Справа № 380/7876/20
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року справа №380/7876/20

зал судових засідань №10

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Демчина В.Ю.,

за участю:

представника відповідача Качмарик Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Автошлях» до Головного управління Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

в с т а н о в и в:

Приватне підприємстве «Автошлях» (місцезнаходження: Львівська область, м.Перемишляни, вул.Міжгірська, 3, ) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35, код ЄДРПОУ ВП: 43968090), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.08.2020, яким Головне управління ДПС у Львівській області застосувало до Приватного підприємства «Автошлях» штрафні (фінансові) санкції у сумі 198000,00грн.

Ухвалою суду від 12.05.2021 суд допустив заміну відповідача правонаступником, ГУ ДПС у Львівській області, код ЄДРПОУ ВП: 43968090.

Ухвалою від 28.09.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії. У визначений судом строк позивач усунув недоліки.

Ухвалою від 13.10.2020 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкове повідомлення-рішення № від 28.08.2020, яким Головне управління ДПС у Львівській області застосувало до Приватного підприємства «Автошлях» штрафні (фінансові) санкції у сумі 198000,00грн. винесене з порушенням закону, оскільки перевіряючі не надали уповноваженій особі підприємства для ознайомлення наказу про проведення перевірки, пункт 1.3 Акта перевірки викладено зі скороченням, у розділі 3 Акта перевірки не вказано, який саме пункт статті 230 ПК України порушено підприємством, а також акт перевірки містить виправлення дати закінчення перевірки. Вважає, що податкове повідомлення-рішення відповідачем прийнято безпідставно, та просить суд його скасувати.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що спірне податкове повідомлення-рішення винесене з дотриманням вимог чинного законодавства України, так як прийняте за результатами перевірки, в процесі проведення якої встановлено порушенням позивачем ст.230 ПК України в частині здійснення позивачем продажу газу, бензину А-92, А-95 та дизпалива за період з 01.04.2020 по 08.05.2020 без рівномірів та витратомірів.

З огляду на зазначене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні був відсутній, однак звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

З метою забезпечення виконання Указу Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020, ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Протоколу № 8 позапланового засідання міської комісії з питань техногенної-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Львівської міської ради від 17.03.2021, Протоколу № 8 позачергового засідання обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій від 18.03.2021 року, Протоколу зборів суддів Львівського окружного адміністративного суду № 2 від 18.03.2021 року, та з метою попередження розповсюдження нової коронавірусної інфекції (COVID-19) у Львівському окружному адміністративному суді в період з 19 березня по 28 березня 2021 року включно (з можливим подовженням в залежності від епідеміологічної ситуації): встановлено особливий режим роботи суду, а саме: - обмежено вхід відвідувачам до приміщення суду; - прийом кореспонденції здійснюватиметься дистанційно за допомогою скриньки для вхідної кореспонденції розміщеної при вході в приміщення суду; - сторонам по справі рекомендується скористатися іншими дистанційними засобами подачі документів (електронна пошта, «Електронний суд», факсимільний зв'язок, поштове відправлення або кур'єрська доставка);- розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участі учасників судового процесу не здійснюватиметься, у зв'язку з припиненням їх пропуску до залів судових засідань; - ознайомлення учасників судового процесу з матеріалами судової справи, за наявності технічної можливості, здійснювати в дистанційному режимі шляхом надсилання сканкопій матеріалів судової справи на електронну адресу або проводити ознайомлення після скасування посилення протиепідемічних заходів у Львівському окружному адміністративному суді; - самостійне переміщення учасників судового процесу та інших осіб по суду не допускається; - враховуючи припинення пропуску осіб до залів судових засідань та обмежень щодо переміщення будівлі суду, скасовуються раніше призначені сеанси відеоконференцзв'язку з іншими судами, - обмежується проведення ВКЗ до завершення посилених карантинних заходів. Рекомендується учасникам судового процесу використовувати можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Особливий режим роботи суду було продовжено відповідно до Протоколу зборів суддів Львівського окружного адміністративного суду № 3 від 25.03.2021 року - до 04 квітня 2021 включно; відповідно до Протоколу зборів суддів Львівського окружного адміністративного суду № 4 від 02.04.2021 року - по 12 квітня 2021 включно; відповідно до Протоколу зборів суддів Львівського окружного адміністративного суду № 5 від 09.04.2021 року - по 19 квітня 2021 включно; Протоколу зборів суддів Львівського окружного адміністративного суду № 6 від 16.04.2021 року - по 04 травня включно.

Сторони у цій справі не скористалися можливістю участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, тому розгляд справи було призначено у судовому засіданні 12.05.2021.

Суд встановив таке.

На підставі наказу № 2231 від 17.06.2020 посадовим особам ГУ ДПС у Львівській області видані направлення № 3518 від 17.06.2020, № 3519 від 17.06.2020 та №3584 від 24.06.2020 на проведення фактичної перевірки ПП «Автошлях» тривалістю 10 діб.

Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено фактичну перевірку ПП «Автошлях», за результатами якої складено акт №0721/13/24/Р.Р.О/32562114 від 24.06.2020 року (далі - акт перевірки).

25.06.2020 працівниками відповідача складено акт відмови від підпису №521/05.08/32562114 про те, що головний бухгалтер ПП «Автошлях» Гриник С.О. відмовилася від підпису акта перевірки.

26.06.2020 працівниками відповідача складено акт про відмову в отриманні акта перевірки ПП. «Автошлях» про відмову в отриманні головним бухгалтером ПП «Автошлях» акта фактичної перевірки від 26.06.2020.

Відповідно до акта перевірки встановлено порушення ПП «Автошлях» ст.230 Податкового кодексу України у зв'язку із здійснення позивачем продажу газу, бензину А-92, А-95 та дизпалива за період з 01.04.2020 по 08.05.2020 без рівномірів та витратомірів.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 28.08.2020 про застосування штрафних санкцій на суму 198000,00грн. за порушення п.п.230.1.2, 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України.

Позивач, не погодився із зазначеним рішенням, тому звернувся до суду про визнання його протиправним та скасування.

Суд, оцінюючи обставини цієї справи та перевіряючи їх доказами, затососовує такі норми права.

Відповідно до п.80.2 ст.80 ПК України - фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- п.п.80.2.2 ст.80 ПК України - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Як видно з матеріалів справи, наказ про проведення фактичної перевірки ПП «Автошлях» видано на підставі п.п.80.2.2 ст.80 ПК України та на підставі службового допису управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Львівській області від 15.06.2020 №72/05-08-11.

Позивач зазначає, що службовий допис не є підставою для проведення перевірки, а також, що такий не був вручений позивачу.

Як видно з наказу від 17.06.2020, підставою проведення перевірки позивача є п.п.80.2.2 ст.80 ПК України. Водночас, причиною проведення такої перевірки є інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, яка викладена у службовому дописі.

Суд ураховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, згідно з якою незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом підп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється відповідно до ст.81 ПК України.

Умовою допуску посадової особи контролюючого органу до проведення фактичних перевірок за наявності підстав для її проведення, відповідно до абз.3 п.81.1 ст.81 ПК України, є пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, такого документу, як копія наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Аналізуючи зміст наказу про проведення перевірки та направлення на перевірку, правовою підставою для проведення перевірки позивача став п.п.80.2.2 ст.80 ПК України та службовий допис управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Львівській області від 15.06.2020 №72/05-08-11, тобто у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів та на підставі службового допису управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Львівській області від 15.06.2020 №72/05-08-11.

Разом з цим, відповідачем не вказано, коли та ким надана інформація щодо порушень з боку позивача, а також відповідачем не надано взагалі жодного доказу отримання такої інформації/звернення.

Крім того, така інформація відсутня і в наказі про призначення фактичної перевірки позивача.

Отже, відповідачем не надано будь-яких доказів наявності підстав для проведення перевірки позивача, що визначені статтею 80 Податкового кодексу України.

При цьому, наявність таких відомостей є обов'язковою для наказу про проведення фактичної перевірки.

Даний висновок відповідає змісту постанови Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №821/1957/16.

Відсутність інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування не дає правових підстав для застосування податковим органом п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, оскільки сама по собі наявність повноважень контролюючого органу у здійсненні перевірочних функцій не свідчить про наявність можливості у такого суб'єкта їх здійснювати не у порядку і не на підставі, визначених законом.

Таким чином, підстава для проведення перевірки позивача не була доведена до нього, в наказі на проведення перевірки міститься лише посилання на відповідний підпункт ПК України, без відповідного роз`яснення ким, як і коли отримана відповідна інформація про вчинення порушень, наведених у підп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, яка стала фактичною підставою для проведення перевірки.

Також Податковий кодекс України не передбачає такої підстави перевірки як службовий допис, на який покликається відповідач у наказі від 17.06.2020 №2231.

Тобто відповідачем не дотримані вимоги Податкового кодексу України, оскільки відсутні докази отримання у встановленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі або фактичні порушення ПП «Автошлях» зазначеного вище законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Зазначене свідчить про порушення відповідачем законодавства в частині підстав та порядку призначення та проведення фактичної перевірки платника податків, яким є позивач.

Щодо невручення та не надсилання позивачу акта перевірки, акта відмови від підпису, ненадання для ознайомлення наказу та направлень, то суд зазначає таке.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Щодо невручення та не надсилання позивачу акта перевірки, акта відмови від підпису, то таке є безпідставним, оскільки спростовується відповідно до інформації супровідного листа від 30.06.2020, а крім того, позивач долучив перелічені документи до матеріалів справи, не зазначивши при цьому інших джерел отримання таких.

Водночас, недоведеність та спростування зазначеної підстави позову не впливає на зроблений судом висновок про порушення відповідачем законодавства в частині підстав та порядку призначення та проведення фактичної перевірки платника податків, яким є позивач.

Щодо ненадання відповідачем для ознайомлення позивачу наказу про проведення фактичної перевірки, то як видно з матеріалів справи, а саме з направлень на проведення перевірки, то службові посвідчення та направлення на перевірку було пред'явлено, а копію наказу від 17.06.2020 №2231 було вручено головному бухгалтеру ПП «Автошлях» Гриник Світлані Олександрівни.

Таким чином, приступаючи до проведення перевірки відповідачем було дотримано норми ПК України.

Щодо оформлення самого акта перевірки, то суд зазначає таке.

Оформлення акта фактичної перевірки відбувається відповідно до наказу ДПА України від 12.08.2008 №534 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій» (далі- Рекомендації).

Відповідно до Розділу 2 Рекомендацій за результатами перевірки складається акт, а у разі відсутності порушення суб'єктами господарювання вимог чинного законодавства - довідка. Акт перевірки - це службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення (або їх відсутність) вимог чинного законодавства зазначеними суб'єктами. Акт перевірки складається у двох примірниках. Перший примірник акта перевірки залишається у посадових осіб органу ДПС, другий - у керівника суб'єкта господарювання або особи, що його заміщає, а у разі їх відсутності - у особи, уповноваженої здійснювати розрахункові операції. В акті перевірки має бути чітко викладений зміст порушення з посиланням на законодавчі та нормативно-правові акти, вимоги яких порушено. У разі необхідності використання у змісті акта скорочених назв і загальноприйнятих абревіатур при першому вживанні відповідне словосполучення наводиться повністю з одночасною вказівкою у дужках його скороченої назви або абревіатури, які будуть використовуватись далі у тексті. Акт перевірки повинен бути складений на паперовому носії державною мовою і мати наскрізну нумерацію сторінок. Титульний (перший) аркуш акта виготовляється друкарським способом у двох примірниках на бланках, які мають однакові номери, що складаються з шести цифр. До акта перевірки можуть додаватися інформативні додатки у вигляді відомостей або таблиць, в яких згруповані факти однотипних порушень та порушень, що повторюються, пояснень, зауважень або заперечень посадових осіб суб'єкта господарювання щодо виявлених порушень та/або причини ненадання документів, що підтверджують встановлені у ході перевірки порушення. До інформативного належить додаток, що містить дані про попередню перевірку суб'єкта господарювання і є підставою для повторного притягнення до адміністративної відповідальності особи, щодо якої протягом року застосовувались адміністративні стягнення за такі ж порушення. В акті перевірки (інформативних додатках до нього) не допускаються різного роду виправлення цифрових показників, дат та інших даних.

Відповідно до Розділу 6 Рекомендацій у цьому розділі акта перевірки відображається узагальнений перелік виявлених перевіркою порушень законодавства з посиланням на пункти, частини та статті законодавчих та нормативно-правових актів, порушення вимог яких встановлено під час перевірки.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги з підстав викладення змісту акта перевірки зі скороченнями, з виправленням дати та без вказання порушеного пункту та частини ст.230 ПК України, покликається саме на викладені норми.

Як видно з Акта перевірки, то відповідач усупереч встановленим правилам, не конкретизував, яку саме норму ст.230 ПК України порушив позивач.

Також з Акта перевірки видно, що відповідач допустив виправлення при зазначенні дати закінчення перевірки, що впливає на встановлення факту дотримання законодавства в частині правомірності строків проведення передвіки відповідачем щодо позивача.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що працівниками відповідача, внаслідок допущення недобросовісності при складенні акта перевірки щодо позивача, порушено вимоги щодо викладення змісту акта перевірки та його форми, що в цілому мало негативні наслідки для платника податків в частині застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення і докази, надані стороною позивача, суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем порушення п.п 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI не знайшов свого підтвердження при розгляді цієї справи, що є підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 28.08.2021 № .

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані, з огляду на що позов підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 242-246, 250, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов Приватного підприємства «Автошлях» (місцезнаходження: Львівська область, м.Перемишляни, вул.Міжгірська, 3, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська,35, код ЄДРПОУ ВП: 43968090) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 28.08.2020.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, м.Київ, Львівська площа, 8, ) за рахунок бюджетних асигнувань, на користь Приватного підприємства «Автошлях» (місцезнаходження: Львівська область, м.Перемишляни, вул.Міжгірська, 3, ) судовий збір на суму 2970 (дві тисячі дев'ятсот сімдесят)грн. 00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.05.2021.

Суддя Лунь З.І.