Справа № 640/32828/20
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2021 року м. Київ № 640/32828/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув у порядку спрощеного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
доДепартаменту фінансів Міністерства оборони України
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Департаменту фінансів Міністерства оборони України, щодо відмови 24 червня 2020 року за вих. № 248/173/дск у здійснені позивачеві ОСОБА_1 розрахунку вислуги років на пенсію із зарахуванням у строк військової служби строку навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 21 серпня 1993 року по 24 липня 1996 року, включно;

- зобов`язати Департамент фінансів Міністерства оборони України здійснити позивачу ОСОБА_1 розрахунок вислуги років на пенсію із зарахуванням у строк військової служби строку навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 21 серпня 1993 року по 24 липня 1996 року, включно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2021 відкрито спрощене провадження без виклику сторін та проведення судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 з 21 серпня 1993 до 22 червня 1996 року навчався в Чернігівському військовому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою, після закінчення якого був направлений для продовження навчання до Київського військового інституту управління і зв`язку та був зарахований до нього поза конкурсом наказом начальника Інституту від 24.04.1996.

Зазначені обставини відповідачем не заперечуються.

В подальшому позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

На час звернення позивача до суду з даним позовом останній проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 31.03.2006 по справі №2-а-251/06, позов задоволено. Визнано неправомірними дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо відмови зарахувати ОСОБА_2 своїм рішенням строк навчання в Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою у загальний строк військової служби та у строк безперервної служби в Збройних Силах України.

Зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 встановити ОСОБА_1 початком військової служби день зарахування до Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою (21 серпня 1993 року).

Зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 своїм рішенням строк навчання в Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою у загальний строк військової служби та у строк безперервної служби, провести перерахунок вислуги років вважаючи початком військової служби 21 серпня 1993 року, внести зміни в усі відповідні документи.

Зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 з 21.08.2003 року провести ОСОБА_1 перерахунок розміру щомісячної надбавки за вислугу років на військовій службі до окладів за військовим званням і основною чи тимчасово займаною посадою, встановленої п. 13.1 Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 5 березня 2001 року № 75, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 березня 2001 року за № 251/5442 та провести перерахунок розміру щомісячної надбавки за безперервну військову службу, передбаченої пунктом 1.2 Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 26 травня 2003 року № 149, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 травня 2003 року за№ 411 /7732.

Згідно з Витягом з наказу Командира військової частини (по стройовій частині) від 19.04.2006 №55, зазначена постанова місцевого районного суду виконана в повному обсязі, шляхом, в тому числі, внесення змін до відповідної графи особової справи позивача в частині дати призвання на військову службу, а саме, замість 24.07.1996 вважати 21.08.1993.

Передумовою виникнення спірних правовідносин стало те, що Департаментом фінансів Міністерства оборони України 24 червня 2020 року за вих. № 248/173/дск складено лист, відповідно до якого, при попередньому обчисленні вислуги років для призначення пенсії, у зв`язку з наміром Позивача звільнитися з військової служби, було відмовлено у зарахуванні у загальний строк військової служби часу навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 21 серпня 1993 року по 24 липня 1996 року, оскільки, на думку відповідача, судове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 31 березня 2006 року не зобов`язувало Департамент фінансів Міністерства оборони України здійснити таке зарахування.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом і просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 КАС України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною 4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено Солом`янським районним судом міста Києва в рамках справи №2-а-251/06, ОСОБА_1 в період з 21.08.1993 до 22.06.1996 начався в Чернігівському ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою.

Вказаний ліцей був утворений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.1992 №490 «Про реформу системи військової освіти», відносився до системи військової освіти та знаходився в оперативному управлінні Міністерства оборони України, тобто мав статус військово-навчального закладу.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» та пункту четвертого розділу першого «Тимчасового положення про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами і старшинами», затвердженого Указом Президента України від 13 травня 1993 року № 174/93, чинних в період здійснення правовідносин щодо навчання в Ліцеї, початком перебування на військовій службі вважався день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

У даному випадку правовідносини щодо проходження військової служби в Збройних Силах України ОСОБА_1 виникли 21 серпня 1993 року і на день набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу № 766-XIV від 18 червня 1999 року (відповідно до якого норма, що містилася у ст. 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» стосовно військових ліцеїв та військово-навчальних закладів втратила чинність) не припинилися.

З огляду на викладене, місцевий районний суд зазначив, що застосування відповідачем по справі зворотної (ретроактивної) дії в часі ст. 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XlI від 25 березня 1992 року, викладеної відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу»» № 766-XIV від 18 червня 1999 року є неправомірним і призвело до звуження обсягу прав позивача у сфері проходження військової служби, що виявилось у не зарахуванні йому до вислуги строку навчання у вказаному Ліцеї.

Дійсно, за змістом ч.5 ст.78 КАС України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Однак, відповідачем не було спростовано обставин навчання позивача в Ліцей.

Суд зазначає, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом, обґрунтував сформовані ним позовні вимоги встановленням Солом`янським районним судом міста Києва при розгляді справи №2-а-251/06 обставин наявності у нього права на зарахування періоду навчання в Чернігівському військовому ліцеї до загального стажу військової служби та стажу безперервної служби у ЗC України. Крім того, позивач просив задовольнити його позовні вимоги саме з урахуванням висновків, наведених зазначеним місцевим районним судом.

В той же час, єдиною підставою для повернення особової справи позивача без реалізації, як вказано в листі відповідача від 24.06.2020 №248/173/дск є те, що вказана вище Постанова Солом`янського районного суду міста Києва не зобов`язує Департамент здійснити новий розрахунок вислуги років.

Таким чином, при розгляді цієї справи з`ясуванню підлягають обставини наявності або відсутності підстав для зобов`язання Департамент фінансів Міністерства оборони України здійснити позивачу ОСОБА_1 розрахунок вислуги років на пенсію із зарахуванням у строк військової служби строку навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 21 серпня 1993 року по 24 липня 1996 року, включно.

Однак, у відзиві на позовну заяву відповідач безпідставно вийшов за межі заявлених позивачем позовних вимог та надав оцінку правомірності зарахування періоду навчання позивача в Чернігівському військовому ліцеї до загального стажу військової служби, не зважаючи на те, що щодо цих обставин на час розгляду цієї справи було таке, що набрало законної сили та обов`язкове до виконання судове рішення Солом`янського районного суду міста Києва, яке було повністю виконано за попереднім місцем служби позивача військовою частиною НОМЕР_1 .

В той же час, доводи відповідача, викладені у відзиві, фактично зводяться до незгоди з правомірністю постанови Солом`янського районного суду міста Києва, а тому, з моменту коли відповідач дізнався про таке судове рішення, у випадку незгоди з його правомірністю, останній мав право скористатись інститутом поновлення строку на апеляційне оскарження, чого зроблено не було.

За аналогічних обставин доводи відповідача про те, що він не був учасником справи в місцевому районному суді, є недоречними, оскільки у випадку існування у відповідача переконання про те, що рушення суду по справі №2-а-251/06 може вплинути на його права та обов`язки, Департамент не був позбавлений можливості оскаржити відповідне рішення.

В іншому випадку рішення районного суду не випливає на права і обов`язки відповідача, а тому посилання на судовий акт в листі-відмові є помилковими, адже таке рішення вже було реалізовано ВЧ НОМЕР_1 , а тому при розрахунку вислуги років позивача Департамент не мав правових підстав відхиляти Наказ Командира ВЧ НОМЕР_1 від 19.04.2006 №55, яким вже було внесено зміни в особову справу позивача в частині дати призвання ОСОБА_1 на військову службу.

Відтак, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що ліцей, в якому навчався позивач, не є військовим навчальним закладом відповідно до правової позиції, сформованої Верховним Судом України у постановах від 27.03.2012 (справа №21-7а12), від 16.04.2013 (справа №21-107а13), оскільки зазначені обставини не є предметом розгляду цієї справи, їм була надана правова оцінка при розгляді Солом`янським районним судом міста Києва вказаної справи.

На підставі викладеного, суд погоджується з обґрунтованістю заявлених позовних вимог, оскільки лист від 24.06.2020 №248/173/дск не містить в собі правових підстав для відмови позивачу у здійсненні перерахунку, а доводи викладені у відзиві зводяться до незгоди з правомірністю судового рішення, яке набрало законної сили.

Посилання Департаменту на те, що він є неналежним відповідачем по справі, судом відхиляються, адже лист №248/173/дск складений саме Департаментом фінансів Міністерства оборони України, як суб`єктом владних повноважень.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Департаменту фінансів Міністерства оборони України, щодо відмови 24 червня 2020 року за вих. № 248/173/дск у здійснені ОСОБА_1 розрахунку вислуги років на пенсію із зарахуванням у строк військової служби строку навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 21 серпня 1993 року по 24 липня 1996 року, включно.

3. Зобов`язати Департамент фінансів Міністерства оборони України здійснити ОСОБА_1 розрахунок вислуги років на пенсію із зарахуванням у строк військової служби строку навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 21 серпня 1993 року по 24 липня 1996 року, включно.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Департамент фінансів Міністерства оборони України (ідентифікаційний , адреса: 03168, місто Київ, пр-т. Повітрофлотський, 6).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович