Справа № 420/13544/20
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 р.м. ОдесаСправа № 420/13544/20

Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

11:57 год., м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

19.02.2021 року;

Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Танасогло Т.М.

За участю: секретаря - Іщенка В.О.

представника апелянта Копиці С.М.

представника позивача Козолуп М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2021 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рисоіл Україна» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рисоіл Україна» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 02.09.2020 року №, яким встановлено відсутність у Товариства права на отримання бюджетного відшкодування за травень 2020 року із відсутністю права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість за рахунок платника у банку у розмірі 13 350 517 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що право на бюджетне відшкодуванням податку на додану вартість, передбачене ст. 200 Податкового кодексу України, позивач підтвердив належним чином оформленими податковою звітністю, первинними та розрахунковими документами, за якими вбачається фактичне виконання господарських операцій та правомірність формування податкового кредиту за їх результатом. Первинна та бухгалтерська документація під час перевірки представлена на вимогу контролюючого органу у повному об`ємі, жодних зауважень до її оформлення чи неповноти відповідачем не висувалось. Заперечуючи право позивача на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість та фактично ігноруючи бухгалтерський і податковий облік платника та підтвердження цих показників відповідними матеріалами, відповідач керувався виключно податковою інформацією про можливі порушення контрагентів у ланцюгу постачання товару. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем правил податкового законодавства ґрунтуються на припущеннях, є недоведеними, а податкове повідомлення-рішення не відповідає критерію правомірності, що є безумовною підставою для задоволення адміністративного позову та скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 02.09.2020 року №.

Проаналізувавши положення ст.ст. 198, 200 Податкового кодексу України, ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд першої інстанції виходив з того, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Обов`язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях. Реальність здійснення господарської операції повинна досліджуватися на підставі первинних документів, складених за результатами таких операцій та не може ґрунтуватися виключно на отриманій податковій інформації з баз даних податкового органу. Не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, відсутність основних засобів у контрагента, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

З огляду на те, що акт перевірки не містить обставин з відповідними доказами того, що господарські операції між позивачем та його контрагентом не відбулись, не настали зміни майнового стану платника податків за результатами їх здійснення, на підтвердження виконання господарських операцій позивачем як під час перевірки так і під час судового розгляду справи надано первинні, бухгалтерські і розрахункові документи, ці матеріали досліджувались контролюючим органом і зауважень до них не висувалось, а отже документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій складені з дотриманням вимог діючого на момент виникнення правовідносин законодавства і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення прийнято необґрунтовано та без достатніх правових підстав, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а рішення суб`єкта владних повноважень скасуванню у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірні правовідносини, та обставинам справи і помилково не враховано, що під час перевірки правомірності вимог платника про бюджетне відшкодування податку на додану вартість в розпорядженні контролюючого органу була наявна податкова інформація, яка свідчила про не встановлення походження поставлених ТМЦ із відповідною номенклатурою по ланцюгу постачання товару, за звітний період виявлені факти документального оформлення контрагентом позивача нереальних господарських операцій з придбання товарів/послуг. Не підтвердження постачання товару від першої ланки до виробника через розірвання ланцюга постачання відповідної групи товарів до кінцевого споживача товару унеможливлює встановити фактичне постачання товару, його виробника, а отже підстави для використання платником права, передбаченого положеннями ст. 200 Податкового кодексу України, на бюджетне відшкодування за рахунок сум ПДВ за результатом таких операцій. Апелянт зауважує, що складання первинних документів здійснюється з урахуванням сутності господарської операції, відповідності змісту операції, що зафіксовані в документах, реальним обставинам, прийняття до обліку лише тих документів, що підтверджують фактичність господарських операцій та не суперечать нормативно-правовим актам. Наведене у сукупності свідчить про те, що при винесенні податкового повідомлення-рішення відповідач діяв обґрунтовано, з дотриманням чинного законодавства та на виконання своїх повноважень, а тому у суду першої інстанції не виникло обставин для задоволення адміністративного позову позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Рисоіл Україна» посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 22.06.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рисоіл Україна» подало податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2020 року.

