Справа № 560/1026/21
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1026/21
РІШЕННЯ

іменем України

19 травня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Т-Стиль" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Т-Стиль" звернулось до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу №203636 та №203637 від 24.11.2020 року.

Покликається на те, що посадовими особами відповідача проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення транспортним засобом, який належить позивачу. Проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу (зважування) та встановлене перевищення вагових обмежень. Позивач зазначає, що транспортний засіб здійснював перевезення сипучого вантажу, який змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі та при гальмуванні. Покликається на те, що результати вимірювання не можна вважати достовірними, оскільки воно проводились один раз без врахування пояснень водія. Позивач зазначає, що на прохання водія представники Держслужби не проводили повторне зважування. Крім того вважає, що позивач не є суб`єктом відповідальності оскільки не є перевізником. Також зазначає, що позивача не було повідомлено належним чином про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, оскільки повідомлення про запрошення на розгляд справи отримане 25.11.2020 року, тоді як розгляд справи відбувся 24.11.2020 року. На думку позивача, це позбавило його можливості бути присутнім під час розгляду справи, що є порушенням процедури і свідчить про протиправність спірних постанов.

У відзиві Державна служба України з безпеки на транспорті позов не визнає, зазначає, що під час проведення перевірки посадові особи відповідача діяли відповідно до встановленого Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006, Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри якого перевищують нормативні ( постанова Кабінету Міністрів України № 879) Відповідач зазначає, що оскаржувані постанови прийняті на підставі акту про проведення перевірки, акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, талону зважування, який засвідчує перевищення вагових параметрів, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю. На час перевірки у водія були відсутні документи, на підставі яких виконувалось вантажне перевезення, зокрема відповідний дозвіл на перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень. Зазначає, що позивач згідно з вимогами закону вважався належно повідомленим про розгляд справи, оскільки йому своєчасно надіслано відповідний рекомендований лист. Отже, оскільки позивач виконував вантажне перевезення з перевищенням нормативних вагових параметрів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірними. У позові просить відмовити.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, де він не погоджується з доводами, викладеними у відзиві.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до направлення на перевірку від 25.09.2020 службовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті 02.10.2020 на автодорозі Городище-Рівне - Старокостянтинів, 137 км. проведено перевірку транспортного засобу марки SCANIA реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ "Т-Стиль", з питань дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки складений акт №227693 від 02.10.2020 року, яким зафіксоване перевищення встановлених законодавством вагових норм ТЗ у діапазоні від 10% до 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Суть порушення: навантаження на строєну вісь ТЗ становить 25,50 тон при допустимому навантаженні 24 тон, перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону «Про автомобільний транспорт».

Результати габаритно-вагового контролю транспортного засобу оформлені:

- довідкою від 02.10.2020 року №0016819;

- актом №034790 від 02.10.2020 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів;

- розрахунком плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №790 від 02.10.2020 року (76,80 євро);

- чеком (талоном) зважування №42462.

Акт №034790 водій ТЗ ОСОБА_1 підписав із зауваженням про те, що вантаж перевозить для власних потреб, довідку №0016819 про результати здійснення габаритно-вагового контролю підписав без зауважень.

Придністровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт прийняті постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №203636 та №203637 від 24.11.2020 року, якими на ТОВ "Т-Стиль" накладені штрафи у розмірі 17000 грн. та 1700 грн.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт".

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до вимог частин 1 та 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, виданий компетентними уповноваженими органами, який дає право на рух автомобільними дорогами України, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 15 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ).

Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданого перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил № 30). Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Отже участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на осі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27.06.2007 №879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до підпунктів 1, 5 пункту 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - це процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволів на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (п. 15 Порядку № 879)

Судом з матеріалів перевірки встановлено, що перевезення вантажу на транспортному засобі позивача здійснювалось при осьовому навантаженні на строєну вісь транспортного засобу 25,50 тон при дозволеному навантаженні 22,00 тон.

Відомості про наявність у водія або про пред`явлення ним до перевірки дозволу, який дає право на рух автодорогами України з перевищенням параметрів над нормативами на рівні від 10% до 20% ( 15,9 %) у документах перевірки відсутні.

Позивач покликається на те, що він не є перевізником у розумінні вказаного закону, тому не повинен був мати відповідний дозвіл.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, підставою відповідальності є перевезення пасажирів/вантажів без оформлення обов`язкових документів. Це означає, що водій ТЗ під час руху автошляхами повинен мати при собі і пред`являти перевіряючим документи, на підставі яких виконуються перевезення вантажів, у тому числі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортну накладну або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. Для автомобільного перевізника такими документами є документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

З матеріалів перевірки та матеріалів, які надані позивачем суду, не вбачаються докази того, що позивач під час перевірки не охоплювався поняттям автоперевізника у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

Належність транспортного засобу позивачу та перевезення ним вантажу для власних потреб також не змінює правовий статус позивача як автоперевірника, який бере участь у дорожньому русі, і на якого законодавством покладаються відповідні обов`язки. Пояснення водія про те, що вантаж перевозиться для власних потреб ( у акті), не спростовує необхідність оформлення та надання перевіряючим документів, на підставі яких таке перевезення здійснюється.

Надання позивачем до суду видаткової накладної від 02.10.2020 року на сипучий вантаж не доводить того, що на момент перевірки у водія цей документ був наявний і він був пред`явлений інспекторам, однак не врахований ними, оскільки у акті та інших документах перевірки відсутні зауваження стосовно цієї обставини.

Твердження позивача про те, що вантаж, який перевозився, був сипучим, а тому його маса не була постійною у різних точках автомобіля під час руху, суд вважає необґрунтованим, оскільки транспортний засіб заїжджає на ваги повільно, тобто зі швидкістю, яка не може призвести до миттєвого або суттєвого зміщення вантажу всередині. Покликання позивача на небезпечний маневр на автодорозі, який передував заїзду на зважування, і який начебто і призвів до непропорційного зміщення вантажу на строєну вісь ТЗ, суд оцінює критично, оскільки будь-якими доказами це твердження не доводиться.

Крім того, сам факт активного переміщення вантажу під час руху транспорту є неприпустимим та небезпечним, оскільки може спричинити збільшення динамічної маси транспортного засобу при проходженні повороту або при гальмуванні, порушити стійкість автомобіля та призвести до заносів чи інших непередбачуваних наслідків, відтак стати загрозою безпеці дорожнього руху. До того ж, перевізник має можливість перевозити вантаж не насипом, а з застосуванням тари чи контейнера, які унеможливлюють нерівномірність розподілу завантаження вантажу по транспортному обладнанню (висновок Верховного Суду у постанові від 29.01.2020 року у справі №814/1460/16).

Законом також визначено границю допустимої похибки для маси зважування в русі на одинарну вісь (округлене до найближчого значення, кратного ціні поділки шкали): 2 %, що становить 440 кг на одинарну вісь, що якраз і дозволяє врахувати специфіку вантажів, у тому числі й сипучих, які під час транспортування здатні зсуватись (пункт 22.5 Правил дорожнього руху). Відтак, завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу та можливий нерівномірний розподіл маси вантажу, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів.

Покликання позивача у позовній заяві на те, що водій звертався до інспекторів з проханням здійснити повторне зважування ТЗ, однак йому було відмовлено, не знаходить підтвердження належними доказами, оскільки у акті та інших документах, які водій підписав, відсутні його зауваження щодо цього.

Суд оцінює критично доводи позивача про неможливість встановити характеристики вагового обладнання через відсутність, на його думку, у чеку зважування окремих відомостей. Матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували несправність застосованого перевіряючими вагового обладнання, на якому здійснювався габаритно-ваговий контроль, істотних технічних дефектів приладу, що впливали на результати зважування ТЗ. Одночасно з цим, акти перевірки не містять будь-яких письмових зауважень водія стосовно вагового обладнання або неправильності методології зважування.

Посилання позивача на відсутність затвердженої спеціальної методики виконання вимірювань, якою повинні були керуватись посадові особи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю, суд відхиляє. Відсутність такої методики не є підставою для звільнення від відповідальності за об`єктивне перевищення дозволених параметрів ( позиція Верховного Суду постанова від 03.07.2019 у справі № 819/1381/16) Крім того, порядок здійснення габаритно-вагового контролю щодо великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів був визначений Порядком № 879, що дозволяло провести необхідні заходи вимірювання за допомогою наявного обладнання, що вважається правомірним ( висновки Верховного Суду у постанові від 09.08.2019 у справі № 817/1051/16 щодо аналогічних обставин)

Відтак, неможливо погодитись з тим, що позивач мав достатні правові підстави перевозити вантаж ( незалежно від мети з якою він перевозився) із перевищенням встановлених законодавством вагових параметрів навантаження без наявності відповідних дозвільних документів. В свою чергу, факт дійсного перевищення встановленого параметру об`єктивно доводиться матеріалами перевірки і належними доказами не спростовано.

Одним із доводів протиправності спірних постанов позивач зазначає необізнаність про розгляд відповідачем справи 24.11.2020 року стосовно встановленого ним порушення.

Пунктами 25, 26, 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (№1567) встановлено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення, у присутності уповноваженої особи. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Судом встановлено, що на офіційну адресу позивача ( за місцезнаходженням юридичної особи у м. Хмельницькому, вул. Курчатова, 6) відповідач своєчасно 17.11.2020 направив рекомендоване поштове відправлення з повідомленням про розгляд справи, який повинен був відбутись 24.11.2020, що підтверджується квитанцією по сплаті поштових послуг та списком згрупованих поштових відправлень.

Як вбачається з відомостей відстеження офіційного сайту УКРПОШТА, які надав сам позивач, відправлення було доставлене у точку видачі за адресою у м. Хмельницькому 18.11.2020, однак того ж дня перенаправлене до іншого відділення: за місцем обслуговування.

Відповідно до відомостей сайту УКРПОШТА 21.11.2020 відправлення прибуло у м. Рівне, де знаходиться поштова адреса позивача. За 23.11.2020 у реєстрі переміщення вказаного поштового відправлення є дві відмітки про те, що воно не було вручене під час доставки, у тому числі з інших причин. 25.11.2020 відправлення було вручене. На думку суду, зазначена хронологія свідчить про те, що відповідач виконав свій обов`язок щодо належного повідомлення ТОВ "Т-Стиль" про розгляд справи про порушення габаритно-вагових норм, оскільки позивач тричі мав можливість отримати дане повідомлення ( 1 раз у м. Хмельницькому та 2 рази у м. Рівне), відтак міг бути присутнім при розгляді справи.

Суд звертає увагу на те, що:

1) поштове відправлення з повідомленням про розгляд справи було направлене за офіційним місцем знаходження юридичної особи - м. Хмельницький, вул. Курчатова, 6. До точки доставки воно прибуло у строк, достатній для своєчасного прибуття на розгляд справи.

2) така ж адреса позивача (м. Хмельницький, вул. Курчатова, 6) зазначена і у акті від 02.10.2020 про проведення перевірки, який був підписаний водієм транспортного засобу. Зважаючи на це, позивач був обізнаний про здійснення стосовного свого транспортного засобу габаритно-вагової перевірки та її наслідки.

3) позивач є юридичною особою, у якій працює значна кількість працівників, відтак незрозумілими є причини неможливості своєчасного отримання ним поштового відправлення як за офіційним місцем знаходження 18.11.2020, так і за поштовою адресою 23.11.2020 (двічі) Крім того, матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що у цей проміжок часу представники позивача були позбавлені можливості отримувати поштову кореспонденцію, або з поважних причин не знаходились за вказаними адресами.

Одночасно з цим, умисне неодержання поштової кореспонденції або неодержання поштової кореспонденції без поважних причин не може слугувати підставою для висновку про неналежне повідомлення особи про розгляд справи щодо притягнення до відповідальності. Враховуючи це, відповідач вчинив необхідні дії, своєчасно направивши повідомлення у належній формі про розгляд справи. У зв`язку із неявкою уповноваженої особи відповідач правомірно розглянув справу без її участі.

Суд бере до уваги те, що доводів, які б могли суттєвим чином вплинути на зміст оскаржуваних постанов, позивач не навів, і належних доказів, які підтверджують його аргументи, суду не надав, що, на думку Верховного Суду ( постанова від 11.02.2020 у справі №820/4624/17 щодо аналогічних правовідносин) свідчить про необґрунтованість позиції позивача у цій частині.

Порушень відповідачем процедури прийняття оскаржуваних рішень, які б дійсно впливали на кінцевий результат розгляду питання про притягнення особи до відповідальності, судом не встановлено. Ті доводи, які викладені у позові як підстави вважати висновки перевірки незаконними, не спростовують наявність фактичних порушень вимог закону, і не підтверджують того, що посадові особи Укртрансбезпеки порушили порядок проведення перевірки. Враховуючи викладене, належними доказами не спростовується встановлене перевищення транспортним засобом позивача габаритно-вагових норм ( щодо навантаження) за відсутності відповідного дозволу або документу про внесення плати за проїзд з перевищенням вагових обмежень. Не спростовується перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону, що є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу. Підстави для скасування спірних постанов судом не встановлені, штрафи визначені обґрунтовано, в межах санкції, передбаченої Законом.

Оскільки відповідач довів правомірність прийнятих рішень, тоді як доводи позивача не знайшли підтвердження належними доказами, у позові слід відмовити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19 травня 2021 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Т-Стиль" (вул. Курчатова, 6,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 35750435)
Відповідач:Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Соборна, 75,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39816845)

Головуючий суддя І.С. Козачок