Справа № 296/3212/16-а
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №296/3212/16-а
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

секретаря судового засідання Карпішиної С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, Житомирської міської ради про визнання нечинними рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом у якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог, просив: 1) визнати нечинним рішення (лист) від 21 грудня 2015 року №3729/13 виконавчого комітету Житомирської міської ради структурного підрозділу Управління містобудування архітектури та дизайну міського середовища; 2) встановити наявність чи відсутність компетенції (повноважень) у управління регулювання земельних відносин після отримання висновків з управління архітектури складати та подавати списки; 3) визнати нечинним рішення (рекомендацію) від 8 лютого 2016 року Житомирської міської ради - постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування; 4) визнати нечинним рішення Житомирської міської ради №114 від 9 лютого 2016 року; 5) стягнути з виконавчого комітету Житомирської міської ради 120 000 грн. моральної шкоди; 6) зобов`язати виконавчий комітет Житомирської міської ради, Житомирську міську раду вчинити дію - розглянути його клопотання від 27 листопада 2015 року з дотриманням норм законів України.

Корольовський районний суд міста Житомира постановою від 26 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року, позов задовольнив частково:

- визнав протиправним і скасував пункт 48 додатку до рішення Житомирської міської ради №114 від 9 лютого 2016 року "Про розгляд звернень громадян стосовно надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок";

- зобов`язав Житомирську міську раду вчинити дії щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 27 листопада 2015 року. Решта позовних вимог залишена без задоволення.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 5 липня 2017 року у задоволенні вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення від 20 червня 2017 року та пунктів 2, 3, 4, 5 заяви про порушення норм процесуального права від 5 липня 2017 року - відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 26 січня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року скасовано в частині: визнання протиправним і скасування пункту 48 додатку до рішення Житомирської міської ради №114 від 9 лютого 2016 року "Про розгляд звернень громадян стосовно надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок"; зобов`язання Житомирської міської ради вчинити дії щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 27 листопада 2015 року; відмови у задоволенні позову щодо відшкодування моральної шкоди, а справу в цій частини направлено на новий розгляд. У іншій частині постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 26 січня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року залишено без змін.

Після задоволення ряду самовідводів суддями Корольовського районного суду м. Житомира на підставі розпорядження голови суду від 20.01.2021 справу направлено для подальшого розгляду до Богунського районного суду м. Житомира.

Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира Кузнєцова Д.В. від 25.01.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, Житомирської міської ради про визнання нечинними рішень та зобов`язання вчинити певні дії прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження

В судове засідання сторони (їх представники) не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

У матеріалах справи містяться клопотання представника виконавчого комітету Житомирської міської ради та Житомирської міської ради про розгляд справи без участі представника, у задоволенні позову просять відмовити (т. 1 а.с. 168, 184, 188).

У поданих письмових запереченнях на адміністративний позов ОСОБА_1 представник міської ради просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень представник вказав, що у відповідності до вимог чинного законодавства України, рішенням Житомирської міської ради від 09.02.16 № 114 відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , у зв`язку із невідповідністю чинному містобудівному законодавству. Зазначена земельна ділянка розташована на території багатоповерхової забудови, а чинним Генеральним планом м. Житомира не визначена можливість використання земельних ділянок для індивідуального будівництва в межах території багатоповерхової забудови.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши усі докази, зібрані в матеріалах справи в їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, та враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, межі заявлених вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 27.11.2015 року ОСОБА_1 як учасник бойових дій звернувся до Житомирської міської ради з клопотанням про надання йому дозволу на одержання безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража в межах норм безоплатної передачі земельної ділянки в розмірі 0,01 га, зазначивши, що земельна ділянка знаходиться за межами гаражного АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.81).

Зазначене клопотання перебувало на розгляді Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради, управління регулювання земельних відносин міської ради, постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування Житомирської міської ради (т. 1 а.с. 83, 84, 97).

Так, відповідно до листа №3729/13 від 21.12.2015 року, адресованого начальнику управління регулювання земельних відносин міської ради та виконкому міської ради, Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради зазначає, що відповідно до Генерального плану м. Житомира, затвердженого рішенням міської ради від 26.12.2001 року №266, земельна ділянка знаходиться на території багатоповерхової забудови та чинним Генеральним планом не визначена можливість використання земельних ділянок для індивідуального гаражного будівництва в межах території багатоповерхової забудови (т. 1 а.с.84).

Постійна комісія з питань містобудування, архітектури та землекористування Житомирської міської ради 08.02.2016 року, розглянувши проект рішення "Про розгляд звернень громадян стосовно надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" рекомендувала доповнити додаток пунктами, у тому числі п.48 щодо ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 97).

Згідно з п. 48 додатку до оскаржуваного рішення Житомирської міської ради №114 від 09.02.2016 року «Про розгляд звернень громадян стосовно надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0100 га за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 102).

Підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки стала невідповідність місця розташування ділянки чинному містобудівному законодавству. Зазначена ділянка розташована на території багатоповерхової забудови. У свою чергу чинним на момент відмови Генеральним планом м. Житомира не визначена можливість використання земельних ділянок для індивідуального будівництва в межах території багатоповерхової забудови.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

У відповідності до частини другої статті 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122 ЗК України.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

У відповідності до статті 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Статтею 39 ЗК України (в редакції, на час ухвалення оскаржуваного рішення) зазначено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Згідно зі статтею 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Отже, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

При цьому судом встановлено та вбачається із викопіювання із Генерального плану міста Житомира, затвердженого рішенням Житомирської міської ради 23 скликання від 26 грудня 2001 року № 266, що зазначена земельна ділянка площею 0,0100 га по АДРЕСА_1 , яку бажав одержати позивач, розташована на території багатоповерхової житлової забудови, де розміщення малоповерхової та садибної житлової забудови, у тому числі індивідуальних гаражів, не передбачено.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене, рішення Житомирської міської ради від 9 лютого 2016 року № 114 в частині відмови гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуальних гаражів (02.05), за винятком строків розгляду клопотання, прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства України.

При цьому як зазначила колегія суддів Касаційного адміністративного суду у постанові 22.10.2020 року «недотримання строку виконання обов`язку не означає припинення повноважень органу місцевого самоврядування і втрату ним правоможності на ухвалення будь-яких рішень, у тому числі й тих, які є предметом спору у цій справі. Тому, пропуск цього строку сам по собі не свідчить про протиправність ухваленого рішення».

Таким чином позовні вимоги гр. ОСОБА_1 щодо визнання не чинним рішення Житомирської міської ради №114 від 09.02.2016 року та зобов`язання відповідачів розглянути його клопотання від 27.11.2015 року з дотриманням норм законів України задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то за приписами частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Зокрема, при вирішенні зазначеного питання підлягає з`ясуванню: 1) чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру; 2) за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні; 3) в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить; 4) інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

За огляду на наведені обставини, з урахування вимог матеріального закону, встановлення судом правомірності оскаржуваного рішення Житомирської міської ради, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховував деякі висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 296/12002/13-а.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38-40, 116, 122 ЗК України, ст.ст. 2, 72-78, 242-246, 293, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Богунський районний суд міста Житомира до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач-1: Виконавчий комітет Житомирської міської ради, адреса: 10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 4/2, .

Відповідач-2: Житомирська міська рада, адреса: 10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 4/2, .

Суддя