозволу. За результатами перевірки 04 листопада 2020 року складено акт №229507.

На підставі такого акту 01 грудня 2020 року Подільським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову №198946, якою до приватного підприємства "Агро Україна+" застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500 гривень відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки для визначення фактичної маси та навантаження на осі транспортного засобу відповідачем не застосовувалась відповідна методика визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, про яку йдеться у пункті 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879, так як така не затверджена спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології..

Окрім того, позивач вказує на те, що відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю не дотримано процедури, що встановлена для такого контролю, зокрема, зі змісту довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів неможливо встановити, якими вагами проводилось зважування транспортного засобу, який відсоток похибки ваг, чи проходили вони періодичну повірку, а тому отримані в ході перевірки результати не можуть бути покладені в основу прийнятого рішення.

Також у позовній заяві йдеться про те, що відповідачем при зважуванні не враховано властивостей вантажу, який перевозився, оскільки зерно кукурудзи є подільним вантажем, а тому такий в силу своїх властивостей може зсуватися з більшим навантаженням на осі транспортного засобу.

Ухвалою від 15 грудня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою у відповідача витребувано належним чином засвідчену копію акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №229507.

09 березня 2021 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Обґрунтовуючи відзив, відповідач зазначив, що 04 листопада 2020 року у пункті габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі М-12 "Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка" 423 кілометр+647 метрів посадовими особами Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки RENAULT 460DXI, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом KOGEL SN248, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час такого контролю виявлено порушення, що полягало у перевезенні вантажу з перевищенням вагових обмежень без відповідного дозволу. Зокрема, під час зважування транспортного засобу марки RENAULT 460DXI, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом KOGEL SN248, номерний знак НОМЕР_2 , встановлено навантаження на одиночну вісь 11,675 тонни, при допустимих 11 тонн та на строєну вісь з одиничними шинами 22,695 тонни при допустимих 22 тонни. Тому за результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №229507 від 04 листопада 2020 року, на підставі якого прийнято оскаржувану постанову. Відповідач вважає, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №198946 від 01 грудня 2020 року є правомірною, оскільки позивачем перевищено габаритно-вагові норми понад 5 %, за що відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено штраф у розмірі п`ятиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Разом із відзивом на позовну заяву відповідачем надано витребуваний ухвалою від 15 грудня 2020 року доказ.

19 березня 2021 року позивачем подано відповідь на відзив, у якій йдеться про те, що на розгляд справи 01 грудня 2020 року прибув уповноважений представник позивача та надав пояснення і докази, які, на його думку, спростовують виявлені порушення. Зокрема, підприємством було надано чек зважування в пункті габаритно-вагового контролю біля міста Умань, товаро-транспортні накладні, талон зважування на наступному пункті за тим, де було виявлено порушення, та GPS-трекер, який свідчить про те, що між такими пунктами транспортний засіб не зупинявся.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

04 листопада 2020 року посадовими особами Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки RENAULT 460DXI, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом KOGEL SN248, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що належить приватному підприємству "Агро Україна+".

За результатами габаритно-вагового контролю 04 листопада 2020 року складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №050621, у якій зафіксовано навантаження на кожну вісь, а саме: навантаження на вісь 1 склало 6,560 тонн, на вісь 2 - 11,675 тонн, на вісь 3 - 7,535 тонн, на вісь 4 - 7,545 тонн, на вісь 5 - 7,615 тонн; повна маса транспортного засобу склала 40,930 тонн.

04 листопада 2020 року складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0017621, у якому зафіксовано осьові навантаження на одиничну вісь 11,675 тонни при допустимих 11 тонн та на строєну вісь з одиничними шинами 22,695 тонн при допустимих 22 тонни.

Також 04 листопада 2020 року складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №229507, згідно із яким в ході перевірки виявлено перевезення вантажу з перевищенням габаритно-вагових норм від 5% до 10% без відповідного дозволу, що є порушенням пункту 22.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

01 грудня 2020 року Подільським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову №198946, якою до приватного підприємства "Агро Україна+" застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500 гривень за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень без відповідного дозволу), відповідальність за яке передбачена абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Надаючи правову оцінку постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу, що оскаржується, суд зважає на таке.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" (надалі - Закон).

Частиною 6 статті 6 цього Закону передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює в тому числі й габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27 червня 2007 року "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (надалі - Порядок №879).

Відповідно до пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (пункту 18 Порядку №879).

Крім того, за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України (пункти 20, 21 Порядку №879).

Разом із тим, відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (надалі Правила дорожнього руху).

Водночас, абзацом 1 пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється (абзац 3 пункту 22.5 Правил дорожнього руху).

Аналіз пункту 22.5 Правил дорожнього руху свідчить про те, що у разі перевезення небезпечних вантажів та при вантажних перевезеннях понад встановлені нормативи габаритно-вагових параметрів (крім подільних вантажів) спеціальними правилами таких перевезень є отримання відповідного дозволу або документу про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, про що йдеться у частині 4 статті 48 Закону.

При цьому, абзац 3 пункту 22.5 Правил дорожнього руху взагалі забороняє рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 тонн у разі перевезення подільних вантажів.

Варто звернути увагу на тому, що нормативно-правове визначення "подільних вантажів" відсутнє; при цьому, у частині 1 статті 183 Цивільного кодексу України наведено визначення подільної речі, під якою розуміється річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

В ході судового розгляду встановлено, що належний на праві власності позивачу транспортний засіб RENAULT з державним номерним знаком НОМЕР_1 04 листопада 2020 року здійснював перевезення подільного вантажу кукурудзи, що не заперечується сторонами та підтверджується належними доказами.

Відтак, зважаючи на те, що об`єкт перевірки здійснював перевезення подільного вантажу, тому відповідно до абзацу 3 пункту 22.5 Правил дорожнього руху рух такого транспортного засобу з перевищенням вагових нормативів заборонено, що не потребувало отримання дозволу, який давав би право на рух автомобільними дорогами України, або документу про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

За наведених обставин висновки, зроблені посадовою особою відповідача у акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом від 04 листопада 2020 року в частині відсутності дозволу, який би давав право на рух транспортного засобу, є необґрунтованими та спростовуються наведеними вище аргументами, позаяк відповідний дозвіл на перевезення подільних вантажів взагалі не видається.

Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 01 грудня 2020 року №198946 є протиправною з огляду на те, що до позивача застосовано санкції за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 14 частиною 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Однак, у абзаці 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" йдеться про відповідальність автомобільних перевізників за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, видача якого у спірному випадку при перевезенні подільного вантажу не передбачена діючим законодавством.

За таких обставин суд вважає, що вимагати у перевізника дозвіл на участь в дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні при перевезенні подільного вантажу, а також притягувати до відповідальності за відсутність у нього документу, який йому апріорі не може бути виданий, є неправомірним.

Відтак, за наведених підстав постанова, що оскаржується, є протиправною та підлягає скасуванню

З приводу доводів позивача про те, що зі змісту довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використано при проведенні габаритно-вагового контролю, то суд враховує наступне.

Форма акту про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів, затверджена додатком 3 до Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №422. При цьому, затверджена форма акту не передбачає відображення будь-яких даних стосовно ваг, якими проводиться зважування транспортного засобу.

Окрім того, пункти 12, 13 Порядку №879 не встановлюють обов`язку для посадових осіб Укртрансбезпеки надавати водієві протокол, свідоцтво про метрологічну атестацію на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника, повідомляти назву вагового комплексу, на якому здійснювався габаритно-ваговий контроль. Також законодавчо не встановлено вимоги щодо зазначення в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю та розрахунку плати за проїзд характеристик вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю. Тобто ненадання посадовими особами Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю вказаної документації не свідчить про протиправність їхніх дій та відсутність права використовувати відповідне зважувальне обладнання, а відтак, такі доводи позивача суд до уваги не бере.

Критично слід оцінити також твердження позивача на незастосуванні органом Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю методики, про яку згадується у підпункті 2 пункту 2 Порядку 879, зважаючи на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №385 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 і від 27 червня 2007 року №879" пункт 19 Порядку №879 викладено в такій редакції: "Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансінспекція або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку".

Іншою постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №671 "Про внесення змін до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні" виключено пункт 19 Порядку №879.

Відтак, виключення з Порядку №879 положення, що передбачало обов`язок Укртрансінспекції або її територіальних органів під час проведення габаритно-вагового контролю застосовувати методику, свідчить про відмову Уряду від раніше запроваджених змін.

При цьому, неприведення у відповідність до таких змін приписів підпункту 2 пункту 2 Порядку №879 (в частині, що стосується методики) не свідчить про те, що при проведенні габаритно-вагового контролю органи Укртрансінспекції зобов`язані керуватися такою методикою.

Інші аргументи, наведені позивачем у позовній заяві, не є достатньо обгрунтованими, адже не підтверджені належними доказами.

Підсумовуючи вищевикладене, Подільським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки прийнято оскаржувану постанову від 01 грудня 2020 року про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу необґрунтовано, без урахування усіх обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності, що вказує на наявність правових підстав для її скасування.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі статтею 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною 1 якої визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як свідчать матеріали справи, позивач при зверненні до суду з позовною заявою сплатив судовий збір в розмірі 2102 гривні, що підтверджується платіжним дорученням №726 від 09 грудня 2020 року.

Відтак, на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 2102 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 134, 139, 241, 245, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву приватного підприємства "Агро Україна+" задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 01 грудня 2020 року №198946.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на користь приватного підприємства "Агро Україна+" витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: приватне підприємство "Агро Україна+" (місцезнаходження: 22512, Вінницька обл., Липовецький р-н, с. Нова Прилука, вул. Аграрна, буд. 37Е; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40671778)

Відповідач: Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (місцезнаходження: 21036, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 23)

Повний текст рішення складено 17.05.2021

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович