Справа № 600/1201/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/1201/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом першого заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави до Недобоївської сільської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Перший заступник керівника Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Недобоївської сільської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Недобоївської сільської ради щодо неутворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей;

- зобов`язати Недобоївську сільську раду вчинити дії, спрямовані на утворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем у межах наданих повноважень відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» вивчено інформацію Недобоївської сільської ради щодо додержання вимог законодавства у сфері захисту прав дітей, внаслідок чого встановлено, що рішенням 31 сесії Недобоївської сільської ради скликання від 12 серпня 2015 року №86 утворено Недобоївську об`єднану територіальну громаду, до складу якої увійшли громади сіл Недобоївці, Ставчани, Долиняни, Керстенці. Крім того, відповідно до рішення сесії Недобоївської сільської ради VIII скликання від 25 листопада 2020 року, до Недобоївської сільської ради приєднано Шировецьку та Зарожанську сільські ради. На даний час на території Недобоївської об`єднаної територіальної громади проживає 2302 дітей, у тому числі діти-сироти та позбавлені батьківського піклування, діти, які опинилися у складних життєвих обставинах (з «неблагополучних» сімей). Проте, у порушення вимог законодавства у сфері охорони дитинства та захисту прав дітей у складі відповідних виконавчих органів Недобоївської сільської ради не утворено службу у справах дітей. Разом з тим, згідно інформації Хотинської районної державної адміністрації від 24 лютого 2021 року №22-39-02-14 наявність служби у справах дітей у Хотинській РДА не звільняє від обов`язку створити в об`єднаній територіальній громаді таку службу з метою забезпечення захисту прав дітей, які проживають на її території.

На думку позивача, така ситуація створює загрозу порушення суспільних інтересів та інтересів держави у сфері охорони дитинства щодо реалізації в повному обсязі завдань та заходів державної політики з питань соціально-правового захисту дітей - мешканців громади. Отже, Недобоївська сільська рада як орган місцевого самоврядування допустила у спірних правовідносинах протиправну бездіяльність, оскільки всупереч вимогам статей 5, 8, 23-1, 25 Закону України «Про охорону дитинства», статей 4, 6, 7, 12 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», статей 34, 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктів 6, 7 Порядку взаємодії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, закладів та установ під час забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоров`ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2018 року №800, пункту 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, у складі відповідних виконавчих органів не утворила службу у справах дітей.

Ухвалою суду від 23 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження задовольнити та визначити відповідачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; вирішено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше; встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказував, що оскільки Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачена можливість делегування повноважень щодо соціального захисту прав дітей, рішеннями Недобоївської сільської ради №857/49/20 ХХХХШХ сесії VII скликання від 10 березня 2020 року та за №171/8/21 VІІІ сесії VІІІ скликання від 22 березня 2021 року делеговані повноваження у сфері захисту прав дітей Службі у справах дітей до Хотинської районної державної адміністрації та Дністровської районної державної адміністрації, чим забезпечено реалізацію функцій захисту прав дітей. Звертав увагу на те, що від дітей та їх законних представника до Недобоївської сільської ради не надходило жодних скарг, заяв чи звернень, що свідчить про належне виконання зазначених вище функцій. У зв`язку з наведеним відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У поданій до суду відповіді на відзив позивач зазначив, що рішення Недобоївської сільської ради про делегування повноважень у сфері захисту прав дітей не свідчить про виконання повноважень із забезпечення, дотримання та захисту прав дітей, оскільки для виконання цих функцій не створено у складі виконавчих органів службу у справах дітей. Служби у справах дітей райдержадміністрацій не заміняють службу у справах дітей Недобоївської сільської ради, а лише доповнюють її діяльність. Наявність служби у справах дітей в районній державній адміністрації не дає права не створювати таку службу та не брати на себе відповідні повноваження. Наголошував на тому, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено делегування повноважень з виконання обов`язків служби у справах дітей. Наполягав на задоволенні позовних вимог.

Правом подати заперечення відповідач не скористався.

Клопотань про розгляд справи за участю сторін до суду не надходило.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши повідомлені обставини, які є достатніми для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Недобоївська сільська рада є органом місцевого самоврядування, яка зареєстрована як юридична особа у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 21 травня 1997 року та знаходиться за адресою: 60035, Чернівецька область, Хотинський район, с. Недобоївці.

Рішенням 31 сесії Недобоївської сільської ради VI скликання від 12 серпня 2015 року №86 вирішено об`єднатися з територіальними громадами села Суховерхів, Суховерхівської сільської ради, села Недобоївці, Недобоївської сільської ради, села Ставчани, Ставчанської сільської ради, села Долиняни Долинянської сільської ради, Керстенці Керстенецької сільської ради в Недобоївську територіальну громаду з центром у селі Недобоївці. Правонаступником активів і пасивів (зобов`язань) Недобоївської, Ставчанської, Долнянської та Керстенецької сільських рад визначено Недобоївську територіальну громаду, утворену внаслідок добровільного об`єднання.

Рішенням І сесії VIII скликання (ІІ пленарне засідання) Недобоївської сільської ради №25/1/20 від 25 листопада 2020 року припинено діяльність юридичних осіб Зарожанської сільської ради та Шировецької сільської ради у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до Недобоївської сільської ради з адміністративним центром в селі Недобоївці, яка вважається правонаступником активів і пасивів, всіх майнових прав та обов`язків Зарожанської, Шировецької сільських рад.

Дослідженням змісту Регламенту Недобоївської сільської ради, затвердженого рішенням І сесії VIІI скликання Недобоївської сільської ради №23/1/20 від 25 листопада 2020 року (далі - Регламент) судом встановлено, що відповідно до статті 1 Регламенту Недобоївська сільська рада (далі - рада) є виборним представницьким органом місцевого самоврядування, що складається з депутатів і відповідно до закону представляє Недобоївську сільську територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Порядок діяльності ради, її органів та посадових осіб визначається Конституцією України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», іншими законами України та цим Регламентом.

Як вбачається зі змісту Структури виконавчих органів Недобоївської сільської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, яка є Додатком №1 до Рішення Недобоївської сільської ради №41/3/20 від 08 грудня 2020 року, судом встановлена відсутність у виконавчих органах Недобоївської сільської ради служби у справах дітей.

08 грудня 2020 року Чернівецька обласна прокуратура під час вивчення стану додержання законодавства щодо організації діяльності об`єднаних територіальних громад, спрямованої на захист прав дітей та у відповідності до частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» звернулася до Недобоївської об`єднаної територіальної громади з листом, в якому просила надати до обласної прокуратури наступну інформацію щодо: кількості дітей, які проживають на території об`єднаної територіальної громади, окремо вказавши кількість дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; створення у складі виконавчого органу Недобоївської сільської ради служби у справах дітей чи іншого підрозділу, наділеного функціями захисту прав дітей, згідно із статтею 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», його штатної чисельності; у випадку відсутності указаного підрозділу, зазначити причини.

За результатами розгляду зазначеного вище листа Недобоївською сільською радою листом від 17 грудня 2020 року повідомлено Чернівецьку обласну прокуратуру про те, що кількість дітей, які проживають на території Недобоївської об`єднаної територіальної громади становить 2302 чол.; дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, на території Недобоївської ОТГ немає; в даний час службу у справах дітей при виконавчому комітеті Недобоївської сільської ради не створено, дані повноваження делеговані службі у справах дітей при Хотинській РДА.

15 лютого 2021 року Чернівецькою обласною прокуратурою на адресу Хотинської районної державної адміністрації направлено лист №24-50вих-21, в якому позивач просив надати таку інформацію: чи розповсюджуються повноваження служби у справах дітей Хотинської районної державної адміністрації щодо захисту прав дітей, які проживають на території Хотинської та Недобоївської об`єднаних територіальних громад; чи можливе делегування повноважень в частині захисту прав дітей Хотинською міською радою, Недобоївською сільською радою службі у справах дітей Хотинської РДА; чи зобов`язані Хотинська міська рада, Недобоївська сільська рада відповідно до вимог чинного законодавства, утворити у складі свого виконавчого органу службу у справах дітей з метою здійснення повноважень з питань забезпечення, дотримання та захисту прав дітей, які є мешканцями об`єднаної громади.

На виконання зазначених вище вимог Хотинська районна державна адміністрація направила на адресу позивача листа від 24 лютого 2021 року №22-39-02-14, в якому зазначила, повноваження служби у справах дітей Хотинської РДА щодо захисту прав дітей розповсюджуються на територію району, в тому числі і на Хотинську та Недобоївську об`єднані територіальні громади, але водночас об`єднані територіальні громади, згідно вимог чинного законодавства повинні і зобов`язанні створити у своїх структурах виконавчих органах службу у справах дітей (чи хоча б ввести посаду спеціаліста служби) і здійснювати повноваження та функції органу опіки і піклування в межах громади. Відповідно до діючого законодавства служба у справах дітей районної державної адміністрації-фактично є координатором і організатором процесів забезпечення прав дітей, захисником та представником прав дітей. До служби у справах дітей Хотинської РДА рішення виконавчих комітетів Хотинської міської ради та Недобоївської сільської ради про делегування повноважень у сфері захисту прав дітей не надходило. Оскільки децентралізаційна реформа та реформа місцевого самоврядування направлені на покращення добробуту громадян, новостворена об`єднана територіальна громада відповідно до чинного законодавства повинна у своїх діях не забувати про забезпечення інтересів дітей. Так, стаття 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» визначає функціонування служб у справах дітей органів місцевого самоврядування в ОТГ. Інші законодавчі акти (зокрема закони України «Про охорону дитинства», «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, Порядок взаємодії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, закладів та установ під час забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоров`ю) визначають дії органів місцевого самоврядування в ОТГ з питань захисту прав дітей. Статті 32 та 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» також визначають делеговані повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, які стосуються дітей. Тобто чинне законодавство визначає, що виконавчі органи рад ОТГ відповідальні за захист прав дітей. Проте захист прав дітей здійснюється, зокрема, службами у справах дітей. З метою виконання законів України орган місцевого самоврядування Хотинська міська рада та Недобоївська сільська рада повинні на себе взяти відповідні повноваження. Неможливість органу місцевого самоврядування виконувати передбачені законами повноваження з питань захисту прав дітей може призвести до визнання такого органу неспроможним та поставити під сумнів доцільність його подальшого функціонування. Служба у справах дітей райдержадміністрації не заміняє служби у справах дітей Хотинської міської ради та Недобоївської сільської ради, а лише доповнює їх діяльність. Наявність служби у справах дітей в РДА не дає право громадам не створювати таку службу та не брати на себе відповідні повноваження.

З матеріалів справи також вбачається, що рішенням ХХХХІХ сесії Недобоївської сільської ради VII скликання №857/49/20, ухваленим у березня 2020 року, відповідачем делеговано виконання функцій у сфері захисту прав дітей Недобоївської сільської ради об`єднаної територіальної громади службі у справах дітей Хотинської районної державної адміністрації.

Крім цього, рішенням VІІІ сесії Недобоївської сільської ради VІІІ скликання від 22 березня 2021 року №171/8/21 делеговано повноваження соціального захисту дітей та запобігання вчиненню ними правопорушень Службі у справах дітей Дністровської районної державної адміністрації.

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо неутворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей, перший заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави звернувся до адміністративного суду із цим позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Згідно зі статтею 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до вимог частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частинами третьою, четвертою та п`ятою статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №423 (далі - Положення №423) Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, усиновлення та захисту прав дітей, запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі, торгівлі людьми, забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, надання соціальних послуг та проведення соціальної роботи, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну, ветеранів праці, ветеранів війни, осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині організації виплати їм разової грошової допомоги, ветеранів військової служби, жертв нацистських переслідувань, дітей війни та жертв політичних репресій, пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки (державна допомога, пільги, житлові субсидії та інші виплати, що проводяться за рахунок державного бюджету, соціальні послуги) та за дотриманням прав дітей, а також забезпечує формування та реалізує державну політику щодо здійснення державного нагляду у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності в частині забезпечення відповідності законодавству рішень правління Фонду соціального страхування, державного регулювання та нагляду за дотриманням норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо призначення (перерахування) і виплати пенсій у солідарній системі та щодо взаємодії Пенсійного фонду України з Фондом соціального страхування, у сфері гуманітарної допомоги.

Мінсоцполітики є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, надання гуманітарної допомоги.

Підунктами 5, 6, 55, 69, пункту 4 Положення №423 передбачено, що Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань: здійснює в межах повноважень, передбачених законом, координацію діяльності центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо застосування державних соціальних стандартів і нормативів та нормативів фінансового забезпечення надання державних соціальних гарантій; здійснює в межах повноважень, передбачених законом, координацію діяльності центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, зокрема в умовах особливого періоду та під час введення правового режиму надзвичайного або воєнного стану; організовує та координує роботу із забезпечення житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа; осіб з інвалідністю по зору та слуху; громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, в органах місцевого самоврядування; військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, для відселення їх із закритих та віддалених від населених пунктів військових гарнізонів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що у вказаного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовом до органу місцевого самоврядування про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, здійснювати захист законних інтересів держави.

Згідно з матеріалами справи прокурор, звертаючись до суду із цим позовом в інтересах держави, набув статусу позивача, оскільки у даному випадку орган, уповноважений звертатися до суду з позовом до органу місцевого самоврядування про визнання протиправною бездіяльності щодо утворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей та зобов`язанні вчинити дії, спрямовані на створення такого органу, відсутній.

Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Відповідно до пункту 1 абзацу п`ятого частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» у разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом.

Законом, що визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, є Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-III (далі - Закон №2402-III).

Відповідно до частини третьої статті 5 Закону №2402-ІІІ місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеноїзаконом, забезпечують: проведення державної політики у сфері охорони дитинства, розроблення і здійснення галузевих та регіональних програм поліпшення становища дітей, підтримки сімей з дітьми, вирішення інших питань у цій сфері; розвиток мережі навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, соціального захисту, а також позашкільних навчальних закладів, діяльність яких спрямована на організацію дозвілля, відпочинку і оздоровлення дітей, зміцнення їх матеріально-технічної бази; вирішення питань щодо забезпечення прав дітей, встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей; організацію безкоштовного харчування дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей з особливими освітніми потребами, які навчаються у спеціальних і інклюзивних класах, та учнів 1-4 класів загальноосвітніх навчальних закладів із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям"; можуть забезпечувати пільговий проїзд учнів, вихованців, студентів до місця навчання і додому у порядку та розмірах, визначених органами місцевого самоврядування, та передбачати на це відповідні видатки з місцевих бюджетів; вирішення питань про надання пільг та державної допомоги дітям та сім`ям з дітьми відповідно до законодавства; контроль за дотриманням в ігрових залах, комп`ютерних клубах, відеотеках, дискотеках, інших розважальних закладах та громадських місцях правопорядку та етичних норм стосовно дітей; вжиття інших заходів щодо охорони дитинства, віднесених до їх компетенції законодавством України.

Частиною першою статті 8 Закону №2402-ІІІ встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з частиною першою статті 23-1 Закону №2402-ІІІ усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 23-1 Закону №2402-ІІІ у разі якщо повернення дитини до батьків, інших законних представників є неможливим чи суперечить її інтересам, органи опіки та піклування здійснюють заходи щодо надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту її житлових та майнових прав, влаштування в одну із форм виховання, яка найбільше відповідає найкращим інтересам дитини. Порядок діяльності органів опіки та піклування з питань захисту прав дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 25 Закону №2402-ІІІ передбачено, що діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави.

Згідно з частиною першою статті 19 Сімейного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування.

Органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 56 Цивільного кодексу України).

Законом, що визначає правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, і є складовою частиною законодавства про охорону дитинства, є Закон України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року №2342-IV (далі - Закон №2342-IV).

Відповідно до частини першої статті 6 Закону №2342-IV за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідний орган опіки та піклування вживає вичерпних заходів щодо влаштування дитини в сім`ї громадян України - на усиновлення, під опіку або піклування, у прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують вирішення питань щодо встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих, житлових і майнових прав та інтересів дітей та осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Кабінет Міністрів України, уповноважені органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування здійснюють у межах бюджетних асигнувань розробку і виконання цільових програм щодо поліпшення соціального захисту дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа. (стаття 7 Закону №2342-IV).

Згідно з частинами першою та другою статті 12 Закону №2342-IV безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей.

Служба у справах дітей: бере участь у здійсненні заходів щодо соціального захисту і захисту прав та інтересів дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і несе відповідальність за їх дотримання, а також координує здійснення таких заходів; оформляє документи на усиновлення і застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, визначених цим Законом; оформляє клопотання щодо переведення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, на інші форми влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; здійснює контроль за умовами влаштування і утримання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; здійснює моніторинг діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; здійснює інші заходи стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Недобоївська сільська рада як орган місцевого самоврядування зобов`язана у межах своєї компетенції реалізовувати державну політику у сфері охорони дитинства, вживати заходи, спрямовані на захист прав та інтересів дітей. Водночас, статтею 56 Цивільного кодексу України передбачається виконання виконавчим органом міської ради обов`язків щодо здійснення опіки та піклування стосовно осіб, які цього потребують. Зокрема, з метою захисту прав та інтересів дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, законом чітко встановлено, що обов`язок щодо безпосереднього ведення справ та координації діяльності щодо вказаної категорії дітей здійснюється спеціально уповноваженим органом - службою у справах дітей.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Законом, який відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, є Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР).

Відповідно до частин першої, четвертої та п`ятої статті 10 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад. Чисельність працівників органів місцевого самоврядування встановлюється відповідною радою у межах загальної чисельності, визначеної типовими штатами, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (частина перша статті 11 Закону №280/97-ВР).

Згідно з частиною першої статті 34 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема: вирішення відповідно до законодавства питань надання соціальних послуг особам та сім`ям з дітьми, які перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги, забезпечення утримання та виховання дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах; вирішення відповідно до законодавства питань про надання пільг і допомоги, пов`язаних з охороною материнства і дитинства.

Пунктом 1 частини другої статті 38 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів міських (за винятком міст районного значення) рад, крім повноважень, зазначених у пункті «б» частини першої цієї статті, належить: утворення служб у справах дітей та спостережної, спрямування їх діяльності.

Згідно з частиною сьомою статті 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» від 24 січня 1995 року №20/95-ВР штатна чисельність працівників районних, міських, районних у містах служб у справах дітей установлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, які проживають у районі, та не більше ніж на дві тисячі дітей, які проживають у місті, районі у місті. Штатна чисельність працівників служб у справах дітей виконавчих органів сільських, селищних рад відповідних територіальних громад встановлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, але не менше одного працівника на об`єднану територіальну громаду.

Отже, питання створення виконавчих органів та утворення служб у справах дітей належить до повноважень органу місцевого самоврядування.

Статтею 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» від 05 лютого 2015 року №157-VIII передбачено, що об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

Відповідно до пункту 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей, запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дітей та за участю дітей.

Відповідно до пункту 7 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року №585 (далі - Порядок №585) координацію діяльності щодо виявлення та захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, а також безпосереднє ведення їх справ здійснюють служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад (далі - служби у справах дітей). Сільські, селищні, міські голови, а також старости сіл і селищ, визначених за рішенням місцевої ради об`єднаної територіальної громади, несуть персональну відповідальність за забезпечення виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, випадків жорстокого поводження з ними, виникнення безпосередньої загрози життю або здоров`ю дитини, надання таким дітям допомоги в межах повноважень і своєчасне інформування про них відповідних суб`єктів.

Підпунктом 1 пункту 2 Указу Президента України «Про деякі питання забезпечення прав та законних інтересів дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, розвитку та підтримки сімейних форм виховання дітей» 30 вересня 2019 року №721/2019 постановлено обласним, Київській міській державним адміністраціям за участю органів місцевого самоврядування відповідно до компетенції уживати в установленому порядку вичерпних заходів щодо приведення штатної чисельності служб у справах дітей відповідно до нормативів, установлених законодавством, у тому числі в об`єднаних територіальних громадах.

Таким чином, виконавчі органи міських, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад не звільняються від виконання обов`язків, передбачених положеннями Законів №2402-ІІІ, №2342-IV, у тому числі щодо повноважень, покладених на служби у справах дітей.

Як зазначено вище, відповідно до статті 1 Регламенту Недобоївської сільської ради, затвердженого рішенням І сесії VIІI скликання Недобоївської сільської ради №23/1/20 від 25 листопада 2020 року Недобоївська сільська рада (далі - рада) є виборним представницьким органом місцевого самоврядування, що складається з депутатів і відповідно до закону представляє Недобоївську сільську територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що у зв`язку з відсутністю у складі виконавчих органів Недобоївської сільської ради служби у справах дітей обов`язки щодо захисту прав дітей здійснюються службою у справах дітей Хотинської районної державної адміністрації.

Однак, незважаючи на встановлений законодавством обов`язок створити службу у справах дітей, Недобоївська сільська рада як орган місцевого самоврядування його не виконала.

З огляду на викладене, суд погоджується із твердженням позивача про те, що невиконання такого обов`язку створює загрозу порушення суспільних інтересів та інтересів держави у сфері охорони дитинства щодо реалізації в повному обсязі завдань та заходів державної політики з питань соціально-правового захисту дітей - мешканців громади, у тому числі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи встановлені судом обставини під час судового розгляду справи, положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до переконання, що відповідач як орган місцевого самоврядування допустив протиправну бездіяльність щодо неутворення служби у справах дітей у складі виконавчих органів.

За таких обставин суд зобов`язує відповідача, який уповноважений відповідно до вимог зазначених нормативно-правових актів здійснювати захист прав дітей, які є мешканцями громади, у тому числі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, вчинити дії, спрямовані на утворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей.

Доводи відповідача, наведені у відзиві, не свідчать про безпідставність позову, а делегування ним функцій та повноважень у сфері захисту прав дітей службам у справах дітей Хотинської та Дністровської районних державних адміністрацій не скасовують передбаченого наведеними вище нормами законодавства обов`язку Недобоївської сільської ради як органу місцевого самоврядування створити у складі виконавчих органів служби у справах дітей.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи не залучались свідки та не проводились експертизи, то відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74, 76, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов першого заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави до Недобоївської сільської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Недобоївської сільської ради щодо неутворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей.

Зобов`язати Недобоївську сільську раду вчинити дії, спрямовані на утворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 14 травня 2021 року.

Повне найменування учасників справи: позивач - перший заступник керівника Чернівецької обласної прокуратури (Чернівецька область, м. Чернівці, вул. М. Кордуби, 21-А, ); відповідач - Недобоївська сільська рада (Чернівецька область, Хотинський район, с. Недобоївці, ).

Суддя О.П. Лелюк