Справа № 524/3048/21
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/3048/21
Провадження №2-а/524/56/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді: Предоляк О.С.,

при секретарі судового засідання: Яковлєвій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 взводу № 2 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Ткаченка Антона Сергійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 взводу № 2 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Ткаченка Антона Сергійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що 24 березня 2021 рокуінспектором роти № 1 взводу № 2 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Ткаченком А.С. винесено постанову серії ДП18 № 433498, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 грн.

Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому просить її скасувати.

Ухвалою судді від 12.04.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, витребувано документи та запропоновано відповідачу подати відзив на позов та докази.

21.04.2021 року від відповідачів надійшли витребувані судом документи та відзив на позов, в якому зазначено про незгоду з позовом з посиланням на факт вчинення позивачем правопорушення.

06.05.2021 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 подано відповідь на відзив. Наголошує, що відповідачами не надано жодних доказів, які б належним чином підтверджували, що в момент зупинки маса транспортного засобу під керуванням відповідача перевищувала 24 т.

Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, приходить до наступних висновків.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно із КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що згідно з постановою серії ДП18 № 433498 від 24.03.2021 року, водій ОСОБА_1 24.03.2021 о 11 год. 15 хв. на 99 км. а/д М22 Полтава-Олександрія, керуючи транспортним засобом VOLVO FH480, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом LAG 0-3-39Т, номерний знак НОМЕР_2 , здійснив рух по дорозі місцевого значення фактичною масою понад 24 т., чим порушив п. 22 ПДР України, у зв`язку з чим притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 10, 11 КУпАП).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.22.5 ПДР України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001, забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т. або фактичною масою понад 24 т. автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КпАП України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем до суду надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Як вбачається з відеозапису, наданого відповідачем, на ньому зафіксовано спілкування поліцейського з позивачем та розгляд справи про адміністративне правопорушення. У цьому записі відсутні будь-які фактичні дані, що підтверджують факт порушення позивачем правил дорожнього руху. З відеозапису не можливо встановити взагалі габаритів/маси автомобіля позивача.

Разом з тим, суд зазначає, що маса транспортного засобу встановлюється за результатами габаритно-вагового контролю.

Відповідач посилається на те, що транспортний засіб під керуванням позивача перевозив вантаж масою понад 24 т. автомобільною дорогою загального користування місцевого значення, що є порушенням п. 22.5 ПДР України, однак належних доказів перевірки ваги транспортного засобу до матеріалів справи не надано.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок), який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

За визначенням пп.4 п.2 Порядку габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до п.3 Порядку габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 6 Порядку).

Згідно з п.20 Порядку за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до п. 18 Порядку № 879 за результатами точного габаритно-вагового контролю водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Отже, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється виключно у встановленому законом порядку Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції, за результатами якого водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця.

Проте відповідачем до суду не надано належних доказів, які б достовірно підтверджували факт перевищення транспортним засобом під керуванням позивача вагових параметрів, установлених законодавством.

Враховуючи викладене, суд вважає, що порушення позивачем п.22.5 ПДР, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Разом з тим, посилання позивача на недотримання інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Позивач стверджує щодо дотримання ним вимог ПДР, заперечив вчинення правопорушення, натомість відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень не надав належних доказів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що згідно ст.77 КАС України в даній справі обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача та з огляду на відсутність належних та допустимих доказів, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Відтак, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а справу закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягає відшкодуванню витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст.5-10,14,77,139,242-246,250,295,297,286 КАС України, ст.ст.7,245,246,247,251,254,258,279 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 взводу № 2 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Ткаченка Антона Сергійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 433498 від 24.03.2021, винесену інспектором роти № 1 взводу № 2 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Ткаченка А.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.С. Предоляк