Справа № 200/3842/21
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 р. Справа№200/3842/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання частково незаконним та часткове скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (надалі - відповідач) про визнання частково незаконним та скасування рішення №73 від 25.11.2020 року в частині неврахування при призначенні пенсії відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» сум грошової допомоги до щорічної відпустки в сумі 5304,06 грн., компенсації за невикористану відпустку в сумі 21503,30 грн. та індексації заробітної плати в сумі 95,16 грн., які вказані в довідці від 19 вересня 2018 року №116/05-14-05-13-5 виданої Костянтинівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області, а також грошову допомогу до відпустки в сумі 16438,16 грн., яка вказана в довідці від 01 жовтня 2018 року №539/05-99-05-21а виданою Головним управлінням ДФС у Донецькій області та зобов`язання врахувати при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням суми грошової допомоги до щорічної відпустки в сумі 5304,06 грн., компенсації за невикористану відпустку в сумі 21503,30 грн. та індексації заробітної плати в сумі 95,16 грн., які вказані в довідці від 19 вересня 2018 року №116/05-14-05-13-5 виданої Костянтинівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області, а також грошову допомогу до відпустки в сумі 16438,16 грн., яка вказана в довідці від 01 жовтня 2018 року №539/05-99-05-21а виданою Головним управлінням ДФС у Донецькій області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при призначенні пенсії державного службовця відповідачем не враховані суми грошової допомоги до щорічної відпустки в сумі 5304,06 грн., компенсації за невикористану відпустку в сумі 21503,30 грн. та індексації заробітної плати в сумі 95,16 грн., які вказані в довідці від 19 вересня 2018 року №116/05-14-05-13-5 виданої Костянтинівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області, а також грошову допомогу до відпустки в сумі 16438,16 грн., яка вказана в довідці від 01 жовтня 2018 року №539/05-99-05-21а виданою Головним управлінням ДФС у Донецькій області, оскільки відповідно до ст. 50 Закону України «Про державну службу» не передбачено врахування в заробітну плату для обчислення розміру пенсії грошової допомоги до відпустки, компенсації за невикористану відпустку та сум індексації, як складових заробітної плати державного службовця, про що було усно повідомлено позивача. Позивач вважає, що оскільки на суми грошової допомоги до щорічної відпустки, індексації та компенсації за невикористану відпустку був фактично нарахований та сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, то вказані виплати включаються до складу заробітної плати і відповідач повинен враховувати їх при призначенні пенсії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року відкрито провадження у справі № 200/3842/21-а, за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи.В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

27 квітня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.03.2020 року по справі №200/869/20-а, позивача переведено з пенсії за віком на пенсію за віком державному службовцю із врахуванням довідок №542/05-99-05-21а від 03.10.2018 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), та №539/05-99-05-21а від 01.10.2018 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією). Для обчислення розміру пенсії враховані всі складові заробітної плати, які зазначені у вищезазначених довідках, в тому числі грошова допомога до відпустки у грудні 2017 року в сумі 16438,16 грн., хоча позивач вважає, що ця сума не врахована для обчислення розміру пенсії.

Крім того, в матеріалах пенсійної справи є надана заявницею для призначення пенсії довідка №116/05-14-05-13-5 від 18.09.2018 про складові заробітної плати для призначення пенсії за віком державному службовцю (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), яка видана Костянтинівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області, не врахована ОСОБА_1 при обчисленні розміру пенсії за віком державному службовцю, оскільки вона видана установою, в якій відсутні посади державної служби (є посада органу з присвоєнням спеціального звання), а також зазначена довідка не вказана у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 05.03.2020 року №200/869/20-а, на підставі якого ОСОБА_1 призначена пенсія за віком як державному службовцю. Крім цього, компенсація за невикористані щорічну основну та додаткову оплачувану відпустки, не передбачена статтею 50 Закону України №889-УІІІ та Порядком №622, тому не може бути врахована в заробіток, із якого обчислюється пенсія державному службовцю, оскільки ці виплати не є складовими заробітної плати державного службовця. Відтак, відповідач вважає, що розмір пенсії позивача обчислений вірно та відповідно до норм чинного законодавства, тому позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Костянтинівсько-Дружківському УПФ та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з 05.10.2018 року (а.с. 6-8, 18-20).

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року по справі №200/1302/19-а, адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано незаконним та скасовано рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11 січня 2019 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

Зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 05 жовтня 2018 року, зарахувавши до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців період роботи в органах державної податкової служби з 25 серпня 1994 року по 25 травня 2018 року в загальній кількості 23 роки 09 місяців 01 день.

У подальшому, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.03.2020 року по справі №200/869/20-а, позовні вимоги ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення від 17 серпня 2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком як державному службовцю та зобов`язання вчинити певні дії задоволені у поновному обсязі.

Визнано незаконним та скасовано рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду від 17 серпня 2019 року щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

Зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 05 жовтня 2018 року із врахуванням довідок №542/05-99-05-21а від 03.10.2018 року та №539/05-99-05-21а від 01.01.2018 року виданих Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.03.2020 року по справі №200/869/20-а, позивача переведено з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» з 05.10.2018 року (а.с. 18).

Як вбачається з матеріалів справи, розмір пенсії позивача обраховано із врахуванням довідок №542/05-99-05-21а від 03.10.2018 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), та №539/05-99-05-21а від 01.10.2018 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), в тому числі грошова допомога до відпустки у грудні 2017 року в сумі 16438,16 грн. (а.с. 20, 22, 24).

Однак, при обчисленні пенсії позивача не враховано довідку №116/05-14-05-13-5 від 18.09.2018 про складові заробітної плати для призначення пенсії за віком державному службовцю (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), яка видана Костянтинівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області, оскільки вона видана установою, в якій відсутні посади державної служби (є посада органу з присвоєнням спеціального звання), а також зазначена довідка не вказана у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 05.03.2020 року №200/869/20-а, на підставі якого ОСОБА_1 призначена пенсія за віком як державному службовцю. Крім цього, компенсація за невикористані щорічну основну та додаткову оплачувану відпустки, не передбачена статтею 50 Закону України №889-УІІІ та Порядком №622.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст.ст. 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VІІІ), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (далі - Закон України №3723-ХІІ) (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України № 889-VІІІ, держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР (далі - Закон України №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входять основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

За визначенням частин першої - третьої статті 2 Закону №108/95-ВР:

- основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

- додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

В той же час, ч.2 ст.50 Закону України № 889-VІІІ передбачено, що заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; премії (у разі встановлення).

Статтею 57 Закону України № 889-VІІІ, визначено, що державним службовцям надається щорічна основна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законом не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Згідно з ч.1 ст.58 Закону України № 889-VІІІ, за кожний рік державної служби після досягнення п`ятирічного стажу державної служби державному службовцю надається один календарний день щорічної додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як 15 календарних днів.

Відповідно до ст.59 Закону України № 889-VІІІ, щорічні відпустки надаються державним службовцям у порядку та на умовах, визначених законодавством про працю.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05.11.1991 N 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

На підставі ч. 1 cт. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплат праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Стаття 41 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що виплачені суми матеріальних допомог на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди, компенсації за невикористану відпустку входять до системи оплати праці державного службовця.

Отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення, перерахунку пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом України у постановах від 20.02.2012 справа № 21-430а11, від 28.05.2013 справа № 21-97а13, від 04.03. 2014 справа № 21-14а14, від 06.11.2013 справа № 21-350а13.

Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні ст. ст. 33, 37 Закону № 3723-ХІІ в постановах від 20.02.2012, 28.05.2013 (справа №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13 відповідно), в яких зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід), застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати. Висновок касаційного суду про те, що матеріальна допомога, на яку нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, однак, яка не включається до складової заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням Закону № 3723-ХІІ та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин cт. 41 Закону №1058-ІУ та cт. 66 Закону №1788-ХІІ.

На підставі cт. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» пенсія підлягає індексації.

Пунктом 10-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено. По призначення пенсіях обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій здійснюється, починаючи з місяця призначення, отже індексацію пенсії слід провести без зміни базового місяця для проведення індексації, оскільки перерахунок пенсії, в даному випадку, є відновленням порушеного права на отримання належної мені виплати в розмірі, встановленому Законом.

Судом встановлено, що на всі виплати, включені в довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 18.09.2018 року №116/05-14-05-13-5 про складові заробітної плати для призначення пенсії за віком державному службовцю, видану Костянтинівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області, що була надана позивачем для обчислення пенсії, в інші виплати включені суми грошової допомоги до щорічної відпустки, компенсації за невикористану відпустку, та індексації заробітної плати, нараховані страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому відповідні виплати мають враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця (а.с. 23).

Доводи відповідача про те, що компенсація за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустки не є складовою частиною заробітної плати у розумінні частини другої статті 50 Закону України «Про державну службу» є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судом встановлено, що при обчисленні пенсії відповідачем не враховано усі види оплати праці, які отримувала позивач, і з яких було сплачено страхові внески, за правилами статті 41 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» такий заробіток повинен враховуватись під час обчислення пенсії.

Суд не приймає доводи відповідача відносно того, що довідка від 18.09.2018 року №116/05-14-05-13-5 видана установою, в якій відсутні посади державної служби (є посада органу з присвоєнням спеціального звання), а також зазначена довідка не вказана у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 05.03.2020 року №200/869/20-а, оскільки позивач перебувала на державній службі та була державним службовцем, що вже було встановлено рішеннями Донецького окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року по справі №200/1302/19-а, від 05.03.2020 року по справі №200/869/20-а. Крім цього, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію, а не тільки на підставі рішення суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо нарахування позивачу пенсії з 05.10.2018 року без врахування довідки від 18.09.2018 року №116/05-14-05-13-5, є протиправними.

Разом з цим, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача врахувати грошову допомогу до відпустки в сумі 16438,16 грн., яка вказана в довідці від 01 жовтня 2018 року №539/05-99-05-21а виданою Головним управлінням ДФС у Донецькій області, оскільки ця сума врахована відповідачем при призначенні пенсії.

Водночас суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде визнання протиправними дії відповідача щодо нарахування позивачу пенсії з 05.10.2018 року без врахування сумгрошової допомоги до щорічної відпустки, компенсації за невикористану відпустку та індексації заробітної плати, згідно довідки №116/05-14-05-13-5 від 18.09.2018 про складові заробітної плати для призначення пенсії за віком державному службовцю, виданої Костянтинівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 05.10.2018 року з урахуванням сум грошової допомоги до щорічної відпустки, компенсації за невикористану відпустку та індексації заробітної плати, згідно довідки №116/05-14-05-13-5 від 18.09.2018 про складові заробітної плати для призначення пенсії за віком державному службовцю, виданої Костянтинівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області.

Таким чином, на думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, необґрунтовано та не пропорційно, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано і пропорційно.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області підлягає стягненню 726,40 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання частково незаконним та часткове скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії з 05.10.2018 року без врахування сумгрошової допомоги до щорічної відпустки, компенсації за невикористану відпустку та індексації заробітної плати, згідно довідки №116/05-14-05-13-5 від 18.09.2018 року про складові заробітної плати для призначення пенсії за віком державному службовцю, виданої Костянтинівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області.

3. Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплатуОСОБА_1 пенсії з 05.10.2018 року з урахуванням сум грошової допомоги до щорічної відпустки, компенсації за невикористану відпустку та індексації заробітної плати, згідно довідки №116/05-14-05-13-5 від 18.09.2018 року про складові заробітної плати для призначення пенсії за віком державному службовцю, виданої Костянтинівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області.

4. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: вул. Ціолковського, 25, м. Костянтинівка, Донецька область, 85113, ) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати з судового збору у розмірі 726 (сімсот двадцять шість) гривень 40 копійок.

Повне судове рішення складено 12 травня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.М. Чучко