Справа № 200/3682/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

12 травня 2021 р. Справа №200/3682/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕРЕЛЕКТРО" про залучення до участі у справі третьої особи, витребування доказів та розгляд справи за правилами загального позовного провадження у справі за позовом до Головного управління ДПС України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

за участю:

секретаря судового засідання Столяренко Я.С.

представника позивача Мельниченка І.О.

представника відповідача Пономарьова А.О.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕРЕЛЕКТРО" звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.10.2018 № .

Спірне податкове повідомлення-рішення прийнято через порушення позивачем строків реєстрації складених у період з 02.11.2017 по 15.12.2017 податкових накладних (в загальній кількості 497 од.) в Єдиному реєстрі податкових накладних.

12.05.2021 в судовому засіданні позивачем заявлено клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Державної податкової служби України, клопотання про витребування з відповідача пояснень та доказів та розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

За змістом наданого клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Державної податкової служби України позов вмотивований тим, що порушення строків реєстрації накладних відбулось не з вини позивача, а з вини відповідача, який обмежив безперешкодний доступ позивача до Єдиного реєстру податкових накладних. В повідомленні про неможливість проведення експертизи експертом зазначено, що проведення призначеної у справі експертизи є неможливим через відсутність чітких відомостей про телекомунікаційну систему, за допомогою якої позивач направляв податкові накладні, за несвоєчасну реєстрацію яких до позивача застосовано штраф, прав та обов`язки сторін щодо використання засобів телекомунікаційної систем, відомості (лог-файли тощо) та відсутність технічного регламенту (технічна документація, інструкції), що визначають порядок направлення податкових накладних, їх реєстрацію та обробку у телекомунікаційній мережі. Позивач вважає, що оскільки розпорядником такої інформації є ДПС України, її слід залучити до участі у справі як третьої особи.

В клопотанні про витребування доказів позивач просив витребувати з ГУ ДПС України у Донецькій області пояснень та доказів на їх підтвердження щодо функціонування телекомунікаційної системи, через яку позивачем передавались податкові накладні на їх реєстрацію, технічні регламенти (технічна документація, інструкції, положення тощо), що визначають порядок направлення податкових накладних, їх реєстрацію та обробку у телекомунікаційній мережі; письмові пояснення щодо прав та обов`язків сторін щодо використання телекомунікаційної системи під час реєстрації податкових накладних; відомості (лог-файли тощо) про те, чи зберігається інформація про оброблення в системі зазначених податкових накладних по теперішній час; письмові пояснення щодо підстав та причин відмови у прийнятті документів, у тому числі податкових накладних, які отримувались позивачем у вигляді квитанції № 1 при направленні податкових накладних для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних; письмові пояснення щодо строків дії договору від 27.10.2017 № 261020171 та від 13.12.2017 № 13122017.

В обґрунтування заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження позивач послався на ч. 3 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України, та зауважив на тому, що обсяг і характер доказів, які містяться у справі є суттєвим та потребує часу дослідження, а також є необхідність в долученні додаткових доказів по справі.

Представник відповідача проти задоволення заявлених позивачем клопотань заперечував.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Суд зазначає, що у поданому клопотанні не наведено, яким чином рішення у справі може мати вплив на права та обов`язки ДПС України, а сам по собі факт перебування у цієї особи певних документів або відомостей не є підставою залучення цієї особи до участі у розгляді справи. Враховуючи наведене, підстави для залучення ДПС України до участі у справі як третьої особи відсутні.

Згідно з ч. 5 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду (ст. 80 КАС України).

Щодо заявленого позивачем клопотання про витребування доказів суд зазначає, що ухвалою від 13.07.2020 судом витребувано з ДПС України відомості щодо телекомунікаційної системи (до складу якої входять, зокрема Система електронного адміністрування податку на додану вартість, Єдиний реєстр податкових накладних, СМКОР), експертизу якої призначено ухвалою суду від 27.05.2019 у справі № 200/3682/19-а, та якою передавались податкові накладні позивачем у листопаді - грудні 2017 року: а саме відомості про склад цієї телекомунікаційної системи, її місцезнаходження, про організацію, що її обслуговує, технічні регламенти (технічна документація, інструкції), що визначають порядок направлення податкових накладних, їх реєстрацію та обробку у телекомунікаційній мережі, права та обов`язки сторін щодо використання засобів телекомунікаційної систем, відомості (лог-файли) про те, чи зберігається інформація про оброблення в системі зазначених податкових накладних (листопад-грудень 2017 року) станом на теперішній час.

Вказані відомості та документи суду до тепер не надані.

При оцінці наявності підстав для витребування цих документів з ГУ ДПС України у Донецькій області, як того вимагає позивач, суд зазначає, що як зазначено позивачем у клопотанні про залучення до участі у справі як третьої особи ДПС України, саме остання є розпорядником цієї інформації, а не ГУ ДПС України у Донецькій області.

Так, відповідно до пп. 14.1.60 ст. 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з п. 74.1 ст. 74 цього Кодексу податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику; інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю; система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Стосовно витребування інших пояснень (щодо підстав та причин, з яких було здійснено надання відмов у прийнятті документів, у тому числі податкових накладних; щодо строків дії договору від 27.10.2017 № 261020171 та від 13.12.2017 № 13122017), про що просить позивач у клопотанні, то отримання таких відомостей не може підтвердити факт направлення або не направлення ним податкових накладних, за несвоєчасне направлення яких до позивача застосовано штраф спірним податковим повідомленням-рішенням. Надання пояснень учасником справи є його правом, а не обов`язком, протягом розгляду справи відповідач неодноразово надавав пояснення стосовно реєстрації позивачем податкових накладних.

Таким чином, клопотання про витребування доказів задоволенню не підлягає.

При вирішенні клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні суд зазначає таке. Ухвалою від 18.03.2019 відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 12 зазначеного Кодексу спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 6 вказаної статті для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено перелік справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження, зокрема, до таких належать справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, оскільки дана адміністративна справа стосується оскарження рішень на загальну суму, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, така справа може розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження.

Інші доводи про наявність підстав для розгляду справи в загальному провадженні, зокрема, обсяг і характер доказів, які містяться у справі та необхідність в долученні додаткових доказів на увагу не заслуговують. Зокрема, позивачу відмовлено у витребуванні додаткових доказів.

Враховуючи наведене суд вважає за необхідне залишити без задоволення також клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 12, 49, 80, 243, 248, 256, 257, 262, 263 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити позивачу в задоволенні клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ДПС України.

Відмовити позивачу в задоволенні клопотання про витребування доказів з Головного управління ДПС у Донецькій області.

Відмовити позивачу в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.05.2021.

Суддя А.С. Михайлик