Справа № 140/2360/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/2360/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СИД ВЕСТ КОМПАНІ» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказу, податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СИД ВЕСТ КОМПАНІ» (далі - ТзОВ «СИД ВЕСТ КОМПАНІ», позивач, товариство) звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, відповідач, податковий орган, контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування наказу від 02 лютого 2021 року №435 «Про проведення фактичної перевірки ТзОВ «СИД ВЕСТ КОМПАНІ» та податкового повідомлення-рішення від 18 лютого 2021 року №008340705.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі наказу від 02 лютого 2021 року №435 "Про проведення фактичної перевірки" та направлень на перевірку від 02 лютого 2021 року №311, №312, головним державним ревізором-інспектором ГУ ДПС у Волинській області Онищук Людмилою Володимирівною, заступником начальника відділу ГУ ДПС у Волинській області Цивінською Ольгою Іванівною проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину-кафе, що розташований за адресою: місто Луцьк, вулиця Рівненська, будинок 48, що належить ТзОВ "СИД ВЕСТ КОМПАНІ".

За наслідками проведення перевірки складено акт від 02 лютого 2021 року №03/1022/09-01/43448969 «Про результати фактичної перевірки» з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими для виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 18 лютого 2021 року №008340705, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 5100,00 грн.

Представник позивача вказує, що ГУ ДПС у Волинській області, як суб`єктом владних повноважень, не надано письмових доказів на підтвердження підстав для прийняття наказу від 02 лютого 2021 року №435 про порушення ТзОВ "СИД ВЕСТ КОМПАНІ" вимог законодавства та в наказі про призначення перевірки не зазначено, яка інформація слугувала підставою для проведення фактичної перевірки, чим порушено вимоги статей 80, 81 ПК України, оскільки посилання лише на статтю або частину статті ПК України як підставу проведення фактичної перевірки недостатньо.

У спірному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності ТзОВ "СИД ВЕСТ КОМПАНІ" вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, нереальність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.

Також в порушення абзацу 2 пункту 81.1 статті 81 ПК України в наказі від 02 лютого 2021 року №435 не зазначено відомостей про період, який буде перевірятись.

З наведених підстав представник позивача уважає, що наказ від 02 лютого 2021 року №435 було видано з порушенням вимог Податкового кодексу України (далі - ПК України), а фактична перевірка ТОВ "СИД ВЕСТ КОМПАНІ» здійснена на підставі такого наказу не може вважатись законною та податкове повідомлення-рішення №008340705 від 18 лютого 2021 року є протиправними.

З наведених мотивів та підстав просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 18 березня 2021 року №761/03-20-20 представник відповідача позовних вимог не визнала мотивуючи тим, що на підставі підпунктів 20.1.10, 20.1.11 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, підпункту 52-2 пункту 52 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України ГУ ДПС у Волинській області було видано наказ від 02 лютого 2021 року №435 «Про проведення фактичної перевірки ТзОВ «СИД ВЕСТ КОМПАНІ» (магазин-кафе за адресою: місто Луцьк, вулиця Рівненська, 48) з 02 лютого 2021 року тривалістю 10 діб з питань дотримання вимог ПК України, вимог Законів України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР, постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового» та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво, обіг, зберігання спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального.

Повідомляє, що листом Луцького відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області від 31 грудня 2020 №3/6785 року до ГУ ДПС у Волинській області надіслана інформація щодо торгівлі алкогольними напоями з порушення вимог законодавства в магазині « Свіжачок », за адресою: місто Луцьк, вулиця Рівненська, 48 (відповідно до звернення громадянина ОСОБА_1 жителя міста Рівне) де здійснює діяльність ТзОВ «СИД ВЕСТ КОМПАНІ».

Окрім того, на думку представника відповідача, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Стосовно зазначення періоду діяльності, який підлягав перевірці вказує, що в пункті 2 оскаржуваного наказу чітко вказано, що період діяльності який перевіряється визначено згідно зі статтею 102 ПК України.

Посилаючись на пояснення бухгалтера товариства - ОСОБА_2 від 04 лютого 2021 року уважає, що посадовою особою ТОВ «СИД ВЕСТ КОМПАНІ» визнано виявлені під час проведення контрольних заходів працівниками ГУ ДПС у Волинській області порушення.

З огляду на викладене представник ГУ ДПС у Волинській області просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі (арк. спр. 34-36).

У відповіді на відзив представник позивача додатково звертає увагу, що із змісту наказу від 02 лютого 2021 року №435 ідентифікувати фактичну підставу для проведення перевірки не вбачається за можливе, оскільки в оспорюваному наказі наявне лише посилання на окремі статті ПК України. Посилання відповідача в оспорюваному наказі на статтю 102 ПК України як на період діяльності, який буде перевірятись недостатньо, оскільки мають бути чітко зазначені дати такого періоду. Щодо посилання відповідача на лист Луцького відділу полоції ГУНП у Волинській області від 31 грудня 2020 року №3/6785 як на підставу для проведення фактичної перевірки зазначає, що відразу після проведення перевірки було направлено адвокатський запит Бондаренко В.Г. про надання відомостей, що слугувало підставою для проведення фактичної перевірки ТзОВ "СИД ВЕСТ КОМПАНІ", у відповідь на який ГУ ДПС у Волинській області як на підставу проведення фактичної перевірки посилається лише на постанову Верховного суду від 05 листопада 2018 року у справі №803/988/17, натомість про наявність листа від Луцького відділу поліції ГУ НП у Волинській області нічого не повідомляє (арк. спр. 44-47).

Інших заяв по суті справи, передбачених частиною другою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами (арк. спр. 29).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ГУ ДПС у Волинській області на підставі підпунктів 20.1.10, 20.1.11 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, підпункту 52-2 пункту 52 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України з метою перевірки чинного законодавства щодо обігу підакцизних товарів було видано наказ від 02 лютого 2021 року № 435 «Про проведення фактичної перевірки» ТзОВ «СИД ВЕСТ КОМПАНІ», назва господарської одиниці: магазин-кафе за адресою: місто Луцьк, вулиця Рівненська, 48 з питань дотримання вимог ПК України, вимог Законів України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР, постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового» та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво, обіг, зберігання спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального, з терміном проведення 10 днів, починаючи з 02 лютого 2021 року. Період діяльності, що перевіряється, визначений статтею 102 ПК України (арк. спр. 10).

За наслідками проведення перевірки складено акт від 02 лютого 2021 року №03/1022/09-01/43448969 про результати фактичної перевірки з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими для виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним, яким встановлено порушення: вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв"; статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі - Закон №481/95-ВР); пункту 11 статті 3акону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265/95-ВР) (арк. спр. 13-16).

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 18 лютого 2021 року №008340705, яким на підставі пункту 54.3 статті 54, пункту 7 статті 17 Закону №265/95-ВР до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 5100,00 грн (арк. спр. 19).

Не погоджуючись із наказом ГУ ДПС у Волинській області від 02 лютого 2021 року №435 «Про проведення фактичної перевірки», а також прийнятим за наслідками такої перевірки податковим повідомленням-рішенням товариство оскаржило їх у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Як передбачено підпунктом 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями статті 80 Податкового кодексу України.

В основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Зазначеними пунктами передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2. пункту 80.2 статті 80 ПК України);

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підпункт 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України).

Отже, передумовою проведення фактичної перевірки, з підстав передбачених підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.

Як стверджує представник відповідача підставою для прийняття спірного наказу був лист Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області від 31 грудня 2020 року №3/6785, на розгляді якого перебувають матеріали звернення ОСОБА_1 , із яких убачається, що 23 грудня 2020 року він придбав пляшку горілки «Прайм» ємкістю 0,5 л в магазині «Свіжачок», що по вулиці Рівненській, міста Луцька, однак перевіривши акцизну марку по податковій базі, він виявив відсутність інформації та з даного приводу звернувся із відповідною заявою до поліції (арк. спр. 37).

Суд уважає, що вказаний лист не може бути обґрунтованою причиною правомірності наказу, оскільки, податковим органом не доведено, що саме цей лист та наявна в ньому інформація слугували підставою для прийняття спірного наказу, відсутня інформація, що в даному випадку податковий контроль необхідно було здійснювати саме у формі фактичної перевірки.

Зі змісту оскаржуваного наказу судом установлено, що у такому відсутні будь-які покликання на конкретні підстави призначення перевірки, крім як на норми, що регулюють питання призначення перевірки підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а також не відображено, яка саме інформація, що фактично наявна та/або фактично отримана контролюючим органом стала підставою для його прийняття.

Окрім того, суд враховує, що у відповідь на адвокатський запит від 19 лютого 2021 року №19-02-21/01, в якому представник позивача просив контролюючий орган повідомити яка інформація стала підставою для проведення фактичної перевірки ТзОВ «СИД ВЕСТ КОМПАНІ» 02 лютого 2021 року із зазначенням суб`єкта надання такої інформації та наданням копії відповідного листа (арк. спр. 20-21), ГУ ДПС у Волинській області листом від 24 лютого 2021 року №3478/6-03-20-09-01-06 повідомило, що в даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництва і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, про наявність листа Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області від 31 грудня 2020 року №3/6785 не вказала (арк. спр. 22-23).

Не надання інформації щодо листа Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області від 31 грудня року 2020 №3/6785 у відповідь на адвокатський запит, на думку суду, ставить під сумнів твердження представника відповідача про те, що фактична перевірка позивача була призначена саме на підставі такого листа.

Суд зауважує, що для зазначення підстави проведення перевірки не достатньо вказати номер підпункту статті ПК України, особливо, якщо вказаний підпункт містить декілька обґрунтувань для проведення перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі № 640/21536/19, від 22 вересня 2020 року у справі №520/1304/2020 від 05 березня 2019 року у справі №820/4893/18, від 11 червня 2019 року у справі №1440/2045/18.

Тоді як із оскаржуваного наказу неможливо ідентифікувати передбачену ПК України підставу для призначення фактичної перевірки позивача та чи дійсно в наявності була така інформація у розпорядженні контролюючого органу на час прийняття спірного наказу, і чи саме ця інформація слугувала такою підставою.

Нормами абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що у наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Суд не може залишити поза увагою і ту обставину, що спірний наказ не містить періоду діяльності позивача, який буде перевірятися, зазначення якого є обов`язковим за змістом вищевказаної норми. Посилання у наказі на статтю 102 ПК України з метою визначення періоду діяльності позивача, який буде перевірятися, суд вважає недостатнім для ідентифікації цього періоду, а також створення у позивача відчуття правової визначеності при здійсненні відповідачем податкового контролю стосовно нього.

Аналогічну правову позицію займає Верховний Суд у постанові від 11 вересня 2018 року у справі №826/14478/17.

Вказані обставини зумовлюють висновок про те, що спірний наказ не відповідає положенням ПК України щодо його змісту.

Надаючи оцінку правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення від 18 лютого 2021 року №008340705, суд зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон №265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо при продажі товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Згідно пункту 7 статті 17 Закону №265/95-ВР, за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - якщо у випадках, визначених цим Законом, при здійсненні розрахункових операцій суб`єкт господарювання не використовує, використовує незареєстровані належним чином, порушує встановлений порядок використання або не зберігає протягом встановленого строку книги обліку розрахункових операцій та/або розрахункові книжки.

Як установлено судом, згідно із податковим повідомленням - рішенням від 18 лютого 2021 року №008340705, до позивача за проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів застосовано штрафні санкції в сумі 5100,00 грн (триста неоподаткованих мінімумів доходів громадян).

Позиція позивача полягає у тому, що оскільки спірний наказ з порушенням вимог ПК України, тому фактична перевірка ТзОВ "СИД ВЕСТ КОМПАНІ», здійснена на підставі такого наказу, не може вважатись законною, внаслідок чого є протиправним і податкове повідомлення-рішення від 18 лютого 2021 року №008340705.

Представник відповідача у свою чергу, на підтвердження правомірності прийнятого рішення надає пояснення бухгалтера товариства - ОСОБА_2 , яка повідомила, що УКТ ЗЕД не було у зв`язку і технічним збоєм програми (арк. спр. 38) та які, на думку контролюючого органу свідчать про визнання посадовою особою ТзОВ «СИД ВЕСТ КОМПАНІ» позивача виявлених під час проведення контрольних заходів працівниками ГУ ДПС у Волинській області та відображення даних порушень в акті перевірки від 02 лютого 2021 року №03/1022/09-01/43448969.

Однак представник позивача у поданій до суду відповіді на відзив вказує, що виходячи зі змісту пояснення ОСОБА_4 від 04 лютого 2021 року, факт визнання нею усіх виявлених працівниками ГУ ДПС у Волинській області порушень, є помилковим та немотивованим.

Суд зауважує, що жодних інших письмових доказів на підтвердження вчинення позивачем порушення пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР, а саме: проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, суб`єктом владних повноважень не надано та в матеріалах справи відсутні.

Слід також зазначити, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Отже, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18 та в постановах Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі №816/501/16, від 21 жовтня 2020 року у справі №200/14942/18-а.

На думку суду, встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення від 18 лютого 2021 року №008340705.

Відповідно до приписів частини другої статті 77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням встановлених обставин, аналізу норм чинного законодавства, та виходячи із наданих статтею 245 КАС України повноважень, суд дійшов переконання, що відповідачем не доведено правомірності призначення фактичної перевірки на підставі підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2, статті 80 ПК України, а тому позовні вимоги слід задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 02 лютого 2021 року №435 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ "СИД ВЕСТ КОМПАНІ» та прийнятого за наслідками такої перевірки податкового повідомлення-рішення від 18 лютого 2021 року №008340705.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 4540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 копійок), який сплачений відповідно до платіжного доручення від 03 березня 2021 року №459 (арк. спр. 9) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 28).

Окрім того, заявлені у позовній заяві до стягнення витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн відшкодуванню з відповідача не підлягають з огляду на те, що в порушення вимог частини четвертої статті 134, частини сьомої статті 139 КАС України позивач не подав суду доказів, які підтверджують понесення зазначених витрат на правову допомогу у вказаному розмірі.

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 262, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СИД ВЕСТ КОМПАНІ» (43005, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Шопена, 22А, офіс 36, ідентифікаційний код юридичної особи 43448969) до Головного управління ДПС у Волинській області (43010, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) про визнання протиправними та скасування наказу та податкового повідомлення - рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Волинській області від 02 лютого 2021 року №435 «Про проведення фактичної перевірки» Товариства з обмеженою відповідальністю "СИД ВЕСТ КОМПАНІ».

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 18 лютого 2021 року №008340705.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СИД ВЕСТ КОМПАНІ» судовий збір в сумі 4540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 17 травня 2021 року.