Справа № 200/4253/19
Суддя: Кіпчарський О. М.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/4253/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Кубрак К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції в особі інспектора поліції Жигіра С.О., третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , Департамент патрульної поліції, про визнання бездіяльності протиправною та про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

19.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом, в обгрунтування якого вказує, що 05.05.2018 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів марки «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під його керуванням, та автомобіля марки «Фольксваген Туарег», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . За наслідками з`ясування обставин вказаної дорожньо-транспортної пригоди, інспектором Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Жигіром С.О. відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2018 року справу відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Вказана постанова залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції. Вказує, що ОСОБА_3 було допущено порушення швидкісного режиму, що було в причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, водночас суди даної обставини не врахували, оскільки порушення п. 12.4. Правил дорожнього руху (порушення вимог щодо швидкості руху), згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 не інкримінувалось. Водночас, згідно висновку експертного дослідження від 15.11.2018 року, дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР, що з технічної точки зору не перебувало в причинно-наслідковому зв`язку з настанням події ДТП, а також не відповідали вимогам п. 12.4. та 12.9 ПДР, що з технічної точки зору, перебувало у причинно-наслідковому зв`язку з настанням події ДТП. Вказує, що не складання інспектором поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за порушення вимог п. 12.4 ПДР України, порушує його права та позбавляє його можливості отримати відшкодування матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою. Оскільки інспектор поліції не склав протоколу за вказане порушення, вважає таку бездіяльність протиправною та просить зобов`язати останнього скласти відповідний протокол за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 та скерувати такий на розгляд суду.

Попередньо вказана справа перебувала в провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. , а згодом Сліщенка Ю.Г .

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ від 02.02.2021 року справа передана для розгляду судді Кіпчарському О.М .

Інспектор надіслав на адресу суду відзив щодо заявленого позову, в якому вказує, що заперечує проти позовних вимог. На момент складання протоколу відносно ОСОБА_2 у нього був відсутній відповідний висновок експерта. Усі складені матеріали були скеровані на адресу суду та до органу поліції не повертались. Вказує, що дії, які просить вчинити позивач, чинним законодавством не передбачені, складання протоколу є дискреційними повноваженнями працівника поліції, звертає увагу, що на даний час спливли строки накладення адміністративного стягнення, відтак провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате.

В судове засідання учасники не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Від представника позивача та від представника Департаменту патрульної поліції надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач у відзиві теж вказував, що просить розгляд справи проводити за його відсутності.

У відповідності до ч.3ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до ч.1-2 ст.268 цього Кодексу, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Ознайомившись із доводами позову та відзиву на нього, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності докази наявні у справі, суд приходить до наступних висновків.

09.07.2018 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Жигіром С.О. відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, зокрема за те, що 05.05.2018 року о 10 год. 20 хв., він, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Туарег», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Дніпро, по вул. Набережна Перемоги, в районі електроопори № 66, не вжив всіх заходів щодо зменшення швидкості, аж до зупинки або безпечного об`їзду, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а в подальшому із автомобілем марки «Фольксваген Кадді», реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.3. Правил дорожнього руху.

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

При цьому, суддя вказав на наявний відеозапис з камер відеоспостереження на якому зафіксовано момент зіткнення, який співставлено з іншими доказами у справі, як висновок, суддею не встановлено в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення.

Вказана постанова залишена без змін судом апеляційної інстанції 30.11.2018 року, а апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена.

На даний час між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 тривають судові спори щодо стягнення завданої внаслідок ДТП шкоди, що вбачається із даних сайту «Судової влади» та висновку експерта від 16.09.2020 року, який наданий за заявою ОСОБА_1 для врахування у межах відповідного цивільного спору.

Згідно вказаного висновку, дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 та 10.4 ПДР, що з технічної точки зору, перебувало у причинно-наслідковому зв`язку з настанням події ДТП; дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 12.4 ПДР, що з технічної точки зору, перебувало у причинно-наслідковому зв`язку з настанням події ДТП.

Таким чином,як вказує експерт, обидва водії мали можливість уникнути зіткнення, однак вимог ПДР не дотримались, а тому фактично дії кожного з них, з технічної точки зору, перебували у причинно-наслідковому зв`язку з настанням події ДТП.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з п.1 частини першої ст.255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Відповідно до частини першої ст.221 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 Розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 (надалі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення; поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені, зокрема статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 Розділу VIII Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, саме орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, питання, визначені в ст. 280 КУпАП.

Судами, на підставі наявних доказів було зроблено висновок про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення по факту скоєння порушення Правил дорожнього руху була розглянута та з цього питання прийняте судове рішення, яке набрало законної сили, при цьому позивач не був позбавлений можливості надати суду свої доводи та міркування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Станом на сьогоднішній день спливли строки, передбачені ст. 38 КУпАП, щодо накладення адміністративного стягнення, а тому, в будь-якому випадку, в силу положень п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато.

Водночас, оцінка висновку експерта щодо наявності порушення правил дорожнього руху в діях обох водії, що і було причиною ДТП з технічної точки зори, може бути надана судами в межах розгляду цивільних спорів щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, в межах розгляду яких суди не обмежені виключно постановами у справах про адміністративні правопорушення.

Вищевикладене свідчить, що правові підстави для задоволення заявленого позову відсутні, а тому в такому слід відмовити.

Керуючись ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 241-246, 250 КАС України, суд -

у х в а л и в :

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції в особі інспектора поліції Жигіра С.О., третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , Департамент патрульної поліції, про визнання бездіяльності протиправною та про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 10.05.2021 року.

Суддя О. М. Кіпчарський