Справа № 620/1889/21
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року Чернігів Справа № 620/1889/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю. О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Міністерства внутрішніх справ України Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області (далі - відповідач, Ліквідаційна комісія УМВС України в Чернігівській області), Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач, МВС України), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо невиплати позивачу одноразової грошової допомоги в разі встановлення ІІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у розмірі 315 300,00 грн;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України призначити та перерахувати на рахунок УМВС України в Чернігівській області суму одноразової грошової допомоги позивачу як інваліду ІІІ групи від захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС для подальшої виплати позивачу;

- зобов`язати голову ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області виплатити позивачу суму одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи від захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у розмірі 315 300,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що наявними у нього документами підтверджується наявність у позивача деяких захворювань, які пов`язані з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Від представника відповідача (УМВС України в Чернігівській області) у встановлений ухвалою суду строк, надійшов відзив на позов, у якому він позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні та зазначив, що твердження ОСОБА_1 про протиправну бездіяльність УМВС України в Чернігівській області щодо невиплати йому одноразової грошової допомоги в розмірі 315 300,00 грн. є небунтованим, оскільки відповідно до чинного законодавства до виключних обов`язків та повноважень територіальних органів МВС України (УМВС України в Чернігівській області) належить обов`язок прийняти заяву працівника ОВС про отримання ОГД з додатками, сформувати висновок та направити пакет документів до МВС України для вирішення питання, що і було зроблено УМВС України в Чернігівській області на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 по справі № 620/3633/20 та відповідно норм Порядку № 850. Таким чином твердження позивача щодо порушення його прав Управлінням МВС України в Чернігівській області не відповідають дійсності та спростовуються нормами Порядку та наявними документами. В свою чергу відповідно до норм Порядку право щодо призначення (відмови у призначенні) ОГД та виділення коштів для виплати ОГД працівнику ОВС у випадку призначення допомоги належить до виключної компетенції відноситься до виключної компетенції МВС України. Наведене спростовує доводи позивача щодо факту протиправної бездіяльності УМВС України в Чернігівській області в частині не виплати позивачу сум одноразової грошової допомоги, яка МВС України не призначалась і відповідно кошти для проведення вказаної виплати не виділялись. Крім того, представник відповідача зауважив щодо вимоги позивача зобов`язати МВС України призначити та перерахувати на рахунок УМВС України в Чернігівській області суму ОГД як інваліду третьої групи від захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС. Порядок та умови виплати одноразової компенсації постраждалим від Чорнобильської катастрофи врегульовано нормами Постанови КМУ від 26 жовтня 2016 р. № 760, які є відмінними від Порядку № 850, та мають різний склад суб`єктів правовідносин. В свою чергу Норми Порядку № 850 не містять підстав виплати ОГД у зв`язку з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, як на цьому наполягає позивач.

Від відповідача (МВС України) надійшов відзив на позов, в якому останній із позовними вимогами не погодився, в їх задоволенні просив відмовити та зазначив, що матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги було повернуто на адресу ліквідаційної комісії УМВС у Чернігівській області на доопрацювання, оскільки медико-соціальна експертна комісія позивачу проведена з порушенням пункту 10 Положення про медико-соціал експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від грудня 2009 року № 1317, відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. Однак, при проведенні медико-соціальної експертизи позивачу представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися. Окрім того, згідно з поданою відповідно до пунктів 2,7 Порядку довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 03.06.2020 № 039216 причиною втрати професійної працездатності заявника визнано захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Проте, пункт 12 копії виписки з акту огляду МСЕК від 21.01.2020 №674604, згідно з якою причиною установлення третьої групи інвалідною визначено захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, не відповідає постанові М(ВЛ)К ДУ «ТМО MBС України по Чернігівській області» від 01.06.2020 № 4 (ч) в частині переліку захворювання. Враховуючи вищевикладене, ДОЗР МВС вважає рішення МСЕК щодо причинного зв`язку захворювання позивачу з проходженням служби в органах внутрішніх справ не прийнятним. Зазначені факти послужили підставою для повернення матеріалів позивача без прийняття рішення щодо виплати одноразової грошове допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Судом встановлено, що у період з 01.06.1988 по 01.09.1988 ОСОБА_1 виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідними довідками. Також позивачу видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 1) серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

28.04.2005 ОСОБА_1 було видано свідоцтво про хворобу №632 (а.с. 36) у якому зазначено, що наявні у позивача захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Водночас, відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 04.03.2020 №9438, захворювання ОСОБА_1 пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 8).

21.01.2020 Чернігівською обласною МСЕК №1 позивачу було вперше установлено 3 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (довідка МСЕК серії 12 ААБ №674604). Відповідно до акта огляду Чернігівської МСЕК №1 (серія 12 ААБ №674944), з 23.04.2020 ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності безтерміново (а.с. 10).

Постановою медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» від 01.06.2020 №4 (ч) установлено, що захворювання позивача, ТАК, пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 9).

Враховуючи наведене, 09.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області із заявою про виплату йому одноразової допомоги, у зв`язку з тим, що йому встановлено з групу інвалідності та 25% втрати працездатності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. До заяви позивачем було долучено відповідний пакет документів, що не заперечується сторонами.

Як зазначає відповідач, листом від 22.06.2020 за №30/66 УМВС України в Чернігівській області направило до МВС України заяву ОСОБА_1 (із доданими до неї документами) та висновок про можливість призначення позивачу спірної допомоги для вирішення по суті (а.с. 33).

Своєю чергою листом від 05.08.2020 за №25883/15-2020 МВС України повернуло УМВС України в Чернігівській області надіслані матеріали на доопрацювання, оскільки медико-соціальна експертна комісія позивачу проведена з порушенням пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. При проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися. Зазначене унеможливило прийняття рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком.

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом від 14.08.2020 №30/105л/к.

Не погоджуючись із зазначеною відмовою, позивач звернувся до суду та рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 у справі №620/3633/20, що набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, та вирішено:

«Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та за результатами її розгляду відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, прийняти відповідне рішення.

Зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області у 15-денний строк після отримання заяви та повного пакету документів від ОСОБА_1 , надіслати до Міністерства внутрішніх справ України подані документи та висновок щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, відповідно до пункту 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.»

Так, на виконання зазначеного рішення суду Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області 16.12.2020 листом №30/217 л/к повторно направила матеріали на ОСОБА_1 до МВС України щодо прийняття відповідного рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги (а.с. 29).

Листом від 16.02.2021 №6022/15-2021 МВС України за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову (а.с. 30) та 05.02.2021 затверджено відповідний висновок (а.с. 32).

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом УМВС України в Чернігівській області від 02.03.2021 №30/68 (а.с. 31).

Не погоджуючись із зазначеною відмовою у призначення одноразової грошової допомоги позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

В силу прямої дії ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виплату одноразової грошової допомоги у разі каліцтва працівника міліції регламентував Закон України від 20.12.1990 №565-ХІІ «Про міліцію» (далі - Закон №565-ХІІ).

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону №565-XII, у разі інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Згідно із п. 5 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон №565-XII. Водночас, за змістом п. 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №580-VIII.

Згідно із ч. 2 ст. 97 Закону №580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.2015 №850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції (далі - Порядок №850).

Відповідно до пп.2 п.3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Пунктом 7 Порядку №850 установлено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цього Порядку; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Відповідно до п.8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно із п.9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у п. 8 цього Порядку документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених п. 14 Порядку № 850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З аналізу наведених норм права вбачається, що за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» відповідно до Порядку №850, який діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію». При цьому, обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги чинним законодавством покладено на МВС України. У свою чергу, орган внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, має забезпечити проведенню відповідних процедур по оформленню документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС) розпорядниками нижчої ланки.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 30 січня 2018 року у справі №822/1579/17, від 13 лютого 2018 року у справі №808/1866/16, від 13 лютого 2018 року у справі №806/845/16, від 15 травня 2018 року у справі №161/16343/17, від 19 вересня 2018 року у справі №750/2250/17.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами у наданих заявах по суті спору, що Ліквідаційною комісією УМВС України в Чернігівській області, на виконання вимог п.8 Порядку №850, подані позивачем матеріали з відповідним висновком було направлено до МВС України для прийняття рішення про призначення грошової допомоги.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, після надходження передбачених Порядком документів МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Так, враховуючи вимоги Порядку, відповідач-2, встановивши, що медико-соціальна експертна комісія проведена з порушенням пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМУ від 01.12.2009 №1317, також враховуючи встановлену невідповідність захворювань, що визначені в пункті 12 виписки з акту огляду МСЕК від 21.01.2020 674604, та захворювань в постанові М(ВЛ)К ДУ «ТМО MB України по Чернігівській області» від 01.06.2020 № 4 (ч) в частині переліку захворювань, прийнято рішення про відмову та 05.02.2021 затверджено відповідний висновок.

З цього питання суд зазначає таке.

Аналіз документів, наявних в матеріалах свідчить про те, що відповідно до виписки з акту огляду медико соціальною експертною комісією до довідки №674604 від 21.01.2020 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності з 16.12.2019, причина інвалідності: захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. В пункті 12 зазначений відповідний діагноз МСЕК з переліком захворювань (а.с. 35, 35зворот).

Зазначений вище діагноз відповідає діагнозу, що викладний у експертному висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 04.03.2020 №9428 (а.с. 8). Водночас, у вказаному висновку зазначено, що захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Своєю чергою зазначені діагнози у довідці МСЕК зі встановленням зв`язку захворювання позивача з проходженням служби в органах внутрішніх справ не співпадають із зазначеними діагнозами (захворюваннями), що викладено у постанові М(ВЛ)К ДУ «ТМО MB України по Чернігівській області» від 01.06.2020 № 4 (ч).

Зважаючи на викладене, суд погоджується із аргументами відповідачів щодо наявних невідповідностей у документах, що були надані МВС України для призначення одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Окрім того, відповідно до пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМУ від 01.12.2009 №1317 Комісія складається з представників МОЗ, Мінсоцполітики, Міноборони, закладів охорони здоров`я МВС, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що дійсно комісія повинна складатись з представників, зокрема, закладів охорони здоров`я МВС, однак, як встановлено з матеріалів, наявних в матеріалах справи представники закладів охорони здоров`я МВС не залучались.

До посилання позивача на те, що зазначені представники залучаються лише у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки, суд ставиться критично, оскільки відповідно до п. 10 зазначеного Положення у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки, залучаються представники військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки. Тобто представники військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки залучаються в окремих випадках разом із представниками МОЗ, Мінсоцполітики, Міноборони, закладів охорони здоров`я МВС, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що незалучення представників закладів охорони здоров`я МВС під час проведення медико-соціальної експертної комісії є порушенням вимог пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМУ від 01.12.2009 №1317.

Зважаючи на викладене вище в сукупності, наявні невідповідності в документах, надісланих для призначення допомоги, МВС України за результатами розгляду поданих документів було обґрунтовано прийнято рішення про відмову у призначенні грошової допомоги.

Враховуючи відмову у призначенні грошової допомоги Міністерством внутрішніх справ України у відповідача - Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області не виникло зобов`язань перед позивачем, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з ст.76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених судом обставин, оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області та Міністерства внутрішніх справ України - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Міністерство внутрішніх справ України, вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, .

Відповідач: Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, проспект Перемоги, 74,м. Чернігів, 14000, .

Дата складення повного рішення суду - 17.05.2021.

Суддя Ю. О. Скалозуб