До податкової декларації додано заяву, в якій відповідно до ст. 200 розділу V Податкового кодексу України платник просив бюджетне відшкодування, визначене у податковій декларації за звітний (податковий) період (рядок 20.2) з податку на додану вартість за травень 2020 року у сумі (рядок 20.2.1) 37 792 585 грн. перерахувати на рахунок у банку.

Згідно розрахунку (додаток 3 до декларації) до суми бюджетного відшкодування включено ПДВ у розмірі 13 350 516,73 грн. по постачальнику (індивідуальний податковий номер 48).

Наказом ГУ ДПС в Одеській області від 21.07.2020 року №2980 відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Рисоіл Україна» з питання законної декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн. та визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за травень 2020 року, тривалістю 5 робочих днів з 28.07.2020 року.

У період з 28.07.2020 року по 03.08.2020 року ГУ ДПС в Одеській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Рисоіл Україна» з питання законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн. та визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за травень 2020 року, за результатом якої складено акт від 10.08.2020 року №452/15-32-04-02/41041279.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення ТОВ «Рисоіл Україна», у тому числі, п. 200.1, абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, як наслідок відсутність права на отримання бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за травень 2020 року) у розмірі 13 350 517 грн.

Не погоджуючись із висновками перевірки, позивач подав заперечення на акт, проте висновки перевірки у вищевказаній частині залишено без змін, а на підставі виявлених порушень відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 02.09.2020 року №, яким визначено відсутності права платника на отримання бюджетного відшкодування за травень 2020 року у розмірі 13 350 517 грн. та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку.

Позивач скористався своїм правом адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення, проте скаргу залишено без задоволення, а рішення контролюючого органу без змін.

Згідно акту перевірки, підставою для висновків про відсутність у позивача права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість за травень 2020 року у розмірі 13 350 516,73 грн. стало надходження на запит ГУ ДПС в Одеській області податкової інформації ГУ ДПС у Кіровоградській області за №1647/7/11-28-05-06-10 від 13.07.2020 року про те, що ТОВ «САНОЛТА» доведено до відпрацювання листом ДПС України в рамках наказу ДФС України від 28.07.2015 року №543 «Про забезпечення контролю податкових ризиків з ПДВ» за період липень-грудень 2019 року та січень-березень 2020 року у категорії як «Вигодонабувач» та за квітень 2020 року у категорії «Вигодоформуючий СГ». З метою відпрацювання ТОВ «САНОЛТА» включено до плану-графіку документальних перевірок на 2020 рік.

Також, відповідачем використано узагальнену податкову інформацію від 25.06.2020 року №73/11-28-05-06/38401364 по ТОВ «САНОЛТА» щодо фінансово-господарських операцій з придбання у контрагентів-постачальників за звітні періоди декларування ПДВ червень 2019 року-травень 2020 року. Інформацією відображено, що за результатами здійсненого аналізу даних ІС «Податковий блок», Єдиного реєстру податкових накладних, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками ТОВ «САНОЛТА», що доведені за звітні періоди декларування ПДВ червень 2019 року-березень 2020 року в рамках наказу №543, встановлені факти документального оформлення нереальних господарських операцій з придбання товарів/послуг.

Контролюючим органом враховано, що згідно висновку узагальненої податкової інформації по ТОВ «САНОЛТА» () за звітні періоди декларування ПДВ червень 2019 травень 2020 року: встановлено неправомірне визначення ТОВ «САНОЛТА» сум податкового кредиту при придбанні товарів/послуг на загальну суму ПДВ 15 912 138 грн. внаслідок порушення вимог п.п. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 2 918 725 грн. та завищення від`ємного значення з ПДВ на 12 993 413 грн.; підтверджено відсутність неправомірного визначення ТОВ «САНОЛТА» сум податкового кредиту при придбанні товарів/послуг на загальну суму ПДВ 14 227 505 грн. та наявність об`єктивних ознак для визнання вигодонабувачами контрагентів-постачальників.

З урахуванням наведеного контролюючий орган визначив, що, оскільки неможливо дослідити ланцюги постачання товару (постачання зернових культур насіння соняшника (з 1-ї ланки до виробника), платником відображено взаємовідносини з контрагентами-постачальниками, в яких існує невідповідність номенклатури між придбаними та реалізованими ними товарів, тобто відбулось розірвання ланцюга постачання відповідної групи товарів до кінцевого споживача зернових культур (насіння соняшника), неможливо встановити виробника, того, хто вирощував поставлену сільськогосподарську продукцію, ТОВ «Рисоіл Україна» не має права на отримання бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку у розмірі 13 350 517 грн. по факту включення до розрахунку суми бюджетного відшкодування сум ПДВ, по яким не встановлено походження поставлених ТМЦ із вказаною номенклатурою (згідно баз даних ЄРПН) по ланцюгу постачання.

Не погоджуючись із висновками відповідача, посилаючись на їх неправомірність та необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

За правилами п.п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), строки проведення розрахунків визначаються статтею 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно із п.п. 200.2, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За правилами п.п. 200.7, 200.8, 200.9, 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

У строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Згідно із п. 200.11 Податкового кодексу України контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

У визначені цим пунктом терміни проводяться також документальні перевірки, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Наведені норми податкового законодавства дають підстави для висновку, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений фактично здійсненими господарськими операціями, належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність цих операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника.

Реальність (фактичне) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності виникає у результаті руху активів, зміни зобов`язань чи власного капіталу платника, відповідності економічному змісту господарських операцій, оформлених належним чином первинними документами.

Отже, проведення будь-якої господарської операції підприємства має бути зафіксоване у порядку, встановленому правилами податкового та бухгалтерського законодавства, підтверджуватись первинними і розрахунковими документами, якими відображено зміст операцій, порядок їх виконання, зміни майнового стану платника податків.

Разом з цим, порядок відшкодування сум податку на додану вартість з Державного бюджету України реалізується шляхом врахування у зменшення суми податкового боргу з податку, а в разі відсутності податкового боргу за заявою платника шляхом бюджетного відшкодуванню на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Право бюджетного відшкодування підтверджується платником документально та узгоджується за результатом перевірки контролюючим органом.

Висновок камеральної чи документальної перевірки про невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, є підставою для надсилання контролюючим органом податкового повідомлення про суму перевищення бюджетного відшкодування та її вирахування у разі встановлення перевищення заявлених сум до відшкодування або податкового повідомлення про відмову в наданні бюджетного відшкодування у разі встановлення факту відсутності права платника на відшкодування сум ПДВ з Бюджету.

Під час вирішення спору по суті судом першої інстанції вірно враховано, що 31.03.2020 року між ТОВ «Рисоіл Україна» та ТОВ «САНОЛТА» укладено договір поставки №Р19-347, за яким ТОВ «САНОЛТА» зобов`язується поставити і передати у власність ТОВ «Рисоіл Україна», а ТОВ «Рисоіл Україна» зобов`язується прийняти і оплатити олію соняшникову нерафіновану (першого ґатунку, із насіння соняшника врожаю 2019 року українського походження, наливом) на умовах поставки в місці (DAP) ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Центральна, 14 або ТОВ «РИСОІЛ-ЮГ», Одеська область, Лиманський район, с. Визирка згідно з Incoterms 2010.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що ТОВ «САНОЛТА» гарантує ТОВ «Рисоіл Україна», що виробником товару є ТОВ «Відродження» та товар знаходиться поза правами чи претензіями третіх осіб, є власністю продавця і до укладення Договору товар не продано/подаровано або іншим чином відчужено третім особам, товар не є предметом застави та/або податкової застави, не перебуває під арештом, обтяженням, не знаходиться в спорі та/або під забороною, щодо товару не ведуться судові спори.

Відповідно до п. 2.1 Договору кількість товару, що постачається за договором складає 2000,00 метричних тон (допустиме відхилення кількості товару +/- 10% від кількості товару у фізичній вазі за вибором покупця).

Згідно із п.п. 3.1, 3.2, 3.5 Договору ТОВ «САНОЛТА» зобов`язане поставити товар у строк до 12.04.2020 року включно.

Поставка здійснюється ТОВ «САНОЛТА» автотранспортом. ТОВ «САНОЛТА» зобов`язане забезпечити відвантаження товару в стандартних автоцистернах, технічно справних транспортних засобах, придатних для перевезення даного виду товару та до розвантаження.

ТОВ «САНОЛТА» зобов`язане забезпечити товар, що відвантажується, оригіналами товарно-транспортних накладних для Терміналу у кількості 5 (п`ять) шт., оформленими згідно з інструкціями Покупця.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 Договору ціна товару за одну метричну тонну у фізичній вазі складає 17 472,50 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 3 494,50 грн., разом з ПДВ 20 967,00 грн., що на дату укладення договору еквівалентно 764,40 дол. США разом з ПДВ.

Орієнтовна загальна вартість товару складає 34 945 000,00 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 6 989 000,00 грн., разом з ПДВ 41 934 000,00 грн. (допустиме відхилення загальної вартості Товару +/-10%).

Ціна Товару за одну метричну тонну у фізичній вазі підлягає перерахунку за курсом купівлі долару США на міжбанківському валютному ринку України на дату виставлення рахунку.

У п.п. 5.1, 5.2 Договору сторони узгодили, що оплата за товар здійснюється ТОВ «Рисоіл Україна» шляхом:

перерахування 80% вартості поставленого товару на поточний рахунок ТОВ «САНОЛТА» протягом п`яти банківських днів з дати поставки товару та надання Покупцю копії рахунка-фактури, видаткової накладної, довідки про порядок виготовлення олії соняшникової, реєстру Термінала, оригіналу посвідчення якості, копію акту зачистки та промивки/пропарки на кожну цистерну, оригіналу акту придатності цистерн, довідки з Держпродспоживслужби про реєстрацію потужностей заводу-виробника чи Експлуатаційний дозвіл заводу на виробництво олії, сертифікату ISO 22000 HACCP.

перерахування 20% вартості поставленого товару на поточний рахунок ТОВ «САНОЛТА» протягом п`яти банківських днів з моменту реєстрації ТОВ «САНОЛТА» податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та за умови надання сертифікату аналізу зразків на вміст мінеральних олій та холестеролуна всю поставлену кількість товару, виданий NofaLab Україна.

ТОВ «САНОЛТА» зобов`язане зареєструвати податкові накладні, що видаються Покупцю в рамках Договору, протягом п`яти банківських днів з моменту поставки товару.

Пунктом 8.1 передбачено, що Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє протягом дванадцяти місяців, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, що випливають з Договору.

На підтвердження фактичного виконання умов вказаного договору та постачання товару позивачем як під час перевірки так і суду представлено видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти пропарки та придатності автоцистерн до наливу олії соняшникової, посвідчення про якість на рослинну олію.

Оплата товару здійснювалась ТОВ «Рисоіл Україна» у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок ТОВ «САНОЛТА».

Також, у перевіряємому періоді 16.04.2020 року між ТОВ «Рисоіл Україна» та ТОВ «САНОЛТА» укладено договір поставки №Р19-367, за яким ТОВ «САНОЛТА» зобов`язується поставити і передати у власність ТОВ «Рисоіл Україна», а ТОВ «Рисоіл Україна» зобов`язується прийняти і оплатити олію соняшникову нерафіновану (першого ґатунку, із насіння соняшника врожаю 2019 року українського походження, наливом) на умовах поставки в місці (DAP) ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Центральна, 14 або ТОВ «РИСОІЛ-ЮГ», Одеська область, Лиманський район, с. Визирка згідно з Incoterms 2010.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що ТОВ «САНОЛТА» гарантує ТОВ «Рисоіл Україна», що виробником товару є ТОВ «Відродження» та товар знаходиться поза правами чи претензіями третіх осіб, є власністю продавця і до укладення Договору товар не продано/подаровано або іншим чином відчужено третім особам, товар не є предметом застави та/або податкової застави, не перебуває під арештом, обтяженням, не знаходиться в спорі та/або під забороною, щодо товару не ведеться судові спори.

Відповідно до п. 2.1 Договору кількість товару, що постачається за договором складає 3000,00 метричних тон (допустиме відхилення кількості товару +/- 10% від кількості товару у фізичній вазі за вибором покупця).

Згідно із п.п. 3.1, 3.2, 3.5 Договору ТОВ «САНОЛТА» зобов`язане поставити товар у строк до 10.05.2020 року включно.

Поставка здійснюється ТОВ «САНОЛТА» автотранспортом. ТОВ «САНОЛТА» зобов`язане забезпечити відвантаження товару в стандартних автоцистернах, технічно справних транспортних засобах, придатних для перевезення даного виду товару та до розвантаження.

ТОВ «САНОЛТА» зобов`язане забезпечити товар, що відвантажується, оригіналами товарно-транспортних накладних для Терміналу у кількості 5 (п`ять) шт., оформленими згідно з інструкціями Покупця.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 Договору ціна товару за одну метричну тонну у фізичній вазі складає 19 076,85 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 3 815,37 грн., разом з ПДВ 22 892,22 грн., що на дату укладення договору еквівалентно 842,40 дол. США разом з ПДВ.

Орієнтовна загальна вартість товару складає 57 230 550,00 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 11 446 110,00 грн., разом з ПДВ 68 676 660,00 грн. (допустиме відхилення загальної вартості Товару +/-10%).

Ціна Товару за одну метричну тонну у фізичній вазі підлягає перерахунку за курсом купівлі долару США на міжбанківському валютному ринку України на дату виставлення рахунку.

У п.п. 5.1, 5.2 Договору сторони узгодили, що оплата за товар здійснюється ТОВ «Рисоіл Україна» шляхом:

перерахування 80% вартості поставленого товару на поточний рахунок ТОВ «САНОЛТА» протягом п`яти банківських днів з дати поставки товару та надання Покупцю копії рахунка-фактури, видаткової накладної, довідки про порядок виготовлення олії соняшникової, реєстру Термінала, оригіналу посвідчення якості, копію акту зачистки та промивки/пропарки на кожну цистерну, оригіналу акту придатності цистерн, довідки з Держпродспоживслужби про реєстрацію потужностей заводу-виробника чи Експлуатаційний дозвіл заводу на виробництво олії, сертифікату ISO 22000 HACCP.

перерахування 20% вартості поставленого товару на поточний рахунок ТОВ «САНОЛТА» протягом п`яти банківських днів з моменту реєстрації ТОВ «САНОЛТА» податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та за умови надання сертифікату аналізу зразків на вміст мінеральних олій та холестеролуна всю поставлену кількість товару, виданий NofaLab Україна.

ТОВ «САНОЛТА» зобов`язане зареєструвати податкові накладні, що видаються Покупцю в рамках Договору, протягом п`яти банківських днів з моменту поставки товару.

Пунктом 8.1 передбачено, що Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє протягом дванадцяти місяців, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, що випливають з Договору.

Додатковою угодою від 23.04.2020 року до Договору від 16.04.2020 року №Р19-367 сторонами внесено доповнення до розділу порядку розрахунків за Договором.

На підтвердження фактичного виконання умов вказаного договору та постачання товару позивачем як під час перевірки так і суду представлено видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти пропарки та придатності автоцистерн до наливу олії соняшникової, посвідчення про якість на рослинну олію.

Оплата товару здійснювалась ТОВ «Рисоіл Україна» у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок ТОВ «САНОЛТА».

Згідно форвардних контрактів, вантажно-митних декларацій, карток обліку експортного вантажу, поставлений в межах Договорів від 31.03.2020 року №Р19-347, від 16.04.2020 року №Р19-367 товар, в подальшому реалізований ТОВ «Рисоіл Україна» за межами території України, тобто використаний позивачем в межах своєї господарської діяльності.

Під час постачання та оплати товару ТОВ «САНОЛТА» оформлено податкові накладні, суми ПДВ по яким позивач включив у складі податкового кредиту відповідного періоду.

Разом з цим, позивач скористався своїм правом, передбаченим п.п. 200.4, 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України, та подав контролюючому органу відповідну податкову декларацію разом із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, у тому числі за рахунок ПДВ, сформованого в межах операцій з ТОВ «САНОЛТА».

Апеляційний суд враховує, що про документальну непідтвердженість вказаних сум ПДВ, заявлених позивачем до відшкодування з Бюджету, неповноту первинних та розрахункових документів, контролюючим органом не зазначається як під час перевірки так і під час судового розгляду.

Фактично, єдиною підставою для не визнання права позивача на бюджетне відшкодування стала податкова інформація щодо відпрацювання контрагента позивача ТОВ «САНОЛТА» у категорії вигодоформуючого суб`єкта господарювання, а також узагальненої інформації по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками ТОВ «САНОЛТА», яка свідчила про факти документального оформлення нереальних господарських операцій з придбання товарів/послуг, як наслідок висновок контролюючого органу про неможливість дослідити ланцюги постачання товару (постачання зернових культур насіння соняшника (з 1-ї ланки до виробника), а також відображення позивачем взаємовідносини з контрагентами-постачальниками, в яких існує невідповідність номенклатури між придбаними та реалізованими ними товарів.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги податкову інформацію щодо господарської діяльності контрагента позивача, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, дотримання правил оподаткування, ведення бухгалтерського обліку, від його господарських та виробничих можливостей.

Наявність певної податкової інформації відносно контрагента позивача не доводить обставин, з якими відповідач пов`язує висновки акту перевірки та прийняте на їх підставі спірне податкове повідомлення-рішення.

Можливі порушення суб`єктами господарювання в ланцюгу постачання товарів не можуть бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на додану вартість.

Наявна в інформаційно-аналітичних базах податкова інформація відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, як критерії оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, під час складення акту первинні документи платника податків не аналізувались. Оформлення акту з відображенням в ньому окремих відомостей, не відповідає критерію юридичної значимості, як не відповідає такому критерію інформація з інформаційно-аналітичних баз контролюючих органів, оскільки така не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, а отже не є належним доказом правопорушень у податковій сфері.

Дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок здійснення заходів податкового контролю, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження даних податкового обліку платників податків, які не створюють для платника податків самостійного юридичного наслідку.

Для цілей податкового обліку мають значення лише реальні (фактичні) операції з придбання товарів (робіт, послуг), вчинені з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язана з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

При цьому, на час апеляційного провадження є завершеною зустрічна звірка ТОВ «САНОЛТА», проведена ГУ ДПС в Кіровоградській області щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ «Рисоіл Україна», їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.05.2020 року по 31.07.2020 року.

За результатами зустрічної звірки оформлено Довідку, за висновком якої встановлено відображення у наданих документах ТОВ «САНОЛТА» задекларованих операцій по постачанню до ТОВ «Рисоіл Україна» олії соняшникової у період з 01.05.2020 року по 31.07.2020 року.

Таким чином, залишаються непідтвердженими висновки контролюючого органу про недостовірність нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість та завищення заявлених позивачем сум.

Враховуючи викладене, оскільки право позивача на бюджетне відшкодування податку на додану вартість підтверджено документально, визначення позивачем сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з бюджету, відповідає правилам податкового законодавства, контролюючим органом не спростовано дані бухгалтерського і податкового обліку платника належними доказами, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про невідповідність рішення суб`єкта владних повноважень критерію обґрунтованості і правомірності та наявність безумовних підстав для його скасування.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 17.05.2021 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло