Справа № 420/7076/20
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 травня 2021 року

Київ

справа №420/7076/20

адміністративне провадження №К/9901/10384/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів -Кашпур О.В., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року

у справі №420/7076/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Десятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Одеської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Офісу Генерального прокурора, Десятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Одеської обласної прокуратури, у якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Десятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 6 від 02.07.2020 року про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Виконувача обов`язків прокурора Одеської області №1794к від 09.09.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління - начальника відділу організації представництва в суді управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Одеської області та органів прокуратури;

- поновити ОСОБА_1 в Одеській обласній прокуратурі на посаді рівнозначній посаді заступника начальника управління - начальника відділу організації представництва в суді управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Одеської області;

- зобов`язати Одеську обласну прокуратуру виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.09.2020 року по день поновлення на роботі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Десятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 6 від 02.07.2020 року про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків прокурора Одеської області №1794к від 09.09.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління - начальника відділу організації представництва в суді управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Одеської області та органів прокуратури.

Поновлено ОСОБА_1 в Одеській обласній прокуратурі на посаді, рівнозначній посаді заступника начальника управління - начальника відділу організації представництва в суді управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Одеської області.

Стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.09.2020 року по 19.11.2020 року у розмірі 70 064 (сімдесят тисяч шістдесят чотири) грн. 50 коп.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 30 127 (тридцять тисяч сто двадцять сім) грн. 74 коп. підлягало негайному виконанню.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року змінено, зазначивши в абзаці четвертому його резолютивної частини, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді з 10 вересня 2020 року.

Викладено абзац п`ятий резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року в наступній редакції:

«Стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.09.2020 року по 19.11.2020 року у розмірі 70 064,50 грн. (сімдесят тисяч шістдесят чотири гривні 50 копійок)». В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року - залишено без змін.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, відповідачем подано касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2021 року касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку із наданням відповідних доказів.

28 квітня 2021 року та 30 квітня 2021 року від скаржника надійшли заяви на виконання ухвали Верховного Суду від 13 квітня 2021 року.

У поданій заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, скаржником зазначено, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята 16 лютого 2021 року, повний текст постанови складено 17 лютого 2021 року, та отриманий скаржником 26 лютого 2021 року, про що свідчить долучена копію конверту, в якому надійшла оскаржувана постанова. Касаційна скарга відповідача подана (здана на пошту) 22 березня 2021 року.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (частина 3 статті 329 КАС України).

З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана касаційна скарга протягом 30 днів з дня отримання повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Таким чином, скаржником виконано вимоги ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху.

За правилами частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Частиною 4 статті 328 КАС України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що неправильне застосування норм матеріального права полягає в помилковому тлумаченні п. п. 18, 19 розд. II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», п. 9 розд. IV Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 року № 221, а порушення процесуального права - у недотриманні судами вимог статей 246, 322 КАС України.

Так, при винесені рішення судом першої та апеляційної інстанції не врахований відповідний висновок постанови Верховного Суду від 26.11.2020 року у справі №200/13482/19-а, де в пункті 57 вказано, що саме неподання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію, в силу вимог пункту 19 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 113-IX, є підставою для звільнення з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», що є таким самим юридичним фактом як і рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації.

Також судами першої та апеляційної інстанції не враховані висновки Верховного Суду, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі №П/9901/101/18, постановах Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 826/12916/15, від 06.03.2019 у справі № 824/424/16-а, від 13.03.2019 року у справі № 826/751/16, від 07.07.2020 у справі № 811/952/15 та від 11.02.2021 року у справі №814/197/15 щодо поновлення незаконно звільненого працівника на посаді, з якої його було звільнено.

Предметом спору у справі є законність рішення кадрової комісії та наказ про звільнення позивача з посади та з органів прокуратури на підставі п. 9 ч. ст. 51 Закону України «Про прокуратуру», на виконання вимог пп. 2 п. 19 розд. І «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформі органів прокуратури», справа щодо конституційності деяких положень якого розглядається Конституційним Судом України.

Скаржником також зазначено, що водночас відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування п. 9 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ, на підставі якого затверджено Порядок № 221 та визначено, ще атестація прокурорів проводиться згідно з цим порядком, п. 13 щодо визначення переліку етапів атестації прокурорів, п. 15 щодо повноважень кадрових комісій при проведені співбесід, п. 17 щодо дискреції кадрових комісій на прийняття рішення за результатами проходження прокурорами атестації, а також щодо застосування пп. 2 п. 19 як визначеної Законом № 113-ІХ підстави для звільнення прокурорів.

Проаналізувавши вказані скаржником підстави касаційного оскарження судових рішень, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження на підставі пунктів 1, 3 частини 4 статті 328 КАС України.

Також скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання судових рішень.

Проте, як убачається з вимог статті 340 КАС України, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішується суддею-доповідачем у порядку підготовки справи до касаційного розгляду, а не на стадії відкриття касаційного провадження.

З огляду на заявлення такого клопотання, суд вважає за необхідне встановити для учасників справи строк для подання своїх міркувань та заперечень щодо заявленого клопотання.

Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Поновити Офісу Генерального прокурора строк на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі №420/7076/20.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Встановити учасникам справи десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання своїх міркувань та заперечень щодо клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді О. В. Кашпур

Н. В. Шевцова