Справа № 540/1632/20
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/1632/20
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог.
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 30.04.2017 року включно;

стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 30.04.2017 року включно в сумі 46817,95 грн. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по 30.04.2017 року - січень 2008 року.

В обґрунтування позову зазначив, що у період проходження ним військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме у період з 01.12.2015 року по 30.04.2017 року не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 30.04.2017 року включно та зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачеві індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 30.04.2017 року включно. В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем порушено право позивача на отримання індексації грошового забезпечення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у частині застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по 30.04.2017 року - січень 2008 року, суд першої інстанції зазначив, що визначення базового місяця відноситься до дискреційних повноважень відповідача, які будуть реалізовані під час розрахунку індексації.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права, ОСОБА_1 просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що не визначення базового місяця призведе до не ефективного захисту його порушених прав, оскільки відповідачем буде застосовано базовий місячи січень 2016 року, що призведе до необхідності повторного звернення до суду.

Військова частина НОМЕР_1 своїм правом на подання відзиву не скористалась.

Враховуючи розгляд справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції розгляну дану справу у письмовому провадженні.

Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 з 30.04.2014 року по 30.04.2017 року перебував на військовій службі у лавах Збройних Сил України, на посаді стрільця 1 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 28.04.2017 року №87, відповідно до п. «а» ч. 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивача виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2017 №7 о/с, в запас Збройних Сил України у зв`язку із закінченням контракту військовослужбовця.

04.04.2020 року позивач звернувся до військової частини із заявою про виплату індексації грошового забезпечення, оскільки вважає, що йому у період з 01.12.2015 року по 30.04.2017 року не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення.

Листом від 12.05.2020 року за №3/56/33-653 ОСОБА_1 було повідомлено лише про неможливість виплати компенсації за невикористані дні відпустки як учаснику бойових дій, а щодо інформації виплати індексації грошового забезпечення, відповіді не надано.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Статтею 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно ч.2 ст.6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок №1078).

Відповідно до п.1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно п.4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до п.6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-XII).

Відповідно до ст.2 Закону України №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України №1282-XII Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці.

За вимогами вказаних вище нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

У ході розгляду справи відповідач не спростував факт не нарахування та не виплати заявнику індексації грошового забезпечення у період з 01.05.2016 року по 02.09.2016 року.

Конституційний Суд України в рішенні від 15.10.2013 року у справі №9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Судова колегія зазначає, що обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.

Оскільки право на індексацію грошового забезпечення позивача порушено, тому воно підлягає відновленню в судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що нарахування індексації належить до безпосередніх повноважень відповідача як роботодавця.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, позивачу індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась.

Відтак, позовна вимога щодо встановлення базового місяця (січень 2008 року) для обчислення індексу споживчих цін при розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 30.04.2017 року, є передчасною, оскільки індексація грошового забезпечення за цей період взагалі не нараховувалась позивачу, а тому лише після її нарахування та виплати позивачу можливо перевірити правомірність дій відповідача в частині застосування базового місяця для обчислення індексу споживчих цін.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.