Справа № 480/1933/21
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2021 року Справа №480/1933/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі по тексту - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 16.01.2021 №18-744/16-21-СГ, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулась до ГУ Держгеокадастру із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. Однак, наказом від 16.01.2021 №18-744/16-21-СГ позивачу було відмовлено у задоволенні поданого клопотання у зв`язку із тим, що бажана до відведення земельна ділянка накладається на землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.
Представник відповідача подав до суду відзив в якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні. Зазначив, що бажана до відведення земельна ділянка відноситься до категорії земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. Крім того, Міжрайонним управлінням у Великописарівському та Краснопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в Інформаційній довідці від 29.12.2020 №4225/413-20 зазначено, що земельна ділянка, яка планується до відведення, накладається на землі, які віднесені до Гетьманського національного парку. Представник відповідача зазначає, що на землях природоохоронного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням, та землі під об`єктами природно-заповідного фонду належать до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність.
Також представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог у формі зобов`язання ГУ Держгеокадастру надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, оскільки це є виключними повноваженнями ГУ Держгеокадастру і суд не може втручатись у здійснення державним органом своїх дискреційних повноважень.
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Спірним наказом від 16.01.2021 №18-744/16-21-СГ відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з таких підстав: бажана до відведення земель ділянка, накладається на землі природно - заповідного та іншої природоохоронного призначення, а саме Гетьманського національного природного парку (а.с. 28).
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд зазначає наступне.
Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.
Так, частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Тобто, Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.
Підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, зазначена в наказі від 16.01.2021 №18-744/16-21-СГ, не передбачена частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу України.
Відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, в наказі від 16.01.2021 №18-744/16-21-СГ відповідач зазначив, що бажана до відведення земельна ділянка відноситься до категорії земель природно-заповідного фонду.
Однак, суд наголошує, що у вказаному наказі ГУ Держгеокадастру у Сумській області не зазначає про невідповідність місця розташування земельної ділянки, що планується до відведення, вимогам законів, прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, чи генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затвердженим у встановленому законом порядку.
При цьому, стаття 118 Земельного кодексу України, яка регулює порядок надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не містить такої підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, як зазначена у спірному наказі.
Слід зазначити, що жодних доказів того, що землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, станом на момент звернення позивача із клопотанням від 17.12.2020, вся територія спірної земельної ділянки відносяться до земель природно-заповідного фонду, відповідачем надано не було, а тому висновки відповідача, зазначені в спірному наказі є передчасними.
Крім того, відповідачем не було надано до суду підтверджуючих доказів факту перебування спірної земельної ділянки у межах земель природно-заповідного фонду, оскільки сам по собі план Гетьманського національного парку, а саме абрис земельних ділянок, які вводяться у користування цьому парку, жодним чином це не підтверджує.
Таким чином при розгляді клопотання відповідач зобов`язаний дослідити всі обставини щодо спірної земельної ділянки та прийняти обґрунтоване рішення із зазначенням вичерпних підстав відмови, що повинні бути підтверджені належними доказами.
Стаття 118 ЗК України, яка також регулює порядок надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не містить такої підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, яка зазначена у спірному наказі.
Відповідно до ст.ст. 43, 44 Земельного кодексу України, землі природно-заповідного фонду це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).
На підтвердження того, що бажана до відведення земельна ділянка відноситься до категорії земель природно-заповідного фонду, відповідачем надано інформаційну довідку відділу у Великописарівському та Краснопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 29.12.2020 №4225/413-20. Із змісту вказаної інформаційної довідки, вбачається, що згідно з державною статистичною звітністю форми 6-зем землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, відносяться до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного значення, земельна ділянка раніше не була сформована. При цьому, жодних доказів того, що земля, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, станом на момент звернення позивача, відносяться до земель природно-заповідного фонду, відповідачем надано не було.
Посилання відповідача на те, що землі, за рахунок яких планується відведення у власність позивачу земельної ділянки, належать Гетьманському національному парку, не можуть свідчити про правомірність оскаржуваного рішення, оскільки такі підстави для відмови спірний наказ не містить.
Надані відповідачем розпорядження голови ОДА від 28.11.2011 №776 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування за межами населених пунктів на території Великописарівського, Охтирського та Тростянецького районів Сумської області", копії сторінок з проекту землеустрою, який розроблявся на його виконання та розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.03.2013 №183-р не підтверджують належність Гетьманському національному парку земель, за рахунок яких планується відведення земельної ділянки у власність позивачу, оскільки будь-яких доказів того, що вказану земельну ділянку було передано у постійне користування Гетьманському національному парку суду надано не було. Крім того, в інформаційні довідці зазначено, що бажане місце накладається на землі, які віднесені до Гетьманського національного природного парку, але жодним чином в спірному наказі не зазначено, яка площа накладається на спірну земельну ділянку, а яка площа є вільною. Таким чином під час розгляду заяви відповідач повинен додатково дослідити всі обставини та прийняти вмотивоване рішення.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що надання відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог чинного законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність.
Суд звертає увагу, що з урахуванням системного аналізу статей 116, 118 Земельного кодексу України, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки жодним чином не означає прийняття у подальшому позитивного рішення про надання її у власність, що фактично свідчить про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
У спірних правовідносинах відповідач не розглянув клопотання позивача у встановленому порядку, наказ прийнято передчасно та без дослідження всіх обставин. Отже, відповідачем при розгляді клопотання позивача не надана його оцінка на предмет відповідності вимогам ст. 118 Земельного кодексу України, тому вказане клопотання підлягає розгляду повноважним органом на відповідність вимогам закону, а суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за умови не перевірки, не надання оцінки та не встановлення певних обставин суб`єктом владних повноважень з цього питання.
Зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки. А прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача видати дозвіл на розробку проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у видачі дозволу, може бути необґрунтованим та призвести до видачі такого дозволу з порушенням закону.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання ГУ Держгеокадастру прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи. У цій справі з метою захисту порушеного права позивача ефективним та належним, за встановлених обставин, є такий спосіб захисту порушених прав, як зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 10.10.2019 по справі № 814/1959/17
Також зазначена позиція суду узгоджується із правовою позицією Другого апеляційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 19.11.2020 справа №440/792/20.
Враховуючи викладене вище, суд задовольняє позовні вимоги в частині скасування наказу ГУ Держгеокадастру від 16.01.2021 №18-744/16-21-СГ про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області.
Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 908,00 грн., сплачену позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 16.01.2021 №18-744/16-21-СГ про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 14.05.2021.

Суддя С.М. Гелета