Справа № 405/8210/20
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/8210/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

додаткове

14.05.2021 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря: Фришко А.Ю.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Шафут В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький заяву представника позивача адвоката Швець Р.Ю. про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Делікатного Сергія Ігоровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.03.2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково; скасовано постанову серії ЕАН № 3538235 від 10.12.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

18.03.2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Швець Р.Ю. звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення та просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів - Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України через Управління державного казначейства України шляхом відрахування коштів з державного бюджету на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з наданням правничої (правової) допомоги у розмірі 10 000 грн.

09.04.2021 року представником позивача - адвокатом Швець Р.Ю. подана заява про уточнення вимог, в якій він просить стягнути солідарно 10 000 грн. за надання правничої (правової) допомоги на користь позивача - ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань через Управління державного казначейства в Кіровоградській області з Управління патрульної поліції в кіровоградській області та Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1 ч.3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні позивач підтримала подану представником заяву. Пояснила, що витрат на правову допомогу вона не несла, нею укладений договір про надання (правничої) правової допомоги з адвокатом Швець Р.Ю., відповідно до вказаного договору гонорар адвоката оплачено громадською організацією «Кропивницький дорожній контроль», членом якої вона є. Нею сплачувався лише судовий збір при подачі позову у сумі 840,80 грн.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції, в судовому засіданні не визнав вимоги скарги, пояснив, що замовником послуг адвоката є громадська організація «Кропивницький дорожній контроль», відповідач витрат на правову допомогу не несла, а тому не зрозуміло чому витрати на послуги адвоката мають бути стягнуті на користь позивача. Громадська організація не заявляла вимог про компенсацію понесених нею витрат, просить відмовити в задоволенні заяви. Крім того, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокатом готувались шаблонні клопотання, які не потребують значного витрачення часу.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом відмічається наступне.

Судом встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда перебувала справа за позовомОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Делікатного Сергія Ігоровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 22.12.2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.02.2021 року за клопотанням представника позивача до участі в справі в якості співвідповідача залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.03.2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково; скасовано постанову серії ЕАН № 3538235 від 10.12.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Частинами 2 та 3 статті 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1.розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2.розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із статтею 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що 10.02.2021 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Швець Р.Ю. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. Згідно п. 5.1. договору, за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.1 даного договору позивач була звільнена від сплати адвокату гонорару на підставі укладеного договору на співпрацю між адвокатом та громадською організацією «Кропивницький дорожній контроль» (меморандуму) на момент укладання договору. За позивача гонорар в розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень) сплатив активіст громадської організації «Кропивницький дорожній Контроль», на підставі надісланого ним листа з проханням надати безкоштовну допомогу позивачеві. До договору долучено акт виконаних робіт, виданий на ім`я громадської організації «Кропивницький дорожній контроль» на суму 10 000 грн. (десять тисяч гривень) та розрахункову квитанцію серії ЛВАК 154233 на суму 10 000 грн.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268).

При цьому на необхідності розгляду витрат, як фактичних для цілей компенсації наголошується і в Практичних рекомендаціях ЄСПЛ від 28.03.2007 року.

Відповідно до п 5.1 наданого позивачем договору про надання (правничої) правової допомоги від 10.02.2021 року № 113, за правову допомогу передбачену в п.п 1.1 даного договору Клієнт, яким являється позивач звільнений від сплати адвокату гонорару. Також даним пунктом договору визначено, що за клієнта гонорар в розмірі 10 000 грн. сплачує громадська організація «Кропивницький Дорожній Контроль» на підставі надісланого листа з проханням надати безкоштовну допомогу клієнту.

Згідно акта приймання-передачі виконаних робіт, що являється додатком до Договору № 113 від 10.02.2021 року, громадська організація «Кропивницький дорожній контроль», є замовником виконаних робіт з надання правової допомоги та фактично приймає їх, що підтверджено особистим підписом голови вказаної організації.

Як зазначила і сама позивач, вона фактично не здійснювала оплату гонорару, а також не доручала іншій особі відповідно до договору здійснювати оплату такого гонорару.

Судом встановлено, що адвокатський гонорар був сплачений громадською організацією «Кропивницький дорожній контроль», у відповідності до заяви за вих. № 1002-ср та договору про співпрацю між громадською організацією «Кропивницький дорожній контроль» та адвокатом Швець Романом Юрійовичем, про що зазначено у заяві і самим адвокатом Швець Р.Ю .

Із досліджених судом документів вбачається, що позивач не надала жодних доказів, якими підтверджується факт сплати нею або зобов`язання щодо необхідності сплати у зв`язку з розглядом справи витрат на правову допомогу (гонорару) адвокату. Надані документи підтверджують оплату гонорару адвоката громадською організацією «Кропивницький дорожній контроль» і як зазначила позивач, вона не понесла будь-яких грошових витрат за отримання правової допомоги.

Процесуальний інститут розподілу судових витрат має на меті компенсації стороні по справі грошових коштів, які остання сплатила у зв`язку з отриманням правової допомоги у конкретній адміністративній справі та за своєю суттю не повинна призводити до безпідставного збагачення осіб, які дійсно жодних фактичних витрат не несли. Вказане також відображено безпосередньо у численних рішеннях ЄСПЛ.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги представника позивача про стягнення витратпро надання (правничої) правової допомоги на користь позивача.

Щодо компенсації витрат по сплаті судового збору судом відмічається наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13.12.2016 року (провадження № 21-1410а16), сформулювала правову позицію, відповідно до якої особи, стосовно яких ухвалено рішення про накладення адміністративного стягнення, є платниками судового збору у розумінні Закону України «Про судовий збір», а у випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач та відповідач як рівноправні сторони в адміністративній справі мають право оскаржити це рішення в апеляційному порядку і вказаний Закон винятків чи застережень щодо сплати судового збору за оскарження таких судових рішень не містить.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону України «Про судовий збір»). Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду цей закон не передбачає.

За системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-УІ.

Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду вказала, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При подачі позову позивач мала сплатити судовий збір в розмірі 0,2% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на час подання позову становило 420,40 грн., позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн.

В силу вимог ст. 7 ч. 1 п. 1 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до вимог ст. 7 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Встановлено, що за подання вищезазначеної позовної заяви позивачем фактично сплачений судовий збір, що підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень в сумі 420,40 грн., а зайво сплачений позивачем судовий збір становить також 420,40 грн., який підлягає поверненню позивачу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача - адвоката Швець Р.Ю. про винесення додаткового рішення та вирішення питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем, а частині стягнення понесених ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору та відмови у стягненні витрат на (правничу) правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 245 - 246, 252 КАС України, суд ,-

УХВАЛИВ :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Швець Романа Юрійовича задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (03048 м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий з бір в сумі 420,40 грн.

Повернути ОСОБА_1 надміру сплачену при пред`явленні позову суму судового збору - 420,40 грн.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Кіровограді Кіровоградської області, на підставі оригіналу квитанції № 0.0..1 від 18.12.2020 року повернути ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) надміру сплачений судовий збір на загальну суму 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення в повному обсязі буде виготовлено 18.05.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

Відповідачі:Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП, 25031 м. Кропивницький, вул. Ю.Бутусова, 22б.

інспектор 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Делікатний Сергій Ігорович, 25031 м. Кропивницький, вул. Ю.Бутусова, 22б.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, 03048 м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко