Справа № 200/4041/21
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 р. Справа№200/4041/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому після зміни позовних вимог просив:

- визнати непрямою дискримінацією бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, у вигляді не підготування, не подання, не оформлення (здійснення розрахунку вислуги років) та не подання відповідного подання, документів для призначення пенсії за вислугою років у календарному обчисленні, що з 01.10.2020 року або після цієї дати і на день звільнення склала 25 календарних років і більше згідно зі статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, із зарахуванням на пільгових умовах один місяць служби за три місяці: часу проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; часу проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони - ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, у вигляді не підготування, не подання, не оформлення (здійснення розрахунку вислуги років) та не подання відповідного подання, документів для призначення пенсії за вислугою років у календарному обчисленні, що з 01.10.2020 року або після цієї дати і на день звільнення склала 25 календарних років і більше згідно зі статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, із зарахуванням на пільгових умовах один місяць служби за три місяці; часу проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; часу проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони - Овсяннікову Олексію Валентиновичу;

- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, зарахувати час роботи ОСОБА_1 , з 25.06.2019 року по 01.03.2021 року на посаді начальника Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, що підлягала заміщенню особами начальницького складу «підполковник Державного бюро розслідувань», - до вислуги років;

- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, зарахувати час роботи з 25.05.2020 року по 01.03.2021 року на посаді начальника Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, що підлягала заміщенню особами начальницького складу «підполковник Державного бюро розслідувань», протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, - на пільгових умовах один місяць служби за три місяці;

- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, підготувати, подати, оформити (здійснити розрахунок вислуги років) та подати подання та необхідні документи для призначення пенсії за вислугою років у календарному обчисленні, що з 01.10.2020 року або після цієї дати і на день звільнення склала 25 календарних років і більше згідно зі статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, із зарахуванням на пільгових умовах один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони - ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовував тим, що має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

02.03.2021 року звернувся до відповідача із заявою про підготування та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів, що передбачені постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1.

Відповідно до п. 12 цієї Постанови відповідач у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії повинен був оформити всі необхідні документи і зі своїм поданням про призначення пенсії, ознайомити особу і направити їх до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Між тим, 06.04.2021 року отримав від відповідача лист від 31.03.2021 року №0-464,0-573,0-660/13-10-21, яким в задоволенні заяви відмовлено з посиланням на те, що за період роботи в ДБР посада позивача була віднесена до посад державної служби категорії «Б».

Вважав, що відповідачем не враховано, зокрема те, що:

- станом на 01.03.2021 року вислуга позивача в органах внутрішніх справ, Національної поліції та посаді, що заміщується особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань становила: в календарному обчисленні - 25 років 6 місяців 14 днів, в пільговому - 32 роки 11 місяців 4 дні, що давало йому право на призначення пенсії за вислугу років;

- відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17.02.1992 року №393 та наказу Державного бюро розслідувань від 25.05.2020 року №236 його посаду віднесено до посад, яка бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони. Вказаний час також відноситься до вислуги років і починається з 25.05.2020 року по 01.03.2021 року: 9 місяців 4 дні х 3 = 2 роки 7 місяців 12 днів. Таким чином його вислуга років у пільговому обчисленні на станом 01.03.2021 року складається: 32 роки 11 місяців 4 дні + 2 роки 7 місяців 12 днів = 35 років 6 місяців 16 днів, що давало йому право на призначення пенсії за вислугу років;

- ще до його вступу в Державне бюро розслідувань він із самого початку обирав відповідну професію та посаду, знаючи, що вона згідно з наказом Державного бюро розслідувань від 16.03.2018 року №26 відноситься до посад, які заміщуються особами рядового та начальницького складу, що надавало йому право на пенсію та відповідні пільги (додаткові відпустки, грошові виплати тощо), і він лише правомірно очікував від держави недискримінації;

- посаду, яку він займав, віднесено до посад, які заміщуються особами рядового та начальницького складу, та встановлено граничне спеціальне звання «підполковник Державного бюро розслідувань» (накази Державного бюро розслідувань від 19.08.2019 року № 194 «Про затвердження Переліку посад у центральному апараті та територіальних органах Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами», від 20.07.2020 року №323 «Про затвердження Переліку посад у Територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами» (з урахуванням змін, внесених наказами Державного бюро розслідувань від 10.09.2020 року №481, від 17.09.2020 року №507, від 29.09.2020 року №534, від 15.10.2020 року №583). Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 17.01.2020 року, яке залишено без змін, постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2020 року в справі №200/11408/19-а за його позовом, зазначено, що стаж роботи в Державному бюро розслідувань відноситься до служби в правоохоронних органах, а отже відноситься до стажу роботи в органах внутрішніх справ, що свідчить про те, що його пенсійне забезпечення повинно здійснюватися у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Також вважав, що відповідачем допущено дискримінацію та порушено його право на пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що позивач в період з 25.06.2019 року по 01.03.2021 року працював на посаді начальника третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Згідно зі штатним розписом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, посада «начальник Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську» відносилася до державної служби.

Відповідно до посадової інструкції, затвердженої директором Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, вказана посада відносилася до категорії посади державної служби категорії «Б».

Наказом від 14.01.2020 року № 50-ос позивачу присвоєно 5 (п`ятий) ранг державного службовця, як такому, що пройшов випробування.

Отже, позивач проходив службу на посаді, яка була віднесена до посад державної служби категорії «Б».

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» пенсійне забезпечення працівників Державного бюро розслідувань, які є державними службовцями, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». Згідно ст. 90 Закону України «Про державну службу» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, пенсійне забезпечення позивача як державного службовця повинно здійснюватися в порядку та на умовах, що передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тому вважав, що у відповідача відсутні законні підстави для підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України необхідних для призначення позивачу пенсії документів, передбачених постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 «Про затвердження Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Крім того, державним службовцям Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, не присвоювалися спеціальні звання Державного бюро розслідувань після затвердження Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2020 року № 564 «Питання присвоєння спеціальних звань рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань та їх співвідношення з іншими спеціальними, а також військовими званнями і класними чинами». Вони не призначалися в порядку переведення, без проведення конкурсу, на посади, які підлягають заміщенню особами рядового і начальницького складу.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив, якою підтримав доводи позовної заяви. Також зазначав, що кваліфікаційні вимоги та критерії професійної придатності для зайняття посад слідчих, працівників оперативних підрозділів, управлінь спеціального призначення та внутрішнього контролю Державне бюро розслідувань, на час прийняття позивача на службу в Державне бюро розслідувань відповідали вимогам для зайняття посад рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань. Про це свідчить стаття директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 , який в публікації від 02.03.2018 року на офіційній електронній сторінці Кабінету Міністрів України за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 звернув на недоліки Закону України «Про Державне бюро розслідувань», який не визначав спеціальні звання для людей-переможців конкурсу, які до цього працювали в інших правоохоронних органах та мали спеціальні звання, та зазначив, що після того, як зміни до закону буде внесено, директор Державного бюро розслідувань зможе визначити перелік посад, які відносяться до категорій осіб рядового та начальницького складу.

Згідно з вказаною інформацією на офіційній електронній сторінці Кабінету Міністрів України перша причина не присвоєння позивачу спеціального звання - це відсутність змін до Закону України «Про Державне бюро розслідувань» (щодо посад рядового та начальницького складу), а друга - після внесення змін до Закону визначення директором Державне бюро розслідувань переліку посад, які відносяться до категорій осіб рядового та начальницького складу.

Також вважав, що у випадку призначення позивача лише на посаду державної служби, між відповідачем та позивачем повинно було б бути укладено строковий трудовий договір (трудовий договір на певний строк) терміном до зміни категорії посади державної служби на категорію посади рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань. Але питання укладання строкового трудового договору відповідачем з позивачем не розглядалося. В такому випадку укладання між позивачем та відповідачем трудового договору на невизначений строк передбачало службу в підрозділі відповідача навіть у разі визначення цих посад посадами рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, що відповідає інформації яка міститься електронній сторінці «Урядовий портал» Кабінету Міністрів України за зазначеною адресою, та змінам, що внесені до Закону України «Про Державне бюро розслідувань».

Тобто позивач, як особа, що реалізовуючи своє Конституційне право на працю, обираючи певний вид професійної діяльності, повинен бути обізнаним із умовами праці та привілеями, які він отримує при цьому. Законні очікування особи полягають у тому, щоб у випадках, коли особа, спираючись на конституційні приписи, очікує, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до цих норм, законні очікування будуть реалізовані та захищені.

З дня призначення позивача на посаду та на теперішній час не існувало норми, яка б встановлювала виключні умови призначення осіб рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань за конкурсом, а діяла та діє загальна норма ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» щодо прийняття громадян України на службу в Державного бюро розслідувань за конкурсом.

Крім того, жодним законом України щодо правоохоронних органів статус слідчого будь-якого правоохоронного органу ніколи не відносився до державного службовця, оскільки це нівелює професійну самостійність слідчих правоохоронної системи України в цілому.

Порядок проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань визначається Законом України «Про Державне бюро розслідувань», Положенням про проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, що затверджується Кабінетом Міністрів України, а також іншими нормативно-правовими актами, які відповідач і мав застосувати щодо позивача, а не Законом України «Про державну службу».

Вважав, що відповідно до вимог Закону України «Про Державне бюро розслідувань», згідно з яким Державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом зі спеціальним статусом, ст. 142 цього ж Закону, Переліку посад у центральному та територіальних органах Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового га начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами, що затверджений наказом Державного бюро розслідувань від 19.08.2019 року №194, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.08.2019 року за №965/33936, слідчі центрального апарату Державного бюро розслідувань належать до осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, яким присвоюється спеціальне звання рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, вони приймають Присягу проходження служби в Державному бюро розслідувань, мають особливий статус, відмінний від державного службовця щодо призначення на посаду, проходження служби, дисциплінарної відповідальності, матеріального, соціального забезпечення, тільки в порядку і спосіб визначений Законом України «Про Державне бюро розслідувань», законодавством про працю (Кодексом законів про працю України).

За підрахунками позивача, станом на 01.03.2021 року його вислуга років в календарному обчисленні в органах внутрішніх справ, Національній поліції складала з 15.08.1995 року по 24.06.2019 року включно - 23 роки 10 міс. 10 днів; з них вислуга в пільговому обчисленні - 31 рік 3 міс. 00 днів.

На посаді, що заміщуються особами рядового та начальницького складу, з 25.06.2019 року по 01.03.2020 року включно - 1 рік 8 міс. 5днів; з них, з 25.06.2019 року по 24.05.2020 року включно - вислуга років в календарному обчисленні 11 міс., решта - в пільговому.

Отже, його календарна вислуга на день звільнення з правоохоронних органів складала - 25 років 6 міс. 15 днів.

Також відповідно до пп. «а» п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 року №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Отже, пільгова вислуга років на 25.06.2019 року - складала 31 роки 3 міс. 00 дн.

Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 року №393 та наказу директора Державного бюро розслідувань від 25.05.2020 року №236 його посаду віднесено до посад, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони. За таких умов зараховується на пільгових умовах, один місяць служби за три місяці.

Отже, пільгова вислуга років з 25.05.2020 року по 01.03.2021 року складає 9 міс. 5 дн. х 3 = 2 роки 7 міс. 15 днів.

Таким чином вислуга років у пільговому обчисленні станом на 01.03.2021 року складається: 31 рік 3 міс. 00 днів (пільгова вислуга років в МВС та поліції) + 2 роки 7 міс. 15 днів (пільгова вислуга років в ДБР) = 33 років 10 міс. 16 днів. + 11 міс. календарної вислуги років в ДБР з 25.06.2019 року по 24.05.2020 року = 34 роки 9 міс. 16 днів пільгова вислуга років.

В той час як для призначення пенсії необхідно лише 25 років і більше пільгової або календарної вислуги років.

Просив задовольнити позов в повному обсязі.

Третя особа надала письмові пояснення щодо позову, в яких зазначала, що відповідно до пп. 1 п. 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, підготовка і подання документів для призначення (перерахунку) пенсій здійснюється уповноваженим структурним підрозділом відповідного Міністерства. На уповноважений структурний підрозділ міністерств та інших державних органів, в яких колишні військовослужбовці проходили службу, покладається визначення розміру та складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій відповідно до вказаного Закону.

Органи Пенсійного фонду України здійснюють перерахунок та виплату пенсій військовослужбовцям на підставі документів, що надані уповноваженими структурними підрозділами, де особа проходила службу.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд в рішеннях від 15.02.2018 року в справі № 820/6514/17 та від 13.03.2019 року в справі № 240/6263/18.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45.

Цим Порядком чітко прописаний алгоритм дій кожного з державних органів у разі виникнення права на перерахунок пенсії для певної категорії осіб, який є обов`язковим для виконання та не має виключень. Іншого порядку перерахунку пенсій у разі зміни складових грошового забезпечення осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавством не передбачено.

Просив врахувати ці пояснення при прийнятті рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 15.08.1995 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 року по 24.06.2019 року - службу в Національній поліції.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції від 24.06.2019 року №241 о/с (згідно з яким позивача з 24.06.2019 року звільнено зі служби в поліції), з урахуванням змін (доповнень), внесених до нього наказом Головного управління Національної поліції від 03.07.2019 року №260 о/с, вислуга років позивача станом на 24.06.2019 року становила: у календарному обчисленні - 23 роки 10 місяців 10 днів, у пільговому обчисленні - 31 рік 03 місяці 00 днів.

Під час проходження такої служби в період з 07.04.2014 року по 06.11.2015 року та з 07.11.2015 року по 30.04.2018 року позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області (довідка Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 10.09.2018 року №5427/05/12-2018). Є учасником бойових дій (відповідне рішення про визнання учасником бойових дій від 15.07.2016 року 1/1/V/49, посвідчення серії НОМЕР_1 , видане Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області 10.08.2016 року).

З 25.06.2019 року наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, від 25.06.2019 року №52-ос позивач призначений на посаду начальника третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

25.06.2019 року прийняв присягу державного службовця.

Наказом т.в.о. директора Державного бюро розслідувань від 14.01.2020 року № 50-ос позивачу з 27.12.2019 року присвоєно 5 (п`ятий) ранг державного службовця, як такому, що пройшов випробування та має спеціальне звання підполковника поліції.

Наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, від 26.02.2021 року №43-ос з 01.03.2021 року звільнений із займаної посади в зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису з припиненням державної служби, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Вказані відомості також занесені до трудової книжки позивача.

02.03.2021 року позивач звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, із заявою, в якій просив підготувати та подати до органів, що призначають пенсії, необхідні для призначення пенсії документи, що передбачені постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, зокрема заяву, грошовий атестат або довідку про розмір грошового забезпечення, і довідку про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, документи про страховий стаж, тощо.

Додатково до вказаної заяви, зокрема листом від 09.03.2021 року повідомив відповідача про те, що станом на день звільнення з лав ДБР 01.03.2021 року він мав вислугу років в пільговому обчисленні - 32 роки 11 місяців 4 дні, а для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» необхідно мати 25 років. До листа додав наказ Головного управління Національної поліції від 03.07.2019 року №260 о/с.

Листом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, від 31.03.2021 року №0-464,0-573,0-660/13-10-21 в задоволенні заяви відмовлено з посиланням на те, що в період з 25.06.2019 року по 01.03.2021 року він проходив службу у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську, на посаді начальника третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, яка була віднесена до посад державної служби категорії «Б». Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, у зазначений період пенсійне забезпечення позивача як державного службовця здійснювалося в порядку та на умовах, передбачених вказаним Законом. У зв`язку з наведеним підстави для підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України необхідних для призначення пенсії документів, передбачених постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відсутні, тому заява залишається без задоволення.

Судом також встановлено, що відповідно до довідки Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, від 13.04.2020 року № 24 станом на день видачі довідки спеціальне або військове звання позивачу не присвоювалося; його вислуга років становила 24 роки 08 місяців 01 день.

Судом також встановлено, що до виникнення спірних з відповідачем правовідносин позивач звертався:

- до Головного управління Національної поліції із заявою від 30.07.2020 року про підготовку та направлення документів для призначення пенсії за вислугу років, на яку листом від 06.08.2020 року №0-85/34/01-2020 для підготовки розрахунку вислуги років для призначення пенсії з урахуванням служби (роботи) в Державному бюро розслідувань, запропоновано звернутися до підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) за останнім місцем служби (роботи), а саме до управління кадрової роботи ДБР або територіального управління ДБР;

- до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою від 09.03.2021 року про призначення пенсії за вислугу років, на яку листом від 06.04.2021 року № 3101-2340/О-03/8-0500/21 повідомлено про те, що розрахунок вислуги років не належить до компетенції органів Пенсійного фонду України. Відповідно до п. 1, п. 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, підготовка і подання документів (розрахунок вислуги років) для призначення (перерахунку) пенсії здійснюється уповноваженим структурним підрозділом відповідного Міністерства. Тому для можливості призначення пенсії за вислугу років йому слід звернутися до кадрової служби відповідного Міністерства за останнім місцем проходження військової служби.

Судом також встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.01.2020 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2020 року в справі №200/11408/19-а та набрало законної сили, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, уповноважений Верховної ради з прав людини, про визнання відмови Головного управління Національної поліції в Донецькій області в листі від 06.09.2019 року № 3943/12/01-2019 непрямою дискримінацією, визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання підготовити, подати, оформити документи для призначення пенсії за вислугу років - відмовлено.

Суд дійшов висновку про те, що стаж роботи в ДБР відноситься до служби в правоохоронних органах, а отже відноситься до стажу роботи в органах внутрішніх справ. Проте у позивача було відсутнє право на призначення пенсії за п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку з тим, що позивач на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії не звільнився із служби в Державному бюро розслідувань. Крім того, діючим законодавством не передбачено обов`язку відповідача готувати та подавати документи для призначення пенсії позивачу після звільнення зі служби в органах ДБР.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» в редакції яка діяла до 27.12.2019року, Державне бюро розслідувань було центральним органом виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.

27.12.2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань» від 03.12.2019 року № 305-IX, яким, зокрема у ст.1 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» слова "центральним органом виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність з метою" замінені словами "державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо".

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» в редакції, яка дії з 03.07.2020 року - дня набрання чинності Законом України від 17.06.2020 року № 720-IX, яким внесені до неї зміни, Державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його компетенції.

Статтею 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» визначено, що систему Державного бюро розслідувань складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні підрозділи, підрозділи внутрішнього контролю та інші підрозділи. Організаційна структура Державного бюро розслідувань визначається Президентом України (ч. 1 ст. 9).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 14 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» до працівників Державного бюро розслідувань належать особи рядового і начальницького складу, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір (контракт) із Державним бюро розслідувань.

Служба в Державному бюро розслідувань є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

На службу до Державного бюро розслідувань приймаються на конкурсній основі в добровільному порядку (за контрактом) громадяни України. Прийняття громадян України на службу до Державного бюро розслідувань без проведення конкурсу забороняється, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.ч. 3 та 4 ст. 14 Закону).

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 19 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань користуються соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" та інших законів України з урахуванням положень, встановлених цим Законом.

Пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» пенсійне забезпечення працівників Державного бюро розслідувань, які є державними службовцями, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». Пенсійне забезпечення інших працівників Державного бюро розслідувань здійснюється на підставах та в порядку, встановлених законодавством.

За змістом Закону України «Про Державне бюро розслідувань» можна виділити такі категорії працівників Державного бюро розслідувань: перша - особи рядового і начальницького складу (тобто працівники, які займаються правоохоронною діяльністю (слідча, оперативно-розшукова діяльність)), на яких поширюється дія ч. 3 ст. 19 Закону; та друга - державні службовці (апарат Державного бюро розслідувань (канцелярія, бухгалтерія, тощо)), на яких поширюється дія ч. 4 ст. 19 Закону.

При цьому з дня призначення позивача на посаду та на теперішній час не існувало та не існує норми, яка б встановлювала виключні умови призначення осіб рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань за конкурсом, а діяла та діє загальна норма ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» щодо прийняття громадян України на службу в Державного бюро розслідувань за конкурсом.

Позивач з 25.06.2019 року, пройшовши відповідний конкурс на зайняття посади, займав посаду начальника третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, яка, зокрема з цієї дати була віднесена до категорії посад державної служби.

До вказаного висновку суд дійшов через те, що на той час переліки посад у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами, у встановленому Законом України «Про Державне бюро розслідувань» порядку визначені не були. (На вказані обставини також звернуто увагу в статті директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 , який в публікації від 02.03.2018 року на офіційній електронній сторінці Кабінету Міністрів України за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1, який на той час звернув на недоліки Закону України «Про Державне бюро розслідувань», що не визначав спеціальні звання для людей-переможців конкурсу, які до цього працювали в інших правоохоронних органах та мали спеціальні звання, та зазначив, що після того, як зміни до закону буде внесено, директор Державного бюро розслідувань зможе визначити перелік посад, які відносяться до категорій осіб рядового та начальницького складу.)

До проведення конкурсу наказом Державного бюро розслідувань від 16.03.2018 року №26 були затверджені Кваліфікаційні вимоги та критерії професійної придатності для зайняття посади начальника третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, в якому зазначено, що вказана посада віднесена до групи посади державної служби категорії «Б», однак зроблено примітку, в якій зазначено, що визначення переліку посад у центральному апараті та територіальних органах Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами, буде здійснено відповідно до законодавства на підставі п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про Державне бюро розслідувань».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» директор Державного бюро розслідувань визначає відповідно до законодавства в межах граничної чисельності переліки посад у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами.

22.05.2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань» від 16.05.2019 року

№ 2720-VIII, яким Закон України «Про Державне бюро розслідувань» доповнено статтями 141 (Присяга осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань) та 142 (Спеціальні звання осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань).

З цієї дати законодавчо введені спеціальні звання для осіб рядового і начальницького складу Державному бюро розслідувань та його територіальних органів.

Після цього наказом директора Державного бюро розслідувань від 19.08.2019 року № 194 (відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про Державне бюро розслідувань») було затверджено Перелік посад у центральному апараті та територіальних органах Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.08.2019 року за № 965/33936). До вказаного Переліку внесені, зокрема посади слідчого і начальника слідчого відділу (граничне спеціальне звання для останньої - майор Державного бюро розслідувань), яку займав позивач.

Пунктом 3 Наказу визначено, що цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування.

Вказаний наказ був опублікований та набрав чинності з 30.08.2019 року.

Посилань на те, що він поширюється на правовідносини, які відбулися до набрання ним чинності, в наказі не міститься.

Наказом в.о. директора Державного бюро розслідувань від 20.07.2020 року №323 затверджено Перелік посад у Територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами (з урахуванням змін, що внесені наказами Державного бюро розслідувань від 10.09.2020 року №481, від 17.09.2020 року №507, від 29.09.2020 року №534, від 15.10.2020 року №583). До вказаного Переліку внесена, зокрема посада начальника слідчого відділу (граничне спеціальне звання - підполковник Державного бюро розслідувань), яку займав позивач.

Крім того, наказом директора Державного бюро розслідувань від 25.05.2020 року №236 затверджено Перелік посад працівників територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки, оборони та щодо яких не застосовується обмеження, передбачені статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». До вказаного Переліку внесена, зокрема посада начальника третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, яку займав позивач.

Отже, з 30.08.2019 року (а не з 25.06.2019 року, як помилково вважав позивач) посада, яку займав позивач в територіальному органі Державного бюро розслідувань, яке здійснює правоохоронну діяльність, наказом директора Державного бюро розслідувань була офіційно віднесена до посад, які заміщуються особами рядового та начальницького складу, і, відповідно, з цієї дати така посада до категорії посад державної служби не належить.

Відповідно, з цього часу перебування на такій посаді зараховується до вислуги років (календарної та пільгової).

Враховуючи наведені вимоги законодавства та прийняті на їх виконання накази директора Державного бюро розслідувань, посилання відповідача на штатний розпис Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, та посадову інструкцію за посадою, яку займав позивач, яка затверджена наказом директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, від 26.12.2019 року, в яких відображено, що посада, яку обіймав позивач, належить до державної служби, є неприйнятними, оскільки суперечать їм.

Неприйнятними є й посилання відповідача на те, що позивачу не присвоювалися спеціальні звання Державного бюро розслідувань, оскільки в наказі т.в.о. директора Державного бюро розслідувань від 14.01.2020 року № 50-ос, яким позивачу з 27.12.2019 року присвоєно 5 (п`ятий) ранг державного службовця, чітко визначено, що позивач має спеціальне звання підполковника поліції, тобто звання яке мають особи рядового та начальницького складу.

Наявність такого формулювання у вказаному наказі Державного бюро розслідувань підтверджує позицію суду про те, що з 30.08.2019 року - дня набрання чинності наказом Державного бюро розслідувань від 19.08.2019 року № 1 посада, яку займав позивач в територіальному органі Державного бюро розслідувань, автоматично належала до посад, які заміщуються особами рядового та начальницького складу, що не потребувало прийняття відповідачем щодо позивача окремого наказу.

Крім того, відповідач самостійно рахував позивачу вислугу років на займаній ним посаді, що підлягає заміщенню особами рядового та начальницького складу, що підтверджується довідкою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, від 13.04.2020 року № 24, де зазначено, що станом на день видачі довідки вислуга років позивача становила 24 роки 08 місяців 01 день (в той час як до прийняття на посаду до відповідача позивач мав вислугу років у календарному обчисленні - 23 роки 10 місяців 10 днів, що чітко зазначено в наказі Головного управління Національної поліції від 24.06.2019 року №241 о/с).

