Справа № 620/4311/21
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 травня 2021 року Чернігів Справа № 620/4311/21

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Житняк Л.О., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та недоплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2020 року до розміру сім мінімальних пенсій за віком та зобов`язати відповідача здійснити донарахування та доплату грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік до розміру сім мінімальних пенсій за віком, що становить з урахуванням раніше виплаченої суми 8 306,00 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з часу отримання ухвали суду, а саме надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача клопотання про поновлення строку звернення до суду не подано. При цьому, на адресу суду надано уточнений позов з вимогами про визнання рішення відповідача, доведене до позивача листом від 07.04.2021 №05-04/2068, про відмову здійснити доплату щорічної грошової допомоги до 05 травня 2020 року до розміру сім мінімальних пенсій за віком протиправним та зобов`язати відповідача здійснити донарахування та доплату грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік до розміру сім мінімальних пенсій за віком, що становить з урахуванням раніше виплаченої суми 8 306,00 грн.

Одночасно зазначає, що в позові йдеться про отримання доплати, право на яку виникло в силу визнання неконституційними певних положень законодавства. При цьому, позивач не являється особою, яка в силу своїх знань та інтересів може отримати інформацію про наявність в нього права на доплату безпосередньо з рішення Конституційного Суду від 27.02.2020.

Крім цього вказує, що саме відповідач мав би повідомити позивача про наявність у нього права на доплату, яка зумовлена визнанням певних положень нормативно-правових актів такими, що не відповідають конституції, роз`яснити про відсутність фінансування для здійснення доплати та право звернення до суду.

З висновком суду про порушення строку звернення до суду не погоджується, наголошує, що строки звернення до суду в подібних випадках слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді на запит особи.

Таким чином вважає, що оскільки предметом оскарження в зміненій позовній заяві є рішення відповідача про відмову в здійсненні доплати допомоги до 05 травня 2020 року, доведене до відповідача в листі від 07.04.2021, зазначене виключає можливість обчислення строків звернення до суду з іншої дати, яка передує даті отримання цього рішення позивачем.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 23.12.2020 (справа №360/4485/19) наголосив, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п.51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, №22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», п.570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Абзацом 1 ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

А отже, день, коли особа повинна була дізнатися про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до ч.1 та 4 ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Відтак, суд звертає увагу позивача на те, що разова грошова допомога отримується особами щороку до 5 травня, а у разі неотримання такої грошової допомоги або отримання її у меншому розмірі особа має знати або повинна дізнатися про порушення своїх прав та інтересів, що надавало такій особі право на звернення, у строк до 30 вересня, до відповідача для виплати такої допомоги у повному розмірі.

З наведеного слідує, що спірна виплата, яка є предметом розгляду даної справи є разовими, які виплачуються кожного року у термін до 05 травня, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує, безвідносно до того, оскаржує позивач відмову у проведенні донарахування до вже проведеної виплати, оформленої листом, чи то бездіяльність відповідача щодо невиплати її у розмірі, передбаченому чинним законодавством.

Така особа, на думку суду, має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про спірну виплату, на підставі яких нормативно-правових актів вона проведена, тощо.

Отже, з дня отримання соціальної виплати особою, вона повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, отримання позивачем листа відповідача від 07.04.2021 у відповідь на його заяву не може змінювати момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 10 місяців після отримання соціальної виплати.

Суд звертає увагу на те, що таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Суд звертає увагу, що ухвалою суду 27.04.2021 позовну заяву було залишено без руху та надано 10-денний термін з дня вручення копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску. Одночасно, роз`яснено позивачу, що в разі не усунення недоліків у вказаний судом строк позовна заява буде йому повернута.

При цьому, як встановлено судом, клопотання про поновлення строку звернення до суду позивачем не подано, що свідчить про невиконання вимог ухвали суду від 27.04.2021 про залишення позовної заяви без руху.

В даному випадку, подання уточненої позовної заяви не може вважатися виконанням ухвали суду від 27.04.2021, оскільки останнє не змінює ані характеру спірних правовідносин, ані суті позовних вимог, якою є незмінна вимога про зобов`язання відповідача здійснити донарахування та доплату грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік до розміру сім мінімальних пенсій за віком, що становить з урахуванням раніше виплаченої суми 8 306,00 грн.

При цьому, подання уточненої позовної заяви шляхом перефразування позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та недоплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2020 року до розміру сім мінімальних пенсій за віком на вимогу про визнання протиправним рішення відповідача, доведене листом від 07.04.2021 №05-04/2068 про відмову здійснити доплату щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2020 року до розміру сім мінімальних пенсій за віком суд визнає зловживанням правом, оскільки таким чином позивач намагається уникнути необхідності подання клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Відтак, оскільки клопотання про поновлення строку звернення до суду позивачем не надано, позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами необхідно повернути позивачу в силу п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, яким визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись ст.122, ст.123, п.9 ч.4 ст.169, ст.248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали суду та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно ст.294 КАС України може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.О. Житняк