Справа № 540/4044/20
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А Д У М К А
19 травня 2021 р. м.ОдесаСправа № 540/4044/20
судді Димерлія О.О. на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі за адміністративним позовом за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 (позивач) звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом:
- визнання протиправною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену 04 грудня 2020 за виконавчим провадженням №63759241.
Позивачка уважає, що спірні постанови є протиправними та такими, що суперечать приписам Законів України «Про виконавче провадження», «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» з огляду на те, що вона ніколи не мешкала у м. Києві і не має там майна, її місце реєстрації та проживання, а також місцезнаходження майна не відноситься до виконавчого округу міста Києва, на території якого приватний виконавець Клітченко О.А. здійснює діяльність. Отже, на думку ОСОБА_1 , приватний виконавець не була уповноважена приймати до виконання виконавчий документ та відкривати виконавче провадження.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано прийняту приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О. А. постанову від 30 листопада 2020 року ВП№63759241 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 08 вересня 2020 року №32590 про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 16980 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд». Визнано протиправною та скасовано прийняту приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О. А. постанову від 04 грудня 2020 ВП№63759241 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Приймаючи наведене вище рішення суд попередньої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем при відкритті виконавчого провадження не з`ясовано обставини, визначені частиною другою статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та частиною другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» щодо встановлення місця фактичного проживання боржника чи місця його перебування.

Суд апеляційної інстанції в постанові від 11 травня 2021 погодився з вище наведеними висновками суду першої інстанції та залишив апеляційну скаргу без задоволення.

Я не погоджуюсь з цим рішенням з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами статті 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Предметом спору у цій справі є законність постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 листопада 2020 року у виконавчому провадженню № 63759241, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва за виконавчим написом №32590 виданим 08 вересня 2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає: АДРЕСА_2 , фактичне місце роботи невідоме, на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 16980 грн.

А саме наявність у приватного виконавця під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження обов`язку та відповідних повноважень щодо перевірки відомостей, які містить виконавчий документ, зокрема, місце проживання (перебування) боржника, що впливає на місце виконання рішення.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1, зазначеного вище Закону, - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1404-VIII - виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

З наведених норм слідує, що на будь-якій стадії виконавчого провадження, у тому числі під час його відкриття, органи та посадові особи, уповноважені на виконання, зокрема, рішень судів, зобов`язані дотримуватись вимог законодавства та засад здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII - підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII обумовлено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII - виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Зазначені положення законодавства визначають порядок дій державного виконавця у разі пред`явлення виконавчого документа не за підвідомчістю, а також визначено певні особливості підвідомчості виконавчих проваджень органам державної виконавчої служби.

Позивач вказує на наявність підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 листопада 2020 у виконавчому провадженню № 63759241, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва за виконавчим написом №32590 виданим 08 вересня 2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 16980 грн., оскільки виконавчі дії були вчинені не за місцем виконання.

ОСОБА_1 стверджує, що зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України. Майно, що зареєстроване в м. Києві та перебуває у її власності відсутнє.

Тобто приватним виконавцем вчинено виконавчі дії не за підвідомчістю.

З цього приводу хочу зазначити, приписами ч. 2 статті 24 Закону № 1404-VIII визначено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

При цьому, зазначена норма Закону не пов`язує місце проживання, перебування боржника - фізичної особи з його зареєстрованою адресою. Чинне законодавство не містить застережень про здійснення виконавчого провадження виключно за адресою реєстрації боржника.

У пункті 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 №2832/5 з доповненнями чинними на час спірних правовідносин, зазначено: «У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо).

У разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцем проживання чи перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходженням боржника - юридичної особи, адреса якого відрізняється від адреси, зазначеної у виконавчому документі, до заяви про примусове виконання рішення стягувач має додати документ / копію документа, який підтверджує, що місцезнаходженням боржника - юридичної особи або адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або територія виконавчого округу приватного виконавця.

У разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця».

Отже, визначальне значення для визначення місце виконання рішення має саме місце проживання/перебування боржника-фізичної особи, при цьому законодавець надає стягувачу альтернативу вибору: або за місцем проживання, або за місцем перебування боржника-фізичної особи.

Як вже вказувалося вище, у виконавчому написі нотаріуса визначено «адресу реєстрації» позивача АДРЕСА_1 , а також місце проживання: АДРЕСА_2 , і про те, що фактичне місце роботи невідоме.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1404-VIIІ одним з обов`язкових реквізитів виконавчого документа є адреса місця проживання чи перебування боржника - фізичної особи.

Виходячи зі змісту частини четвертої статті Закону № 1404-VIIІ, при надходженні до приватного виконавця виконавчого документа, він зобов`язаний перевірити наявність в ньому всіх обов`язкових реквізитів, визначених частиною першою статті 4 Закону № 1404-VIIІ, зокрема, й щодо зазначення у виконавчому документі адреси місця проживання чи перебування боржника - фізичної особи.

Уважаю, що, виходячи із приписів статей 4, 24 Закону №1404-VIII, місце виконання виконавчого напису нотаріуса на стадії вирішення питання про відкриття виконавчого провадження визначається не приватним виконавцем, а відомостями, що містить виконавчий документ, складений та виданий уповноваженою на те особою, в якому серед іншого зазначається місце проживання боржника. Саме на підставі таких відомостей приватний виконавець вирішує чи уповноважений він приймати до свого виконання виконавчі документи.

У разі встановлення, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання приватний виконавець повертає його відповідно до приписів пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII.

Наявність у виконавчому документі декількох адрес боржника не суперечить пункту 4 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), якою визначено зміст виконавчого напису нотаріуса, зокрема, вказано, що виконавчий напис має містити місце проживання (місцезнаходження) боржника.

При цьому, ні положеннями Закону № 1404-VIIІ, ні нормами Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802 (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) не надано повноважень виконавцям, на стадії відкриття виконавчого провадження, витребовувати від стягувача відомості на підтвердження місця проживання, перебування боржника (крім випадків пред`явлення виконавчого документа за місцезнаходженням майна боржника) або ставити під сумнів та перевіряти достовірність відомостей, що містить виконавчий документ.

Отже повноваження приватного виконавця відповідно до статті 4 Закону № 1404-VIIІ обмежуються лише перевіркою наявності у виконавчому документі усіх обов`язкових реквізитів та дотримання стягувачем вимог щодо пред`явлення виконавчого документа за місцем виконання, визначеному виконавчим документом.

Зважаючи на за цитовані вище положення Закону, Наказу, уважаю, висновок суду, як першої так і апеляційної інстанції про те, що на етапі вирішення питання про відкриття виконавчого провадження або про повернення виконавчого документа у приватного виконавця наявний імперативний обов`язок, а отже, відповідний механізм стосовно перевірки достовірності обов`язкових реквізитів виконавчого документа, в тому числі правильності визначення в ньому місця проживання боржника, є помилковим.

Переконаний, що якщо місце проживання/перебування боржника - фізичної особи), вказане у виконавчому документі, знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця, то відкриття виконавчого провадження, за умови дотримання приватним виконавцем інших вимог Закону № 1404-VIII - є правомірним.

Наявний в матеріалах справи та досліджений судом апеляційної інстанції виконавчий напис приватного нотаріуса від 08 вересня 2020 року № 32590 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 16980 грн. містить реквізити, зокрема, щодо місця проживання боржника, а саме: АДРЕСА_3 , яке охоплюється межами виконавчого округу відповідача.

Важливим є і те, що цей виконавчий документ, в установленому законом порядку, не визнавався нечинним. Судом не встановлено обставин оскарження позивачем виконавчого напису нотаріуса, який містить відомості щодо його місця проживання, які позивач уважає недостовірними

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09 грудня 2020 в справі № 460/3537/20.

Підсумовуючи все вище викладене вважаю, що постанова приватного виконавця Клітченко О.А. про відкриття виконавчого провадження №63759241, винесена 30 листопада 2020 на підставі виконавчого напису №32590 виданого 08 вересня 2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з боржника ОСОБА_1 , коштів у розмірі 16 980 грн. на користь ТОВ «ФК «Аланд» та постанова цього ж приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену 04 грудня 2020 за виконавчим провадженням №63759241 прийняті у відповідності до вимог діючого законодавства.

Суддя Димерлій О.О.