Правильність такого підрахунку не є предметом спору в даній справі. Судом лише звернуто увагу на непослідовність позиції відповідача щодо спірного питання.

З огляду на наведене, на позивача, який займав посаду рядового та начальницького складу, поширюються положення ч. 3 ст. 19 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» - його пенсійне забезпечення проводиться в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом «б» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Державне бюро розслідувань здійснює правоохоронну діяльність, а отже відноситься до системи органів внутрішніх справ.

Умови призначення пенсій за вислугу років передбачені ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 вказаного Закону пенсія за вислугу років призначається, зокрема:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Позивач звільнений зі служби після 1 жовтня 2020 року (з 01.03.2021 року), і, як станом на 1 жовтня 2020 року, так і на день звільнення мав вислугу понад 25 календарних років, отже, він набув право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (п. «а» ч. 1 ст. 12 цього Закону).

Відповідно до п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Згідно з п. 7 цього Порядку для призначення пенсії за вислугу років уповноважені структурні підрозділами міністерств та інших державних органів, в яких особи проходили службу, подають до органів Пенсійного фонду України такі документи, як, зокрема: заява, грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, документи про страховий стаж, тощо.

Відповідно до п. 12 Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

В поданні про призначення пенсії (форма якого яке є додатком №2 до п. 12 Порядку) зазначається, зокрема, розрахунок вислуги років на пенсію, який складається за матеріалами особової справи.

Таким чином, органи Пенсійного фонду України здійснюють призначення, перерахунок та виплату пенсій на підставі документів, що наданні уповноваженими структурними підрозділами відповідних органів, де особа проходила службу та була звільнена з посади.

Вказані положення законодавства відповідачем враховані не були, що призвело до допущення відповідачем протиправної бездіяльності - не вчинення у 10-денний термін відповідних дій, що передбачені п. 12 вказаного Порядку, в тому числі не складення розрахунку вислуги років на пенсію, що віднесено до безпосередніх повноважень відповідача (і не може бути підмінено судом), та надання замість цього позивачу протиправної відмови в підготовці та поданні до органу Пенсійного фонду України документів, що необхідні для призначення йому пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вказане призвело до порушення пенсійних прав позивача.

Також відповідачем не враховано те, що відповідно до пп. «а» п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови (до яких належав позивач), зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема:

час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;

час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

З огляду на наведене з метою повного та ефективного захисту прав та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень порушені права позивача підлягають захисту та відновленню іншим шляхом - шляхом часткового задоволення позову: визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не оформлення необхідних документів та подання про призначення позивачу пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не ознайомлення з ними позивача і не направлення їх до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання позивача (таким органом щодо позивача є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області), визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у вчиненні таких дій, із зобов`язанням відповідача вчинити вказані дії із зарахуванням позивачу до вислуги років для призначення пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» періодів роботи та служби позивача, щодо яких встановлено порушення (ч. 2 ст. 9, п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, яка регулює питання розподілу судових витрат, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з того, що частка задоволених позовних вимог в даній справі становить 90 відсотків, тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 817,20 грн. (90 відсотків від суми сплаченого судового збору 908 грн.).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську (84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Героїв України, 21, ), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, щодо не оформлення необхідних документів та подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не ознайомлення з ними ОСОБА_1 і не направлення їх до органу, що призначає пенсію, за місцем його проживання, - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні необхідних документів та подання про призначення йому пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і направленні їх до органу, що призначає пенсію, за місцем його проживання, - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, оформити необхідні документи та подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням періоду роботи ОСОБА_1 з 30.08.2019 року по 01.03.2021 року на посаді начальника третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, - до вислуги років для призначення пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу проходження служби, протягом якого ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, та часу проходження служби з 25.05.2020 року по 01.03.2021 року, протягом якого він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, - на пільгових умовах один місяць служби за три місяці; ознайомити з ними ОСОБА_1 і направити їх до органу, що призначає пенсію, за місцем його проживання, - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську (84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Героїв України, 21, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) грн. 20 (двадцять) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 17 травня 2021 року.

Суддя Т.В. Логойда