Справа № 420/10885/20
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/10885/20
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив: визнати протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки: з відмови йому листом №7276 від 07 серпня 2020 року у наданні довідок про розмір його грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із зазначенням усіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчисленні його пенсії станом на 31 грудня 2017 року та станом на 01 лютого 2020 року із зазначенням нового розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованого відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 №704, в редакції від 30 серпня 2017 року; зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплексування та соціальної підтримки надати йому та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчисленні його пенсії станом на 31 грудня 2017 року та станом на 01 лютого 2020 року із зазначенням нового розміру посадового окладу та окладу за військовим зіванням, розрахованого відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 №704, в редакції від 30 серпня 2017 року, для проведення перерахунку пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з відмови позивачу листом №7276 від 07 серпня 2020 року у наданні довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчисленні пенсії позивача станом на 31 грудня 2017 року; зобов`язав Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчисленні пенсії позивача станом на 31 грудня 2017 року (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру його пенсії. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги в частині з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

22 липня 2020 року позивач звернувся до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою (а.с.10-11), в якій, з посиланням на рішення судів по справі №826/3858/18, постанову Верховного Суду по справі №160/8324/19, просив видати йому: довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2020 року із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчисленні його пенсії станом на 31 грудня 2017 року; довідку про розмір грошового забезпечення із зазначенням нового розміру посадового окладу та окладу за військовим званням станом на 01 лютого 2020 року, розрахованого відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 в редакції від 30 серпня 2017 року.

Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки листом від 07 серпня 2020 року №7276 надав відповідь (а.с.12), в якій зазначив, що після 05 березня 2019 та по теперішній час списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, в тому числі з прізвищем позивача, від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не находило та вказав, що у Одеського ОТЦКСП відсутні підстави для підготовки та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відповідної довідки.

Відмова в видачі довідки і стала підставою для звернення з даним позовом.

Приймаючи оспорюване рішення, суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки відмовляючи позивачу у складанні оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача із зазначенням нового розміру посадового окладу та окладу за військовим званням станом на 01 лютого 2020 року, розрахованого відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року в редакції від 30 серпня 2017 року, діяв правомірно та у межах повноважень.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, водночас, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи, а саме прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено, а тому з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.

Преамбулою Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09 квітня 1992 року (далі Закон № 2262-XII) передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 1-1 Закону №2262-XII, законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною 18 статті 43 Закону №2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Частиною 4 статті 63 Закону №2262-XII визначено, що призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (далі Постанова №704) затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу.

Пунктом 4 Постанови №704 (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Також, вищезазначені додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Постановою КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року №103 (далі Постанова №103) до Постанови №704 внесено зміни, внаслідок яких пункт 4 постанови №704 викладено у новій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Разом з тим, вищевказаною постановою не було внесено відповідних змін до додатків 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 щодо застосування саме прожиткового мінімуму для працездатних осіб при визначенні розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями, в зв`зку з чим виникла правова ситуація, за якою пункт 4 постанови №704 (зі змінами) визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р.", а згідно приміток до вказаних додатків розрахунковою величиною визначено процентний показник від розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Слід зазначити, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, в зв`язку з чим з 29 січня 2020 року була відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у первісній редакції, яка поновлювала використання при розрахунку показника окладу за посадою - мінімальний розмір заробітної плати.

Разом з тим, 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII (далі Закон №1774-VIII), пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Положеннями частини 3 статті 7 КАС України передбачено, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ту обставину, що закони України мають вищу юридичну силу (превалюють) по відношенню до підзаконних нормативних актів, зокрема, постанов КМУ, до застосування належать саме положення Закону №1774-VIII, які передбачають використання саме розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб при розрахунку величини для визначення посадових окладів та заробітної плати.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що у спірних правовідносинах у відповідача, як суб`єкта владних повноважень, який зобов`язаний діяти виключно на виконання закону, були відсутні правові підстави для видання довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Водночас, колегія суддів зазначає, що звертаючись з даним позовом до суду позивач, на ряду з іншим, просив зобов`язати відповідача надати довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчисленні його пенсії за станом на 31 грудня 2017 року, як Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, так і йому особисто.

Однак, суд першої інстанції частково задовольняючи позов не вирішив питання щодо надання довідки самому позивачу, що, на думку колегії суддів, є правомірним та таким, що узгоджується з діючим законодавством з огляду на таке.

Так, відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Положеннями статті 10 вказаного закону передбачено, що кожна особа має право:

1) знати у період збирання інформації, але до початку її використання, які відомості про неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом;

2) доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається;

3) вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону;

4) на ознайомлення за рішенням суду з інформацією про інших осіб, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів;

5) на відшкодування шкоди у разі розкриття інформації про цю особу з порушенням вимог, визначених законом.

Розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані:

1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом;

2) використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом;

3) вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб;

4) виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

Відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що досліджувані (в межах оскарження) позовні вимоги про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії є обґрунтованими лише в частині зобов`язання відповідаача підготувати та видати ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчисленні пенсії позивача станом на 31 грудня 2017 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції частково неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи та допущено часткове порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з відмови ОСОБА_1 листом №7276 від 07 серпня 2020 року у наданні довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчисленні пенсії позивача станом на 31 грудня 2017 року.

Зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та видати ОСОБА_1 і направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчисленні пенсії позивача станом на 31 грудня 2017 року (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру його пенсії.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.