Справа № 440/4974/20
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 травня 2021 року

Київ

справа №440/4974/20

адміністративне провадження №К/9901/14915/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, в якій просив:

- визнати бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області протиправною щодо нарахування та виплати судді Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 суддівської винагороди з 18 квітня 2020 року до 27 серпня 2020 року;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді на підставі частин другої, третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2020 року, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з18 квітня 2020 року до 27 серпня 2020 року з урахуванням індексації у розмірі 300 000,00 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2021 року апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідач, не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою і якій просить скасувати судові рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам частини четвертої статті 330 КАС України в частині необхідності надання документу про сплату судового збору.

Однак, скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору мотивоване тим, що Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області є бюджетною неприбутковою установою, а тому фінансування здійснюється з Державного бюджету. Тому на момент подання касаційної скарги скаржник не має змоги своєчасно та в повному обсязі сплатити судовий.

Вирішуючи питання щодо відстрочення скаржнику сплати судового збору суд виходить із наступного.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналіз зазначених норм свідчить, що скаржник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства з питань відстрочення або розстрочення судового збору.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Питання, пов`язані із розміром ставок судового збору, порядком сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - "Закон № 3674-VI").

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, судовий збір сплачується у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при подання позовної заяви.

Згідно з підпунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру, судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання фізичною особою до адміністративного суду позову майнового характеру, судовий збір справляється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України «Про судовий збір», якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з цим позовом в 2020 році з однією вимогою немайнового характеру та однією вимогою майнового характеру.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року становив 2 102 грн.00 коп.

Таким чином, судовий збір при поданні касаційної скарги сплачується у розмірі 7 681 грн 60 коп. ((2102,00х0,4)х200%=1 681,60 грн. - за немайнову вимогу); 300000,00х1%х200%= 6000,00 грн - за майнову вимогу)).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055"); призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа).

Також касаційна скарга подана з порушення норм статті 329 КАС України якою передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З матеріалів касаційної скарги слідує, що повний тест оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції складено 19 березня 2021 року, а касаційну скаргу подано 21 квітня 2021 року, тобто з пропуском передбаченого статтею 329 КАС України тридцятиденного строку на касаційне оскарження.

Скаржником разом з касаційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтована тим, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції отримано 22 березня 2021 року, що підтверджується копією супровідного листа із відбитком вхідного штемпеля скаржника.

Водночас суд звертає увагу скаржника, що реєстрація вхідної кореспонденції є односторонньою дією. За відсутності конверта, яким направлялась копія постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 110 березня 2021 року або довідки відділення поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта» про дату вручення такого поштового відправлення, посилання скаржника на дату реєстрації вхідної кореспонденції не є належним доказом факту отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції 22 березня 2021 року.

Враховуючи зазначене, суд касаційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Частиною другою статті 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання документу про сплату судового збору та заявою про поновлення строків із належними доказами для його поновлення.

Керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області строку на касаційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2021 року.

Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання документу про сплату судового збору та заявою про поновлення строків із належними доказами для його поновлення.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в чатині надання документу про сплату судового збору у строк, визначений судом, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині невиконання вимог статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритті касаційної скарги буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді: Л.О. Єресько

В.М. Соколов