Справа № 420/7487/20
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/7487/20

Головуючий в І інстанції: Єфіменко К.С.

Дата та місце ухвалення рішення: 01.12.2020 р.

м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.
судді Стас Л.В.
судді Турецької І.О.
за участю секретаря - Коваль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №1618 від 09.07.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №901 о/с від 13.07.2020 року в частині звільнення його зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);

- поновити його на посаді інспектора з ювенальної превенцїї сектору превенції №1 Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.07.2020 року по день фактичного поновлення на посаді.

В обґрунтування адміністративного позову позивач посилався на протиправність оскаржуваних наказів Головного управління Національної поліції в Одеській області. Позивач зазначив, що висновки службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими посадовими особами Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, які стали підставою для його звільнення, про безпідставну відсутність його на службі у період з 08.04.2020р. по 24.06.2020р. є необґрунтованими, з огляду на те, що у вказаний період він перебував на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності, виданими медичною установою. З огляду на викладене, позивач вважає, що він з поважних причин не міг проходити службу та перебувати на робочому місці. Позивач вказував на те, що про причини відсутності на службі ним було повідомлено безпосереднього керівника начальника сектору превенції № 1 Малиновського ВМ у м. Одесі ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_2 , однак вказані обставини не були прийняті до уваги під час проведення службового розслідування.

З огляду на викладене, позивач вважає своє звільнення з органів поліції незаконним, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №1618 від 09.07.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області»;

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №901 о/с від 13.07.2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Поновлено ОСОБА_1 , який мав спеціальне звання капітан поліції, на посаді інспектора з ювенальної превенцїї сектору превенції №1 Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області з 13 липня 2020 року;

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області самостійно здійснити нарахування та виплату позивачу середнього заробіткуза час вимушеного прогулу з 13.07.2020 року по день фактичного поновлення на посаді.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказував на те, що у зв`язку із виявленням фактів довготривалої відсутності ОСОБА_1 на службі у період з 08.04.2020 року по 24.06.2020 року посадовими особами ГУНП в Одеській області було проведено службове розслідування, за наслідком якого підтверджено факти відсутності позивача на службі без поважних причин, неповідомлення керівництва про причини відсутності на службі.

Відповідач вважає, що ОСОБА_1 грубо порушив вимоги Закону України «Про Національну поліцію» та відомчих нормативно-правових актів, у зв`язку з чим притягнення його до дисциплінарної відповідальності та подальше звільнення зі служби в поліції є правомірним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з жовтня 2007 р. проходив службу в органах внутрішніх справ, а в органах поліції працює з листопада 2015 р.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду по справі №815/408/17 від 15.03.2017 року, яка у встановленому порядку набрала законної сили, було визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №1543 о/с від 16.11.2016 р. в частині звільнення зі служби в поліції оперуповноваженого Київського ВП в м.Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 за п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) та поновлено капітана поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого Київського ВП в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Наказом ГУНП в Одеській області від 10.03.2020 року №349 о/с позивача було поновлено на посаді капітана поліції, оперуповноваженого Київського ВП в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.

У зв`язку із організаційно-штатними змінами згідно наказу №441 о/с від 02.04.2020 р. позивача призначено інспектором з ювенальної превенції сектору превенції Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.

22.04.2020 р. на адресу керівництва Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла доповідна записка керівництва Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області вих. №38/2386 про те, що були виявлені факти тривалої і безпідставної відсутності на службі з 08.04.2020 року по 24.06.2020року інспектора з ювенальної превенції сектору превенції №1 Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 .

З метою перевірки вказаних відомостей, наказом ГУНП в Одеській області від 29.04.2020 року №1034 було призначено службове розслідування.

Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими посадовими особами Малиновського ВП. В м. Одесі ГУНП в Одеській області затверджено начальником ГУНП в Одеській області 26.06.2020 року.

За наслідком проведення службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку про встановлення факту порушення позивачем вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п 1, 2, 4, 8 ч. 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги поліцейського, п. 1, 2 розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1618 від 09.07.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №901 о/с від 13.07.2020 року позивача відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 13.07.2020 року.

Не погоджуючись з прийнятими наказами, позивач оскаржив їх до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про неправомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку та відповідно про незаконність прийнятих Головним управлінням Національної поліції в Одеській області наказів.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Частиною першою статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Пункти 1, 2, 4, 5, 8, 9 та 13 частини 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, зобов`язують поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Статтею 19 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено види відповідальності поліцейських. Так, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно зі ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Вказаною статтею визначено види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватись до поліцейських, одним з яких є, зокрема, звільнення із служби в поліції.

Згідно ст. 14 Дисциплінарного статуту, для своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків, проводиться службове розслідування.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі Порядок № 893).

Відповідно до пунктів 1-3 розділу V Порядку № 893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Пунктами 2, 3 розділу IV Порядку № 893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Відповідно до положень пунктів 13-14 розділу V Порядку № 893, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

Відповідно до пункту 2 розділу V Порядку № 893, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Згідно з п. 1 розділу VІІ Порядку № 893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (ч. 7 ст. 19).

Відповідно до ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Дослідивши правомірність оскаржуваних позивачем наказів Головного управління Національної поліції в Одеській області, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок про допущення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у тривалій та безпідставній відсутності на службі без поважних причин, самоусуненні від виконання службових обов`язків, повноважень, ненаданні доказів поважності причин відсутності на службі та ненаданні письмових пояснень з цього приводу.

Так, у висновку службового розслідування зазначено, що керівництвом Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області було виявлено факти тривалої і безпідставної відсутності на службі з 08.04.2020 року по 24.06.2020 року інспектора з ювенальної превенції сектору превенції №1 Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 , про що повідомлено керівництво Головного управління Національної поліції в Одеській області доповідною запискою від 22.04.2020р.

У висновку також зазначено, що з метою встановлення причини довготривалої відсутності на службі капітана поліції ОСОБА_1 , який в телефонному режимі повідомив про те, що знаходиться на лікарняному, але не зазначив, в якому саме медичному закладі, було направлено відповідні запити до медичних закладів: Державної станови «Територіального медичного об`єднання МВС України по Одеській області», комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 1» Одеської міської ради, Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради.

Згідно відповідей, які надійшли з медичних закладів, перелік яких наведено у висновку, капітан поліції ОСОБА_1 протягом поточного року в жодному медичному закладі на стаціонарному лікуванні не знаходився, за медичною допомогою не звертався.

При цьому зазначено, що факти тривалого невиходу на службу позивача підтверджується відповідними довідками Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, актами про відсутність на службі, складеними посадовими особами Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, доповідними записками, а також поясненнями начальника сектору превенції № 1 Малиновського ВП в м. Одесі підполковника поліції ОСОБА_2 .

З пояснень начальника сектору превенції № 1 Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_2 встановлено, що в період з 08.04.2020 року по теперішній час капітан поліції ОСОБА_1 не з`являється на службу до Малиновського ВП в м. Одесі. 08.04.2020 року підполковником поліції ОСОБА_2 було здійснено телефонний дзвінок за номером НОМЕР_1 до капітана поліції ОСОБА_1 , який в телефонній розмові пояснив, що перебуває на лікарняному, однак, повідомляти адресу та назву медичного закладу категорично відмовився.

В ході проведення службового розслідування було встановлено, що згідно рапорту підполковника поліції ОСОБА_3 , начальника сектора кадрового забезпечення Малиновського ВП в м. Одесі та пояснень підполковника поліції ОСОБА_2 встановлено, що 19.05.2020 року було здійснено виїзд за місцем мешкання позивача на адреси, які вказані у особовій справі, з метою отримання пояснень з приводу відсутності на службі. Однак, після прибуття за встановленими адресами, двері ніхто не відчинив.

18.05.2020 року дисциплінарною комісією на адреси проживання позивача рекомендованими листами були направлені відповідні виклики (вих. УКЗ від 18.05.2020 року № 9/4555 та № 9/4556), в яких останньому було повідомлено про те, що наказом ГУНП в Одеській області від 19.04.2020 року № 1034 призначено службове розслідування за фактом порушення ним службової дисципліни та запрошено з`явитись до ГУНП в Одеській області 25.05.2020 року для надання пояснень з приводу відсутності на робочому місці.

25.05.2020 року членом дисциплінарної комісії інспектором ВІОС УКЗ ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції Шпилєвим В.О. було здійснено телефонний дзвінок позивачу з метою уточнення чи прибуде останній для надання пояснень по виклику, котрий був направлений за адресами його проживання. Під час розмови в телефонному режимі капітан поліції ОСОБА_1 пояснив, що на даний час знаходиться на лікарняному та прибути до ГУНП в Одеській області не зможе. Повідомити де саме відкрив лікарняний останній відмовився, мотивуючи це тим, що він оскаржує дії посадових осіб ГУНП в Одеській області в судових інстанціях, та вважає, що якщо він повідомить своє місцезнаходження, то на нього будуть морально та психологічно давити. Зазначено, що документи, які підтверджують його перебування на лікарняному позивач дисциплінарній комісії не надав. Також капітан поліції ОСОБА_1 повідомив, що після закінчення лікування він прибуде до сектору кадрового забезпечення Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області для надання листків непрацездатності за період відсутності на робочому місці.

Також в ході службового розслідування було встановлено, що 26.05.2020 року о 22:20 год. до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у зв`язку з повідомленням від гр. ОСОБА_4 про вчинення злочину, були запрошені гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 для з`ясування всіх обставин, що підтверджується записами в Журналі обліку доставлених відвідувачів та запрошених.

Вказане, на думку членів дисциплінарної комісії, опосередковано вказує на те, що капітан поліції ОСОБА_1 без поважних причин не виходить на службу, займається своїми особистими справами, надає недостовірну інформацію членам дисциплінарної комісії щодо знаходження на лікарняному.

З огляду на зазначене дисциплінарна комісія дійшла висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Досліджуючи правомірність оскаржуваних наказів колегія суддів зазначає наступне.

Дисциплінарним проступком визнається протиправне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність), тобто невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків при здійсненні повноважень, передбачених Конституцією України та Законами України, статутом, наказами керівника (установи) та іншими організаційно-розпорядчими документами, а також вчинок, що суперечить вимогам Правил етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 07 березня 2019 року (справа №819/736/18), в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

В ході розгляду справи встановлено, що у підтвердження правомірності відсутності на службі позивач надав наступні докази:

листок непрацездатності Серії АДН №183359, який виданий 08.04.2020, що підтверджує перебування на лікарняному у період з 08.04.2020 по 24.04.2020, до роботи стати - 25.04.2020 (субота);

листок непрацездатності Серії АДН №183414, який видано 27.04.2020, що підтверджує перебування на лікарняному у період з 27.04.2020 по 15.05.2020 (до роботи стати 16.05.2020 - субота);

листком непрацездатності Серії АДН №078871, який видано 18.05.2020, підтверджує період перебування на лікарняному з 18.05.2020 по 27.05.2020 (до роботи стати 28.05.2020);

листок непрацездатності Серії АДН №193068, який видано 28.05.2020 підтверджує період перебування на лікарняному з 28.05.2020 по 05.06.2020 (до роботи стати 06.06.2020 - субота).

листок непрацездатності Серії АДН №183534, який видано 09.06.2020, підтверджує період перебування на лікарняному з 09.06.2020 по 26.06.2020 (до роботи стати 27.06.2020 - субота) підтверджується;

листком непрацездатності Серії АДН №193998, який виданий 30.06.2020, підтверджується період перебування на лікарняному з 30.06.2020 по 10.07.2020 (до роботи стати 11.07.2020 - субота).

Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №283 підтверджено факт звернення до лікаря 13.07.2020 за лікуванням.

Згідно п.п. 1.1, 1.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян (затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 13.11.2001 №455, далі - Інструкції №455) передбачено, що тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Пунктом 2.5 Інструкції №455 листок непрацездатності у разі захворювання, травми, в тому числі й побутової, видається в день установлення непрацездатності, крім випадків лікування в стаціонарі.

У разі лікування в стаціонарі листок непрацездатності видається лікуючим лікарем спільно з завідувачем відділення за весь період стаціонарного лікування. У разі потреби продовження лікування в амбулаторних умовах листок непрацездатності може бути продовжено на термін до 3 календарних днів з обов`язковим обґрунтуванням у медичній карті стаціонарного хворого та витягу з неї (п. 2.9 Інструкції № 455).

Згідно п. 2.19 Інструкції № 455, особам, які самостійно звернулись по консультативну допомогу, видається довідка довільної форми за підписом лікуючого лікаря, засвідченим печаткою лікувально-профілактичного закладу, з обов`язковим зазначенням часу проведеної консультації.

Таким чином, позивачем були надані докази у підтвердження його тимчасової непрацездатності у спірний період та перебування у цей період на лікарняному.

Слід зазначити, що наказом ГУНП в Одеській області від 29.10.2018 року № 3705 були затверджені Правила внутрішнього службового розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області(далі Правила).

Розділом IV Правил визначено порядок повідомлення працівником поліції про свою відсутність.

Так, п. 4.1-4.3 Розділу IV Правил визначено, що працівник поліції повідомляє свого безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі у письмовій формі (рапортом), засобами електронного чи телефонного зв`язку або іншим доступним способом.

У разі недотримання працівником поліції вимог п. 4.1 цього розділу, складається акт про відсутність працівника поліції на робочому місці.

У разі ненадання працівником поліції доказів поважності причин своєї відсутності на службі (роботі) він повинен подати письмові пояснення на ім`я свого безпосереднього керівника щодо причин своєї відсутності.

Заперечуючи проти доводів позивача щодо незаконності оскаржуваних наказів Головне управління Національної поліції України в Одеській області посилалось на те, що позивач у порушення зазначених вище положень Правил, не повідомив безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі

Вказані доводи апелянта спростовані в ході розгляду справи наявними в матеріалах справи доказами. Так, зокрема, з пояснень безпосереднього керівника позивача - начальника сектору превенції № 1 Малиновського ВП в м. Одесі підполковника поліції ОСОБА_2 вбачається, що 08.04.2020 року він у телефонній розмові з позивачем був повідомлений останнім про його перебування на лікарняному. Вказані обставини встановлені і дисциплінарною комісією в ході проведення службового розслідування.

Слід зазначити, що п. 4.1 Розділу IV Правил визначено альтернативні способи повідомлення працівником поліції керівника про свою відсутність на робочому місці, без визначення одного обов`язкового способу. Неподання письмового рапорту про відсутність на службі, за обставин повідомлення позивачем свого безпосереднього керівника в ході телефонної розмови про причини своєї відсутності на роботі, не є свідченням порушення позивачем п. 4.1 Розділу IV Правил, а навпаки, підтверджує дотримання ним вказаних положень Правил.

Таким чином, відповідачу було достеменно відомо про причини відсутності позивача на службі та про намір його подати відповідні докази поважності такої відсутності після виходу з лікарняного. Однак, незважаючи на зазначене, до виходу позивача з лікарняного, відповідачем призначено проведення службового розслідування за фактом порушення позивачем службової дисципліни та за наслідком його проведення, прийнято накази про звільнення позивача зі служби в поліції. Зазначене, на думку колегії суддів, свідчить про передчасність та необґрунтованість висновків дисциплінарної комісії про допущення позивачем дисциплінарного проступку.

У висновку службового розслідування також міститься посилання на ненадання позивачем доказів у підтвердження поважності причин відсутності на службі, а також ненадання письмових пояснень на ім`я безпосереднього керівника щодо причин відсутності.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що письмові пояснення на ім`я безпосереднього керівника відповідно до п. 4.3 Розділу IV Правил подаються у разі ненадання позивачем доказів у підтвердження поважності причин відсутності на службі. При цьому, позивач не відмовив взагалі відповідачу у наданні таких доказів, а лише повідомив про неможливість надання відповідних документів у підтвердження поважності причин відсутності його на службі у період його перебування на лікарняному та зазначив, що такі документи будуть надані після виходу з лікарняного. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку були відсутні умови, за яких позивач повинен був надавати письмові пояснення з приводу відсутності його на службі.

Що стосується посилань відповідача на факт відвідування ОСОБА_1 . 26.05.2020 року Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, що на думку відповідача опосередковано свідчить про невихід позивача на службу без поважних причин, колегія суддів вважає їх безпідставними та необґрунтованими, з огляду на те, що згідно наданих позивачем листків непрацездатності йому встановлено амбулаторний режим лікування, який не передбачає постійного знаходження хворого у медичному закладі.

У наданих поясненнях відповідач також вказував на те, що згідно Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в Одеській області від 29.10.2018 року № 3705, у Головному управління Національної поліції в Одеській області встановлено п`ятиденний робочий день з тривалістю роботи по днях: понеділок, вівторок, середа, четвер з 09:00 год. до 18.15 год. п`ятниця з 09:00 год. до 17:00, вихідні дні субота, неділя. Однак, відповідно до п. 5.2 Правил працівник поліції для виконання невідкладних завдань може залучатись до роботи понад установлену тривалість робочого дня за наказом керівника Головного управління, підрозділу, підпорядкованого Головному управлінню, начальника територіального відділу (відділення) поліції, у тому числі у вихідні, святкові, неробочі дні, а також у нічний час з компенсацією за роботу відповідно до законодавства. Відповідач зазначив, що з огляду на викладене, позивач 08.06.2020 року та 29.06.2020 року міг залучатись до чергувань та охорони суспільного порядку у святкові та вихідні дні.

Колегія суддів критично ставиться до вказаних тверджень відповідача, з огляду на те, що вони є лише припущенням представника Головного управління ГУ НП в Одеській області, оскільки будь-яких доказів видання уповноваженою особою відповідного наказу відповідачем надано не було, як і не було надано доказів розроблення підрозділом кадрового забезпечення графіку чергувань, затвердженого керівником Головного управління ГУ НП в Одеській області, підрозділу підпорядкованого Головному управлінню, начальником територіального відділу (відділення) поліції, відповідно до якого позивач був залучений до чергувань у святкові чи неробочі дні. Більш того, вказані обставини жодним чином не відображені у висновку службового розслідування, що викликає обґрунтований сумнів у їх наявності.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що посилаючись на можливість залучення позивача до роботи у святкові та вихідні дні, зокрема, 29.06.2020 року, представником відповідача не було враховано, що предметом службового розслідування були факти безпідставної відсутності позивача на службі лише у період з 08.04.2020 року по 24.06.2020 року, тобто вказана представником відповідача дата виходить за межі предмету дослідження службового розслідування.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідачем, за наслідком проведення службового розслідування, не доведено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та, відповідно, підстав для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, у зв`язку з чим, наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №1618 від 09.07.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області», яким було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції інспектора з ювенальної превенції сектору превенції № 1 Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 , а також наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №901 о/с від 13.07.2020 року в частині звільнення його зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) є протиправними та підлягають скасуванню, а позивач поновленню на роботі.

Відповідно до частини першої та другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Порядок і умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за № 669/28799.

Відповідно до пункту 2 наказу, він набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Зі змісту Порядку № 260 випливає, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

З системного аналізу зазначеної вище норми пункту 6 розділу III Порядку №260 вбачається, що остання прийнята задля обов`язкового поновлення прав незаконно звільнених працівників та гарантує останнім право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

Відповідно до п. 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами абзацу третього пункту 3 Порядку № 100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються з середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

В матеріалах справи наявна копія довідки про доходи позивача № 329 від 27.04.2021 року, згідно якої позивачу у травні 2020 року нарахування заробітної плати не здійснювалось, а у червні 2020 року нараховано 1674,73 грн.

При цьому, в матеріалах справи також наявний витяг з особової картки за період з квітня 2020 року по червень 2020 року, підписаний заст. начальника УФЗБО Сидоренко О.С. та провідним спеціалістом УФЗБО Дорошенко Т.В., згідно з якими позивачу у травні 2020 року було нараховано 8 279,08 грн.; у червні 0 грн. (т. 1 а.с. 57).

Згідно листків непрацездатності у період з 08.04.2020 року по 10.07.2020 року включно позивач перебував на лікарняному.

Положеннями Порядку № 100 передбачено, що якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

В свою чергу, колегія суддів враховує, що позивач був призначений на посаду інспектора з ювенальної превенції № 1 Малиновського ВМ в м. Одесі ГУНП в одеській області наказом ГУНП в Одеській області від 02.04.2020 року № 441 о/с лише з квітня 2020 року.

З огляду на викладене, зважаючи на ненадання відповідачем відомостей про заробітну плату позивача за останні 2 календарні місяці, чи за рівнозначною посадою, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність з метою ефективного захисту порушеного права позивача зобов`язати відповідача самостійно розрахувати та виплатити позивачеві середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.07.2020 року по день фактичного поновлення на посаді.

Доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 18.05.2021 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька