Справа № 480/9210/20
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2021 року Справа № 480/9210/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9210/20 за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1 ), в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України кошти за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився у розмірі 14 067,70 грн.
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що солдат ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України за контрактом. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 15.07.2020 № 38 з відповідачем було розірвано контракт за п.п. "ж" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). Під час проходження служби ОСОБА_1 перебував на забезпеченні Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та отримував речове майно передбачене нормами наказу МВС України від 07.06.2017 № 475 "Про речове забезпечення Національної гвардії України". При цьому у пункті 18 розділу III наказу МВС України від 07.06.2017 № 475 "Про речове забезпечення Національної гвардії України" зазначено, що у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна. Таким чином, відповідач зобов`язаний компенсувати Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України кошти у сумі 14 067,70 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком на утримання вартості речового майна від 15.07.2020 року № 27.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.
Дану ухвалу суду було направлено рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , однак повернута з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 54). Також судом було здійснено 10.04.2020 року телефонний дзвінок на номер телефону відповідача НОМЕР_2 та повідомлено про відкриття провадження у справі № 480/9210/20. При цьому відповідач повідомив суд, що на даний час проживає за адресою АДРЕСА_2 . Судом було повторно направлено рекомендованою кореспонденцією ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 480/9210/20 на адресу АДРЕСА_2 , проте також повернута до суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 60). Відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач проходив військову службу за контрактом від 27.12.2019 року у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України (а.с. 12).
Наказом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 15.07.2020 року № 38 о/с з відповідачем було розірвано контракт за п.п. "ж" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) та направлено для проходження строкової військової служби на посаді стрільця 1-го відділення 2-го патрульного взводу 6-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону (а.с. 17).
Відповідно до наказу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 15.07.2020 року № 137, ОСОБА_1 направлено для проходження строкової військової служби на посаді стрільця 1-го відділення 2-го патрульного взводу 6-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону та утримано кошти за предмети речового майна строк експлуатації (носіння) яких не закінчився в сумі 14 067,70 грн. (а.с. 18).
Наказом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 20.11.2020 року № 231, ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення та утримано кошти за предмети речового майна строк експлуатації (носіння) яких не закінчився в сумі 14 067,70 грн. (а.с. 22).
Відповідно до довідки-розрахунку від 15.07.2020 року № 27 на утримання вартості речового майна, при звільненні з відповідача належить утримати вартість речового майна на суму 14 067,70 грн (а.с. 20).
Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України було підготовлено претензію № 11 від 20.11.2020 щодо утримання вартості виданих предметів речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився, яка отримана відповідачем 20.11.2020 року. В даній претензії відповідачу було запропоновано протягом 30 календарних днів з дня звільнення з лав Національної гвардії України сплатити кошти у добровільному порядку. Проте станом на дату подання позовної заяви до суду, відповідачем вищевказані кошти в добровільному порядку сплачені не були, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей врегульовані Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до ч. 1 статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» передбачено, що військове майно є державним майном, закріпленим за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна, зокрема, належить речове майно.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст.20 Закону України «Про Національну гвардію України» норми забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України військовою формою одягу, спеціальним одягом, взуттям та спорядженням, а також іншими предметами речового майна визначаються Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до пункту 1 статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", абзацу четвертого частини третьої статті 20 Закону України "Про Національну гвардію України" та з метою впорядкування речового забезпечення Національної гвардії України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 N 475, зокрема, затверджено Інструкцію з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період.
Відповідно до п. 1 підрозділу 1 розділу 1 Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, ця Інструкція визначає завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі - військові частини), курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори, резервістів, військовослужбовців, призваних під час мобілізації, на особливий період (далі - військовослужбовці) та працівників.
Відповідно до абзацу 1 пункту 18 підрозділу 1 Розділу III Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, а також у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна.
З матеріалів справи судом встановлено, що наказом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 15.07.2020 року № 38 о/с з відповідачем було розірвано контракт від 27.12.2019 року, укладений строком на три роки, за п.п. "ж" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). Тобто чинність контракту від 27.12.2019 року було припинено достроково 15.07.2020 року (а.с. 17).
Разом з тим з довідки-розрахунку від 15.07.2020 року № 27 суд вбачає, що сума утримання вартості предметів речового майна, які були отримані позивачем під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, становить 14 067,70 грн. (а.с. 20).
Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України було підготовлено претензію № 11 від 20.11.2020 щодо утримання вартості виданих предметів речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився, яка отримана ОСОБА_1 20.11.2020 року разом з довідкою-розрахунком від 15.07.2020 року № 27, що підтверджується підписом відповідача на копії претензії. При цьому будь-яких заперечень щодо розрахунку суми та переліку предметів речового майна, строк експлуатації яких не закінчився, зазначених у довідці-розрахунку від 15.07.2020 року № 27 та претензії, відповідачем не було надано. Також відповідачем не було надано суду доказів сплати на користь позивача 14 067,70 грн. суми, нарахованої до утримання вартості речового майна.
Враховуючи, що станом на дату звільнення відповідача зі служби, як і станом на дату розгляду справи кошти за відшкодування вартості предметів речового майна, строк експлуатації яких не закінчився, відповідачем не відшкодовані, суд доходить висновку, що позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України судового збору у розмірі 2 102,00 грн., суд зазначає, що за приписами ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек