Справа № 211/2820/21
Суддя: Папарига В. А.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/2820/21
Провадження № 2-а/211/38/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 травня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Чернушкіній Г.В.,

за участю:

представника позивача Маркоза Н.О.,

відповідача Чекусова В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою забезпечення його видворення за межі території України та вирішити питання щодо негайного виконання цього рішення . Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач народився х. Ісаївський, Кущевського р-ну Краснодарського краю Російська Федерація, прибув до України за паспортом громадянина Російської Федерації 03 08 927496, виданим 24.10.2008 року ФМС Росії код підрозділу 230-041, востаннє здійснив в`їзд в Україну у червні 2013 року за паспортним документом громадянина Російської Федерації в особистих справах, та з того часу з України не виїжджав. Відповідно до Рішення № 9 від 23.10.2019 року про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.10.2019 року до Металургійного РВ у м.Кривому Розі співробітниками Металургійного РПВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області був доставлений громадянин Російської Федерації - ОСОБА_1 , згідно пояснень наданих ОСОБА_1 , останній прибув на територію України у червні 2013 року. В ході подальшої перевірки було з`ясовано що у громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , законні підстави та законне джерело коштів на покриття витрат пов`язаних з перебуванням його на території України, відсутні. До органів влади для офіційного оформлення свого статусу останній не звертався. За порушення правил перебування на території України та ухилення від виїзду відносно громадянина Російської Федерації - ОСОБА_1 23.10.2019 року складено протокол про адміністративне порушення за ст. 203 ч. 1 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування на території України і транзитного проїзду через територію України». З метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства на підставі ст.26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», було вирішено примусово повернути за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати залишити територію України у термін до 01 листопада 2019 року, та заборонити в`їзд на територію Україну на 3 роки терміном до 23.10.2021 року. 14.04.2021 року співробітниками Криворізького РУП ВП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області до Довгинцівсько-Металургійного МРВ у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області за обґрунтованим зверненням про скорочення строку тимчасового перебування на території України або прийняття рішення про примусове повернення за межі України із застосуванням заборони, щодо подальшого в`їзду в Україну іноземців та осіб без громадянства строком на три роки, було доставлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. При собі громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мав внутрішній паспорт громадянина Російської Федерації 03 08 927496, виданий 24.10.2008 року ФМС Росії код підрозділу 230-041. Інші документи у Відповідача відсутні. Відповідач, востаннє здійснив в`їзд в Україну у червні 2013 року за внутрішнім паспортним документом громадянина Російської Федерації, та з того часу не виїжджав. Таким чином, не маючи інших законних підстав для перебування на території України визначених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Відповідач, мав право тимчасово перебувати на території України не більш як 90 днів протягом 180 днів, на підставах визначених ч. 16 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», пп. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, та, ст. 1 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян від 16.01.1997 року, яка набрала чинності 10.03.1997 року. Відповідач, із клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України, чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до ГУДМС України в Дніпропетровській області не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував. Відповідач, після закінчення у вересні 2013 року граничного періоду тимчасового перебування на території України встановленого законодавством, ухилився від виїзду з України, та не маючи інших законних підстав для подальшого перебування в Україні, перейшов на нелегальне становище в Україні, чим порушив вимоги ч. 16 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», пп. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, та ст. 1 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян від 16.01.1997 року, яка набрала чинності 10.03.1997 року.

Постановою ГУДМС України в Дніпропетровській області від 23.10.2019 року серії ПН МДН № 000272, на Відповідача за ч.1 ст. 203 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп. на користь держави який Відповідач, станом на теперішній час, не сплатив що також свідчить про відсутність у Відповідача законного джерела коштів на покриття витрат, які пов`язані з перебуванням останнього на території України, а отже відсутність коштів для самостійного виїзду з території України на виконання Рішення № 9 про примусове повернення з України. Відповідач тривалий час перебуває на території України без законних підстав (граничний період тимчасово перебування відповідача на території України, визначений відповідно до законодавства України (не більш як 90 днів протягом 180 днів), закінчився у вересні 2013 року), що є грубим порушенням законодавства України про правовий статус іноземців; дії відповідача порушують законодавство про правовий статус Іноземців та осіб без громадянства (ухилення від виїзду з України після втрати підстав для перебування в Україні передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»; не виконання в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення прийнятого відносно нього); у відповідача відсутній документ, що дає право на виїзд з України та законні джерела надходження коштів на покриття витрат пов`язаних з перебуванням останнього на території України; у відповідача відсутні законні підстави для працевлаштування в Україні, а отже законні джерела отримання фінансового доходу, що унеможливлює придбання транспортних квитків чи інших проїзних документів, а також те, що наявність вищезазначених обставин дає підстави вважати, що відповідач перешкоджатиме проведенню процедури та те, що існує ризик його втечі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, зазначив, що копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав, про що надав відповідну розписку, послуг перекладача та захисника для розгляду цієї справи не потребує. Пояснив, що дійсно перебуває (проживає) на території України з 2013 року без законних підстав, з порушенням строків перебування, рішення про примусове повернення з України не виконав.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) (далі - Відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - х. Ісаївський, Кущевського р-ну Краснодарського краю Російська Федерація, прибув до України за паспортом громадянина Російської Федерації 03 08 927496, виданим 24.10.2008 року ФМС Росії код підрозділу 230-041.

23 жовтня 2019 року Металургійним МРВ у місті Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області було прийнято рішення № 9 про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким останнього зобов`язано залишити територію України у термін до 01 листопада 2019 року. Заборонено громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 в`їзд на територію України на 3 роки, тобто терміном до 23.10.2021 року. Вказане рішення відповідач отримав 23 жовтня 2019 року, що не заперечувалось відповідачем та підтверджується його підписом. Рішення про примусове повернення відповідачем не оскаржувалось.

Відповідно до Рішення № 9 від 23.10.2019 року про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.10.2019 року до Металургійного РВ у м.Кривому Розі співробітниками Металургійного РПВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області був доставлений громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , для прийняття рішення про примусове повернення з України та було складено протокол про адміністративне затримання відповідно до ч.1 ст.260 КУпАП, згідно пояснень наданих гр. РФ ОСОБА_1 , останній прибув на територію України у червні 2013 року. В ході подальшої перевірки було з`ясовано що у громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , законні підстави та законне джерело коштів на покриття витрат пов`язаних з перебуванням його на території України, відсутні. До органів влади для офіційного оформлення свого статусу останній не звертався. За порушення правил перебування на території України та ухилення від виїзду відносно громадянина РФ ОСОБА_1 23.10.2019 року складено протокол про адміністративне порушення за ст. 203 ч. 1 КУпАП .

Факт порушення Відповідачем правил перебування в Україні та ухилення від виїзду з України після закінчення терміну перебування встановленого законодавством, за що передбачена відповідальність відповідно до частини першої ст. 203 «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування на території України і транзитного проїзду через територію України» Кодексу України про адміністративні правопорушення, зафіксовано співробітниками ГУДМС України в Дніпропетровській області в протоколі про адміністративне правопорушення від 23.10.2019 року серії ПР МДН № 000170.

Постановою ГУДМС України в Дніпропетровській області від 23.10.2019 року серії ПН МДН № 000272, на Відповідача за ч.1 ст. 203 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп. на користь держави який Відповідач, станом на теперішній час, не сплатив.

17 травня 2021 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області поданий адміністративний позов до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина 5 статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Відповідачем не повідомлено суду причин невиконання рішення №9 від 23 жовтня 2019 року про примусове повернення. Таким чином не виконання зазначеного рішення суд розцінює як невиконання без поважних причин.

Згідно з ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України (п. 1);

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію (п. 2)

- взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації (п. 3);

- зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу (п. 4).

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України можна стверджувати, що застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного із заходів, передбачених ч. 1 ст. 289 КАС України можливе:

- за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення;

- за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

- якщо існує ризик втечі іноземця або особи без громадянства;

- у разі відсутності у іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Враховуючи, що у відповідача відсутній документ, що дає право на виїзд з України, відповідач доказів того, що в Україні він має родичів, законні джерела доходу, міцні соціальні зв`язки суду не надав, а також те, що до теперішнього часу відповідач не виконав рішення № 9 про примусове повернення від 23 жовтня 2019 року, перебуваючи в Україні з 2013 року не легалізував свого правового становища, і судом розглядається адміністративний позов про примусове видворення відповідача, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані підстави для застосування судом до відповідача одного із заходів, передбачених ч. 1 ст. 289 КАС України.

Оскільки позивач не звертався з позовною заявою про затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з позовною заявою про зобов`язання останнього внести заставу та з позовною заявою про взяття останнього на поруки підприємства, установи чи організації, тому суд позбавлений можливості застосувати до останнього такі заходи.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і необхідно затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на шість місяців.

Вирішуючи питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні відповідача, суд приходить до висновку про відмову у негайному виконанні рішення суду, оскільки діючим законодавством, зокрема ст. 371 КАС України, яка містить вичерпний перелік підстав для звернення рішення суду до негайного виконання, не передбачено можливості негайного виконання рішення суду про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 289, 371 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні - задовольнити частково.

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців - до 18 листопада 2021 року включно.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. А. Папарига