Справа № 520/4644/21
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 р. № 520/4644/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу № 520/4644/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо у не зараховані періоду роботи позивача з 10.10.1989 по 11.02.2002 в кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та у відмови з цих підстав в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного трудового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального страхового стажу для призначення пенсії за віком період роботи ОСОБА_1 з 10.10.1989 року по 11.02.2002 року в кооперативі «Поиск».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Рішенням відповідача № 1351 від 10.04.2020 року йому протиправно було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки при звільнені відсутній підпис посадової особи в порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Позивач вважає, що неуважність чи недбалість посадової особи, яка не поставила свого підпису в його трудовій книжці при звільнені не є підставою для не зарахування йому 12 років до трудового стажу.

Позивач також вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо незарахування періоду роботи з 10.10.1989 по 11.02.2002 в кооперативі " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та у відмові з цих підстав в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного трудового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправними. У зв`язку з чим, просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального страхового стажу для призначення пенсії за віком період роботи ОСОБА_1 з 10.10.1989 року по 11.02.2002 року в кооперативі «Поиск».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 року відкрито спрощене провадження по даній справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

27.04.2021 р. представником Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням норм чинного законодавства України.

В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що рішенням №448 від 01.02.2021 відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що до загального страхового стажу не зараховано період роботи з 10.10.1989 по 11.02.2002 в кооперативі «Поиск» (мовою оригіналу), оскільки запис внесено з порушенням інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: відсутній підпис посадової особи, що засвідчує запис звільнення.

Посилаючись на зазначені обставини, управління вважає, що рішенням №448 від 01.02.2021 відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, правомірно відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зважаючи на вище викладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вважає позов ОСОБА_1 безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як встановлено за матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 - після досягнення 60-ти річного віку звернувся з відповідними документами до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням № 1351 відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 10.04.2020 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Так, у вказаному рішенні зазначено, що на підставі наданих документів та даних індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 24 роки 6 місяців 29 днів. До страхового стажу, з урахуванням якого визначається право на пенсію, не зараховано період роботи з 10.10.1989 по 11.02.2002 в кооперативі "Поиск", оскільки при звільненні відсутній підпис посадової особи в порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України № 58 від 19.07.1993.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням по справі № 520/9410/2020 від 21.09.2020р. позовні вимоги були задоволені. Скасоване рішення № 1351 відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 10.04.2020 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 квітня 2020 року про призначення пенсії за віком.

На виконання рішення суду головним управлінням повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 09 квітня 2020 року про призначення пенсії за віком та рішенням №448 від 01.02.2021 відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу відмовлено в призначанні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач, відмовляючи вдруге ОСОБА_1 у зарахуванні до загального страхового стажу період роботи з 10.10.1989 по 11.02.2002 в кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » посилався на ту обставину, що при звільнені відсутній підпис посадової особи в порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком, починаючи з 01.01.2020 по 31.12.2020 після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 27 років. На підставі наданих документів та наданих індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 24 років 6 місяців 29 днів.

Судом встановлено, що До загального страхового стажу не зараховано період роботи з 10.10.1989 по 11.02.2002 в кооперативі «Поиск» (мовою оригіналу), оскільки запис внесене порушенням інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а відсутній підпис посадової особи, що засвідчує запис звільнення.

Не погоджуючись з такою відмовою, вважаючи, що порушуються його права, оскільки фактично він є позбавленим права на пенсійне забезпечення, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Щодо правового регулювання спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV).

Відповідно до статті 26 Закону № 1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно преамбули Закону України Про пенсійне забезпечення, цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч.4ст. 24 Закону України №1058-IVперіоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Законом, що відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII(далі - Закон України №1788-XII).

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 із змінами (далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Суд вважає необґрунтованою відмову відповідача щодо не зарахування періоду роботи позивача, який зазначений у трудовій книжці, з огляду на наступне.

Згідно з п.2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58 (далі Інструкція № 58), заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як вбачається з рішення відповідача № 448 від 01.02.2021 р. підставою для не зарахування до страхового стажу, а саме: періоду роботи позивача з 10.10.1989 по 11.02.2002 в кооперативі " ІНФОРМАЦІЯ_1 " слугувало те, що при звільненні відсутній підпис посадової особи в порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України № 58 від 19.07.1993.

Так, відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 протоколом № 2 від 10.10.1989 позивача прийнято на роботу до кооперативу "Поиск", а протоколом № 1 від 11.09.2002 - звільнено з вказаного місця роботи. При цьому, при звільненні відсутній підпис посадової особи.

Поряд з цим, суд вважає вказати наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 № "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Таким чином, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Суд вважає, що відповідач не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного страхового стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Суд також звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Зазначений висновок викладено в постанові Верховного суду від 06 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказаний період з 10.10.1989 по 11.02.2002 в кооперативі " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказаний період свідчить про зайнятість останнього за відповідною посадою (а.с. 6).

Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення № 448 відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01.02.2021 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування періоду роботи з 10.10.1989 по 11.02.2002 в кооперативі "Поиск" та у відмові з цих підстав в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного трудового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає, що скасування вказаного вище рішення буде належним способом захисту позивача.

Також, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального страхового стажу для призначення пенсії за віком період роботи ОСОБА_1 з 10.10.1989 року по 11.02.2002 року в кооперативі «Поиск».

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин та з урахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 14, 77, 78, 139, 243-246, 257, 258, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження - майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ідентифікаційний код - 14099344) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення № 448 відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01.02.2021 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо у не зараховані періоду роботи позивача з 10.10.1989 по 11.02.2002 в кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та у відмови з цих підстав в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного трудового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального страхового стажу для призначення пенсії за віком період роботи ОСОБА_1 з 10.10.1989 року по 11.02.2002 року в кооперативі «Поиск».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17 травня 2021 року.

Суддя Кухар М.Д.