Справа № 320/1866/20
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1866/20 Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

за участю секретаря Ковтун К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Березанської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Березанської міської ради Київської області (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення та праці Березанської міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 з 29 лютого 2020 року по день постановлення рішення включно допомоги на дітей; зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 з 29 лютого 2020 року по день постановлення рішення включно у розмірі встановленому чинним законодавством допомогу на дітей.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 виданий Баришівським РС УДМС України в Київській області.

Згідно з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 зареєстрував шлюб 04.12.2015 з ОСОБА_3 яка після державної реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка ОСОБА_2 .

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_3 від 02.12.2019 ОСОБА_1 є матір`ю чотирьох дітей.

01.12.2019 відповідачем було прийнято рішення, яким позивачці призначено допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях.

17.02.2020 на адресу відповідача надійшов лист №77 від служби у справах дітей та сім`ї Яготинської районної держаної адміністрації, в якому зазначено, що посвідчення батьків багатодітної сім`ї серії НОМЕР_3 видане службою у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації 02.12.2019 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано недійсним. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 13.01.2020 та 31.01.2020 за зазначеною громадянами адресою, а саме АДРЕСА_2 встановлено факт відсутності проживання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно із матір`ю ОСОБА_1 та відчимом ОСОБА_2 .

У зв`язку з наведеними обставинами відповідачем було надіслано на адресу позивачки повідомлення про надання державної допомоги сім`ям з дітьми в якому зазначено, що допомога на дітей, які виховуються у багатодітної сім`ї призначено відповідно до Закону України з 01.12.2019 по 29.02.2020.

У матеріалах справи міститься рішення відповідача про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 18.02.2020, в якому зазначено вид перерахунку: перерахунок в межах терміну призначення - втрата статусу. Всього: допомога на дітей які виховуються у багатодітної сім`ї з 01.12.2019 по 29.02.2020 в сумі 1700 грн.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо припинення виплати допомоги на дітей, позивачка звернулася до суду з позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови призначення і виплати допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях (далі - допомога) визначаються Порядком виплати допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2019 року № 250 (далі іменується Порядок №250).

Відповідно до пунктів 4,5 Порядку №250 призначення і виплата допомоги здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання особи, яка претендує на призначення допомоги (далі - заявник).

Допомога за місцем фактичного проживання призначається за умови неотримання зазначеної допомоги за зареєстрованим місцем проживання заявника. Перевірка відомостей щодо неотримання допомоги здійснюється органами соціального захисту населення з використанням інформаційних систем.

Допомога надається одному з батьків дитини, які постійно проживають разом з дитиною.

Пунктами 9 та 10 Порядку №250 встановлено, що допомога призначається на третю і кожну наступну дитину з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 6-річного віку включно. У разі коли в сім`ї одночасно народилося двоє і більше дітей, внаслідок чого сім`я набула статусу багатодітної, виплата допомоги здійснюється на кожну таку дитину. Допомога призначається у розмірі 1700 гривень.

Судом встановлено, що на вихованні у сім`ї позивача перебуває четверо неповнолітніх дітей.

З 01.12.2019 по 29.02.2020 позивачу була призначена допомога на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, в розмірі 1700 грн.

Пунктом 11 Порядку №250 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що виплата допомоги припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відмови отримувача допомоги від виховання дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення створення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; перебування отримувача допомоги у місцях позбавлення волі за рішенням суду; втрати статусу багатодітної сім`ї; смерті дитини; смерті отримувача допомоги.

Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу соціального захисту населення, який призначив допомогу.

У випадках, передбачених абзацами другим - сьомим цього пункту, виплата допомоги припиняється на підставі пропозицій центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді або уповноваженою особою, визначеною виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади.

Отримувач допомоги у разі виникнення обставин, які призводять до припинення її виплати, зобов`язаний у десятиденний строк повідомити про це органу соціального захисту населення.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.02.2020 вх. № 12-14/09/573 від (вих. 77 від 17.02.2020) до Управління надійшов лист служби у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації, в якому зазначено, що посвідчення батьків багатодітної сім`ї серії НОМЕР_4 видане службою у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації 02.12.2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнане недійсним. Відповідно до проведених актів обстеження житлово-побутових умов депутатом Яготинської міської ради від 13.01.2020, служби у справах дітей та сім`ї спільно із фахівцем соціальної роботи ЯРЦСССДМ від 31.01.2020 за зазначеною громадянами адресою, а саме АДРЕСА_2 встановлено факт відсутності проживання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 спільно із матір`ю ОСОБА_1 та вітчимом ОСОБА_2 .

Таким чином, за результатом розгляду листа служби у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації відповідачем було припинено виплату допомоги позивачу на дітей.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для припинення виплати позивачу допомоги на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях, на підставі пункту 11 Порядку №250, яким чітко встановлено умови, за яких виплата допомоги припиняється.

Доводи апелянта про те, що відповідачем не приймалось жодне рішення про припинення виплати допомоги, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки у матеріалах справи наявне рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 18.02.2020, в якому зазначено, що вид перерахунку: перерахунок в межах терміну призначення - втрата статусу. Посвідчення багатодітної сім`ї № НОМЕР_3 виданий 02.12.2019 та строк дії до 29.02.2020.

Крім того після прийняття рішення відповідачем було надіслано на адресу позивача повідомлення про надання державної допомоги сім`ям з дітьми, яке долучено позивачем до матеріалів справи.

Щодо доводів апелянта про те, що відповідач не мав підстав для припинення виплати допомоги з 18.02.2020, оскільки лист служби у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації надійшов на адресу відповідача лише 25.02.2020, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що копію листа Служби у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації вх. 12-14/07/477 від 18.02.2020 було отримано відповідачем через електронну пошту 18.02.2020, а оригінал у друкованому вигляді було отримано 25.02.2020.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідач після отримання 18.02.2020 засобом електронної пошти інформації про те, що посвідчення батьків багатодітної сім`ї позивача визнано недійсним, мав право прийняти рішення від 18.02.2020 про припинення соціальних виплат.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи, а саме розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої-третьої статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За приписами частин другої та третьої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що згідно ухвали Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 суд вийшов зі спрощеного позовного провадження, призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

18.01.2021 позивачем та представником відповідача було подано до суду клопотання про здійснення подальшого розгляду справу без участі в порядку письмового провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 було вирішено закрити підготовче провадження у справі та розпочати розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Згідно ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Як вбачається з оскаржуваного рішення судом першої інстанції розглянуто справу в порядку письмового провадження, а не спрощеного позовного провадження, як про це зазначає апелянт.

В даному випадку відсутнє порушення ч. 6 ст.260 КАС України, якою передбачено, що якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Отримавши клопотання від сторін про розгляд справи без їх участі, суд першої інстанції правомірно розглянув справу у порядку письмового провадження.

Решта тверджень та посилань апелянта судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю. Коротких