Справа № 750/6370/19
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року Чернігів Справа № 750/6370/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю. О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1 в особі її житлової комісії Військової частини НОМЕР_2
про скасування протоколу та зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 06.06.2019 звернувся до Деснянського районного суду міста Чернігова з цивільним позовом до військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії, в якому просить: скасувати з підстав незаконності і нікчемності протокол, що юридично оформлений у формі засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 № 5 від 20.05.2019; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі її житлової комісії згідно наданих документів зарахувати ОСОБА_1 окремо на квартирний облік у відповідності до п. 2.10 наказу Міністра оборони України № 737 від 30.11.2011 та вимог базового житлового законодавства у порядку розподілу особової квартирної справи, на підставі яких ця правова норма була виписана в цьому наказі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.06.2019 справу передано до Васильківського міськрайонного суду Київської області за підсудністю.

Постановою Київського апеляційного суду від 18.02.2021 скасовано заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2020, провадження у справі закрито та повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19.02.2021 справу за позовом ОСОБА_1 передано до Чернігівського окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії про скасування протоколу та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліку.

У строк, встановлений судом, позивачем усунуто недоліки позовної заяви, допущенні при її поданні до суду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування своїх вимог позивачем вказано, що він звернувся до командування військової часини НОМЕР_1 з наданням рапорту від 05.02.2018 та зібраних поновлених до нього документів щодо зарахування його на квартирний облік окремо згідно правової підстави п. 2.10 наказу Міністра оборони України від 30.11.2011 № 737. Позивач зазначає, що командир військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_2 повідомив усно, що він не заперечує, та запропонував позивачу звернутися до голови житлової комісії молодшого лейтенанта ОСОБА_3 , щоб останній ще раз перевірив зібрані позивачем документи і виніс це питання на засідання житлової комісії. Зі слів позивача, цього ж дня голова житлової комісії перевірив в присутності його батька ОСОБА_4 (в складі сім`ї якого він перебував на квартирному обліку і який допомагав в зібранні документів), зібрані повторно документи і повідомив, які документи потрібно ще надати - це, зокрема, довідки та виписки з особової справи, яка знаходиться в іншій військовій частині, якій підпорядкована дана окрема військова частина і він винесе це питання на розгляд житлової комісії, засідання якої відбудеться орієнтовно 26.02.2018. Позивач стверджує, що зібравши терміново вказані документи, копії яких надаються в додатку він 12.02.2018 звернувся до голови житлової комісії, який в телефонному режимі повідомив, що той у відрядженні і остаточно його документи перевірить 14.02.2018, а зібрані документи у нього прийме командир. Цього ж числа оригінали документів у позивача забрав командир в/ч НОМЕР_1 майор ОСОБА_2 . Як зазначає позивач, 23.02.2018 голова житлової комісії повідомив, що потрібно ще терміново надати на його ім`я довідку згідно Додатку 3 наказу МОУ № 737 від 30.11.2011 і його беззаперечно буде зараховано на квартирний облік цим числом, а тому для вирішення цього питання батько позивача терміново написав заяву для надання йому такої довідки на адресу голови житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , де перебував він у складі його сім`ї на квартирному обліку. В подальшому, зі слів позивача, 28.02.2018 при наданні офіційної відповіді на даний його рапорт щодо зарахування командир і голова житлової комісії повідомили додатково усно, що позивачу необхідно надати довідку згідно з Додатком 3 даного наказу МОУ від 30.11.2011 № 737 і цим рішення житлової комісії датою від 26.02.2018 зарахують позивача на квартирний облік. В подальшому позивач звертався до відповідача з рапортами, надаючи додаткові докази, однак житлова комісія не вирішила питання щодо зарахування його на квартирний облік згідно підстав п. 2.10 наказу МОУ від 30.11.2011 № 737. Як зазначає позивач, 03.03.2018 його було незаконно звільнено, однак після поновлення на роботі, позивач подав нові рапорти від 23.04.2019 та від 06.05.2019, однак житлове питання відповідно до наданого рапорту від 05.02.2018 про зарахування на квартирний облік окремо справедливо не вирішено.

Відповідач своїм правом на подання до суду відзиву не скористався, про відкриття провадження був повідомлений належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

05.02.2018 позивач звернувся до відповідача з рапортом, відповідно до якого просив зарахувати його на облік для поліпшення житлових умов у в/ч НОМЕР_1 на підставі п. 2.10 наказу Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737 (а.с. 6-8, т. 1).

Відповідно до копій довідки в/ч НОМЕР_1 від 13.02.2018 № 49, Витягу з послужного списку, Витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 14.09.2007 № 215, позивач перебуває на військовій службі у Збройних Силах України з 14.09.2007, на посаді оператора радіолокаційної станції (а.с. 9, 11, 12 т. 1).

Відповідно до копії довідки в/ч НОМЕР_1 від 13.02.2018 № 50, позивач неодружений (а.с. 10, т. 1).

Відповідно до копії довідки від 04.12.2017 № 1677 (а.с. 14, т. 1), виданої ОСОБА_4 (батьку позивача), останній перебуває на квартирному обліку з 23.03.1999 у складі 5 осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

26.02.2018 ОСОБА_4 звернувся до житлової комісії Чернігівського обласного військового комісаріату із заявою наступного змісту: у зв`язку з бажанням його сина ОСОБА_1 стати на квартирний облік самостійно у відповідності до п. 2.10 наказу МОУ № 737, ОСОБА_4 просить виключити сина зі складу його сім`ї та відповідно надати на ім`я сина довідки форми № 3 та № 4 (а.с. 20, т. 1).

01.03.2018 ОСОБА_4 звернувся до житлової комісії Чернігівського обласного військового комісаріату із заявою наступного змісту: цією заявою ОСОБА_4 повідомляє, що якщо Чернігівський обласний військовий комісаріат може видати довідку за змістом додатку форми № 3 його синові ОСОБА_1 , то він не заперечує (а.с. 22, т. 1).

Від Чернігівського обласного військового комісаріата ОСОБА_4 отримав відповідь від 12.03.2018 № 727, де останнього повідомлено про те, що у разі, якщо його син, позивач по справі виявив бажання перебувати на квартирному обліку самостійно, ОСОБА_1 необхідно подати через нетаємне діловодство військової частини представнику житлової комісії заяву про внесення змін до облікової справи, у відповідності до вимог п. 2.11 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилим приміщенням, затвердженої наказом МОУ від 30.11.2011 № 737, та до заяви необхідно додати довідки Ф3, Ф5, Ф9 (а.с. 25, т. 1).

Як вбачається з відповіді житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2018 № 176, позивачу повідомлено, що рапорт складений таким чином, що вводить в оману посадових осіб, які відповідають за облік та постановку на квартирний облік, та у разі позитивного вирішення питання, призведе до порушення чинного законодавства та може нанести збитки державі, а саме:

на першому рядку строки рапорту написано «зарахувати», але комісії відомо, що позивач перебуває вже на обліку в складі сім`ї батька, що суперечить вимогам п. 2.10 Інструкції (тобто якщо військовослужбовець бажає стати окремо від складу сім`ї батька, то він поновлюється, а не зараховується);

в рапорті позивачем не вказано, що він перебуває в складі сім`ї батька, чим вводить в оману представників житлової комісії та що може сприяти порушенню чинному законодавству (тобто військовослужбовець не може перебувати одночасно в черзі в декількох військових частинах і в рапорті повинен це зазначити);

в додатках до рапорту не вистачає довідки (додаток 3 до Інструкції), яка повинна підтвердити, що позивач перебував на квартирній черзі в складі сім`ї свого батька, з якого часу та дійсно житло від Міністерства оборони з батьком не забезпечувався, коли батько отримував квартиру від Міністерства оборони України.

Враховуючи вищевикладене, житлова комісія повідомила позивача про те, що вони не можуть прийняти рапорт, написаний з суттєвими порушеннями вимог Інструкції, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737 та повертають позивачу для доопрацювання.

Крім того, в своєму повідомленні відповідач запропонував позивачу написати рапорт (додаток 1 до Інструкції) з урахуванням виявлених недоліків, не порушуючи чинного законодавства, не писати завідома неправдиві відомості, не вимагати від житлової комісії документи, які можуть нанести збитки державі, погрожуючи судами, та зверненнями до прокуратури, тим самим створюючи тиск на посадових осіб для прийняття незаконного рішення, у даному випадку вигідного позивачу. Крім того, запропоновано документи оформити без виправлень, закреслень, помилок, як того вимагає діловодство Міністерства оборони України (а.с. 21, т. 1).

Позивач 01.03.2018 звернувся до командира в/ч НОМЕР_1 , в якому зазначив, що дійсним рапортом доповідає, що довідку змістом форми № 5 не може надати, оскільки в ІНФОРМАЦІЯ_2 службу не проходив, і на квартирному обліку не перебував (а.с. 24, т. 1).

23.05.2018 позивач подав звернення наступного змісту: даним зверненням позивач надає на вимогу довідку про те, що перебував на квартирному обліку разом з батьком, яку надає на підставі рапорту від 05.02.2018 та одночасно в даному зверненні просить повідомити щодо зарахування його на квартирний облік (а.с. 28, т. 1).

06.06.2018 відповідач надав лист-відповідь за № 469 відповідно до якої позивачу було відмовлено у поставленні на квартирний облік, оскільки згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03.03.2018 № 51 позивач був звільнений з військової служби у запас і на той час на квартирній черзі не перебував, станом на 23.05.2018 позивач не є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , та втратив зв`язок з Міністерством оборони (а.с. 29, т. 1).

Відповідно до ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2018 у справі № 825/1347/18 провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в особі командира - майора ОСОБА_2 та голови житлової комісії - молодшого лейтенанта ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії, а саме вирішити питання та зарахувати позивача на квартирний облік, згідно пункту 2.10 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30.11.2011 № 737 - закрито (а.с. 30-31, т. 1).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі № 825/1462/18, яке набрало законної сили 15.03.2019, позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 про визнання наказу протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано наказ військової частини НОМЕР_2 від 03.03.2018 № 51, яким звільнено з військової служби позивача, визнано протиправним та скасовано наказ військової частини НОМЕР_3 від 23.07.2017 № 210, та поновлено на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 04.03.2018. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 32-34, т. 1).

Відповідно до копії Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06.02.2019, позивача поновлено на військовій службі на підставі зазначеного вище рішення суду (а.с. 35, т. 1).

23.04.2019 позивач звернувся до відповідача з рапортом, відповідно до якого просить зарахувати його на квартирний облік згідно рапорту від 05.02.2018, врахувавши рішення суду від 11.12.2018, на підставі п. 2.10 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями від 30.11.2011 № 737 (а.с. 36, т. 1).

06.05.2019 позивач звернувся з рапортом до відповідача, відповідно до якого просить зарахувати його на квартирний облік згідно рапорту від 05.02.2018, врахувавши рішення суду від 11.12.2018, на підставі п. 2.10 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями від 30.11.2011 № 737, та надає перелік документів (а.с. 37, т. 1).

Згідно із Витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини від 20.05.2019 № 5 А3547, позивачу було відмовлено у внесенні до списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (а.с. 38, т. 1).

Не погоджуючись із вказаним прийнятим рішенням позивач звернувся до суду із позовом.

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Питання розподілу та надання житлових приміщень регулюється нормами Житлового кодексу Української РСР (зі змінами).

Згідно зі ст. 5 Житлового кодексу державний житловий фонд перебуває у віданні міністерств, державних комітетів та відомств.

Відповідно до ст. 43 Житлового кодексу громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Відповідно до положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХII та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 21.12.1991 № 2011-ХII під військовослужбовцями розуміються громадяни України, які проходять дійсну службу на території України.

Згідно п. 1 ст. 12 Закону № 2011-ХII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Житлового кодексу України, поза чергою жиле приміщення надається, зокрема, інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків.

Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку (ч. 3 ст. 46 Житлового кодексу України).

Наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями), яка визначає організацію обліку та забезпечення житлом військовослужбовців Збройних Сил та осіб, звільнених у запас або відставку, що залишилися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у ЗС України.

У п. 2.10 вказаної Інструкції передбачено, що у разі якщо членами сім`ї військовослужбовця, який потребує поліпшення житлових умов, є син (дочка), який (яка) також є військовослужбовцем (крім військовослужбовців строкової військової служби, військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, та резервістів), право бути зарахованим на квартирний облік має кожен з них як окремо, так і в складі сім`ї батьків. Датою зарахування на квартирний облік сина (дочки) військовослужбовця, який (яка) виявив(ла) бажання перебувати на квартирному обліку самостійно, вважається дата, коли житловою комісією військової частини було прийнято рішення про зарахування його (її) на квартирний облік, але не раніше дня, коли син (дочка) вступив (вступила) на військову службу. При цьому не враховується час навчання у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів.

Судом встановлено, що 05.02.2018 позивач звернувся до відповідача з рапортом, відповідно до якого просив зарахувати його на облік для поліпшення житлових умов у в/ч НОМЕР_1 на підставі п. 2.10 наказу Міністерства оборони України № 737 від 30.11.2011 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що мав усні домовленості щодо розгляду його рапорту з командиром в/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 та головою житлової комісії молодшим лейтенантом ОСОБА_3 , які з його слів мали розглянути рапорт орієнтовно 26.02.2018 (а.с. 6-8, т. 1).

Разом з тим, будь-яких доказів зазначеним вище фактів, позивач не надав, більш того вони суперечать самому рапорту позивача від 05.02.2018, в якому стоїть відмітка голови житлової комісії ОСОБА_2 про організацію перевірки та рапорту позивача до 05.03.2018, а не як зазначає позивач до 26.02.2018 (а.с. 7, т. 1).

Судом встановлено, що станом на 13.02.2018 позивач перебував на військовій службі у Збройних Силах України з 14.09.2007, на посаді оператора радіолокаційної станції та був неодруженим (а.с. 10, т. 1).

Відповідно до довідки від 04.12.2017 № 1677, виданої ОСОБА_1 , останній перебуває на квартирному обліку з 23.03.1999 у складі 5 осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 .

З матеріалів справи також вбачається, що 26.02.2018 ОСОБА_4 (батько позивача) звернувся до житлової комісії Чернігівського обласного військового комісаріату із заявою наступного змісту: у зв`язку з бажанням його сина стати на квартирний облік самостійно у відповідності до п. 2.10 наказу МОУ № 737, він просить виключити сина зі складу його сім`ї та відповідно надати на ім`я сина довідки форми № 3 та № 4 (а.с. 20, т. 1). Крім того, 01.03.2018 ОСОБА_4 звернувся до житлової комісії Чернігівського обласного військового комісаріату із заявою наступного змісту: цією заявою ОСОБА_4 повідомляє, що якщо Чернігівський обласний військовий комісаріат може видати довідку за змістом додатку форми № 3 його синові ОСОБА_1 , то він не заперечує (а.с. 22, т. 1).

У відповідь листом від 28.02.2018 № 176 житлова комісія військової частини НОМЕР_1 (а.с. 21, т. 1), повідомила позивачу, що його рапорт складений таким чином, що вводить в оману посадових осіб, які відповідають за облік та постановку на квартирний облік, та у разі позитивного вирішення питання, призведе до порушення чинного законодавства та може нанести збитки державі, а саме: на першому рядку строки рапорту написано «зарахувати», але комісії відомо, що позивач ОСОБА_1 перебуває вже на обліку в складі сім`ї батька, що суперечить вимогам п. 2.10 Інструкції (тобто якщо військовослужбовець бажає стати окремо від складу сім`ї батька, то він поновлюється, а не зараховується); в рапорті ОСОБА_1 не вказано, що він перебуває в складі сім`ї батька, чим вводить в оману представників житлової комісії та що може сприяти порушенню чинному законодавству (тобто військовослужбовець не може перебувати одночасно в черзі в декількох військових частинах і в рапорті повинен це зазначити); в додатках до рапорту не вистачає довідки (додаток 3 до Інструкції), яка повинна підтвердити, що позивач ОСОБА_1 перебував на квартирній черзі в складі сім`ї свого батька, з якого часу та дійсно житло від Міністерства оборони з батьком не забезпечувався, коли батько отримував квартиру від Міністерства оборони України.

Враховуючи викладене вище, житлова комісія повідомила позивача про те, що вона не можуть прийняти рапорт, написаний з суттєвими порушеннями вимог Інструкції, затвердженої Міністерством оборони України від 30.11.2011 № 737 та повертають позивачу для доопрацювання. Крім того, в своєму повідомленні відповідач запропонував позивачу написати рапорт (додаток 1 до Інструкції) з урахуванням виявлених недоліків, не порушуючи чинного законодавства, не писати завідома неправдиві відомості, не вимагати від житлової комісії документи, які можуть нанести збитки державі, погрожуючи судами, та зверненнями до прокуратури, тим самим створюючи тиск на посадових осіб для прийняття незаконного рішення, у даному випадку вигідного позивачу. Крім того, запропоновано документи оформити без виправлень, закреслень, помилок, як того вимагає діловодство Міністерства оборони України (а.с. 21, т. 1).

Позивач 01.03.2018 звернувся до командира в/ч НОМЕР_1 з новим рапортом, в якому зазначив, що дійсним рапортом доповідає, що довідку змістом форми № 5 не може надати, оскільки в ІНФОРМАЦІЯ_2 службу не проходив, і на квартирному обліку не перебував (а.с. 24, т. 1).

Разом з тим, даний рапорт не відповідає дійсності, оскільки відповідно до довідки від 04.12.2017 № 1677 (а.с. 14, т. 1), виданої ОСОБА_4 , останній перебуває на квартирному обліку з 23.03.1999 складом сім`ї 5 осіб, а саме: ОСОБА_4 , позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 .

Дана інформація також спростовується довідкою (Додаток 3 до Інструкції) від 05.05.2018 № 671 (а.с. 27, т. 1), виданої позивачу, відповідно до якої позивач перебував на квартирному обліку у Чернігівському ОВК з 23.03.1999 по 19.04.2018 складом сім`ї 5 осіб, а також у списках осіб, які мають право на першочергове, позачергове отримання житлових приміщень.

23.05.2018 позивач подав звернення наступного змісту: даним зверненням ОСОБА_1 надає на вимогу довідку про те, що перебував на квартирному обліку разом з батьком, яку надає на підставі рапорту від 05.02.2018 та одночасно в даному зверненні просить повідомити щодо зарахування його на квартирний облік (а.с. 28, т. 1).

06.06.2018 відповідач надав лист-відповідь за № 469 відповідно до якого позивачу було відмовлено у поставленні на квартирний облік, оскільки згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03.03.2018 № 51 позивач був звільнений з військової служби у запас і на той час на квартирній черзі не перебував, зазначивши, що станом на 23.05.2018 позивач не є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та втратив зв`язок з Міністерством оборони (а.с. 28, т. 1).

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що позивачу відповідачем було відмовлено 06.06.2018 у поставленні на квартирний облік на підставі рапорту від 05.02.2018 відповідно до п. 2.10 Інструкції, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737.

Відповідно до рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 № 825/1462/18, яке набрало законної сили 15.03.2019, позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 про визнання наказу протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано наказ військової частини НОМЕР_2 від 03.03.2018 № 51, яким звільнено з військової служби позивача, визнано протиправним та скасовано наказ військової частини НОМЕР_3 від 23.07.2017 № 210, та поновлено на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 04.03.2018. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 32-34, т. 1).

Як вбачається із Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06.02.2019, позивача поновлено на військовій службі на підставі зазначеного вище рішення суду (а.с. 35, т. 1).

Суд зауважує, що наказ Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції про організацію забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим приміщенням» від 30.11.2011 № 737 у зв`язку із прийняттям наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380 втратив чинність з 16.10.2018.

Не зважаючи на втрату чинності наказу, на який посилається позивач, він 23.04.2019 звернувся до відповідача з рапортом, в якому просив зарахувати його на квартирний облік згідно рапорту від 05.02.2018, врахувавши рішення суду від 11.12.2018, на підставі п. 2.10 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями від 30.11.2011 № 737 (а.с. 36, т. 1).

Крім того, 06.05.2019 позивач звернувся до відповідача з рапортом, в якому просив зарахувати його на квартирний облік згідно рапорту від 05.02.2018, врахувавши рішення суду від 11.12.2018, на підставі п. 2.10 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями та надав перелік документів (а.с. 37, т. 1).

Однак, як вбачається з Витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 20.05.2019 № 5, позивачу було відмовлено у внесенні до списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (а.с. 38, т. 1).

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з даним позовом 06.06.2019, тобто як зазначає сам позивач, його рапорт від 05.02.2018 було розглянуто, та останній з ним не погоджується, разом з тим позивач надає суду в обґрунтування позову нові рапорти від 09.08.2019 та від 11.10.2019 (а.с. 62, т. 1) в яких він зазначає, що питання щодо зарахування його на квартирний облік не вирішено, а тому він просить вирішити дане питання на підставі його рапорту від 05.02.2018.

Даний факт позивач також зазначає у своїй заяві від 21.10.2019 (а.с. 70, т. 1).

Передумовою для виникнення обов`язку щодо реалізації права на забезпечення житловим приміщенням є наявність рапорту, який мав би відповідати вимогам чинного законодавства України, при цьому судом встановлено, що рапорт позивача від 05.02.2018 не відповідав дійсності, містив не повну та недостовірну інформацію, та в даному випадку може спричинити порушення конституційного права на житло інших громадян, що перебувають на обліку та мають право на позачергове отримання житла і також потребують поліпшення житлових умов.

Крім того, судом встановлено, що 06.06.2018 відповідачем фактично було відмовлено позивачу у поставленні на квартирний облік, оскільки згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03.03.2018 № 51 позивач був звільнений з військової служби у запас і на той час на квартирній черзі не перебував, станом на 23.05.2018 позивач не є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , та втратив зв`язок з Міністерством оборони (а.с. 28, т. 1).

Разом з тим, до посилань позивача щодо того, що нові рапорти від 09.08.2019 та від 11.10.2019, які ним були подані відповідачу, останнім мають розглядатися на підставі Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка втратила чинність 16.10.2018, суд ставиться критично, оскільки фактично позивачем були подані нові рапорти, в яких він просить розглянути рапорт від 05.02.2018, який вже було розглянуто відповідачем, що підтверджується листом-відповіддю від 06.06.2018 № 469, відповідно до якого позивачу було відмовлено у поставленні на квартирний облік, оскільки згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03.03.2018 № 51 він був звільнений з військової служби у запас і на той час на квартирній черзі не перебував, станом на 23.05.2018 позивач не є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , та втратив зв`язок з Міністерством оборони (а.с. 28, т. 1).

Суд також, зауважує, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 липня 2006 р. у справі «Проніна проти України» зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine (Application no. 63566/00)).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування протоколу та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 в особі житлової комісії, м. Чернігів, 14000,

Відповідач: Військова частина НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Дата складення повного рішення суду - 14.05.2021.

Суддя Ю. О. Скалозуб