Справа № 583/1672/21
Суддя: Плотникова Н. Б.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/1672/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Плотникової Н.Б.

при секретарі Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до поліцейського Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Данілова Олександра Дмитровича, Головного управління Національної поліції в Сумській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2021 року позивач подав до суду адміністративний позов, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 552995 від 17.04.2021 р., винесену поліцейським Охтирського РВП ГУНП в Сумській області сержантом поліції Даніловим Олександром Дмитровичем про притягнення його ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, а провадження в справі закрити. Позовні вимоги мотивує тим, що 17.04.2021 р. поліцейським Охтирського РВП ГУНП в Сумській області сержантом поліції Даніловим О.Д. було винесено постанову серії ГАБ № 552995 про притягнення його ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. З даною постановою він ( ОСОБА_1 ) не згоден, так як 17.04.2021 р. об 11.00 год. він ( ОСОБА_1 ) не порушував постанову, на яку посилається відповідач. Відповідачем не враховано, що посилання на зміни, внесені постановою КМУ № 230 від 22.03.2021 р. вже не актуальні на час винесення оскаржуваної постанови, так як останні зміни були прийняті постановою КМУ № 270 від 24.03.2021 р. Також зазначає, що в місці, де він (позивач) знаходився, дистанція в 1 метр дотримувалася всіма особами, площа розташування людей була досить значною і сукупності осіб на 1 кв.м. була не такою, щоб пішоходи чи покупці не дотримувались дистанції в 1 метр. Вказує на те, що пров. Харківський м. Охтирка не являється громадським місцем (будинком, спорудою, громадським транспортом), яке зазначено в диспозиції частини другій статті 44-3 КУпАП. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем порушено порядок розгляду справи, оскільки поліцейський не представився, не роз`яснив йому (позивачу) його права, безпідставно не задовольнив його (позивача) клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому можливості скористатися правовою допомогою, відмовив у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження його (позивача) вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому просить постанову скасувати та провадження у справі закрити.

Позивач та його представник - адвокат Кудін О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити.

Відповідач - поліцейський Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Данілов О.Д. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. У відзиві на адміністративний позов зазначив, що ним ( ОСОБА_2 ) було вірно оформлено адміністративний матеріал. З відеозапису, здійсненого ним (поліцейським) на бодікамеру, вбачається, що ОСОБА_1 перебував на вулиці без захисної маски чи респіратора, що повністю узгоджується з викладенням суті правопорушення в адміністративній постанові. Небажання ОСОБА_3 надати пояснення одразу можна розцінити як бажання уникнути адміністративної відповідальності шляхом затягування. Ним ( ОСОБА_2 ) не було обмежено право позивача на надання письмових пояснень, доповнень, клопотань, однак ОСОБА_3 своїм правом скористуватися не забажав. Вважає, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Позиція позивача про те, що вулиця не є громадським місцем, є хибною. Також зазначає про те, що категорично не погоджується з розміром витрат на правову допомогу, оскільки справа не є складною, а розмір витрат є явно завищеним, не відповідає вимогам співмірності та справедливості, та направлений на безпідставне стягнення надуманих витрат.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області - Грищенко В.Л. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. У відзиві просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що «громадське місце», де обов`язкові потрібно носити захисні маски чи респіратори, це частини будь-якої будівлі, споруди, що доступні або відкриті для населення вільно, за запрошенням або за плату, постійно, періодично чи час від часу, у тому числі під`їзди, підземні переходи і стадіони. Перелік громадських місць може бути розширений органами місцевої влади. Як вбачається з тексту постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 552995 ОСОБА_1 17.04.2021 р. об 11.00 год. перебував поблизу продуктового ринку на пров. Харківському, 2 м. Охтирка без засобів індивідуального захисту у вигляді маски або респіратора. Відповідно до пп.15 п. 3-5 постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236 зі змінами від 24.03.2021 р. забороняється перебування без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно: на територіях закладів охорони здоров`я та освіти; в підземних переходах; на зупинках громадського транспорту; на інших територіях загального користування у разі неможливості дотримання фізичної дистанції не менше 1 метра. Проте, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 дану вимогу було порушено.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення відповідача - поліцейського Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Данілова О.Д., представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Сумській області, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що поліцейським Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Даніловим О.Д. 17.04.2021 р. винесено постанову серія ГАБ № 552995 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. Згідно даної постанови ОСОБА_1 17.04.2021 р. об 11 год. перебував поблизу продовольчого ринку за адресою м. Охтирка пров. Харківський, 2 без засобів індивідуального захисту, а саме маски або респіратора, чим порушив Постанову КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. зі змінами № 230 від 23.02.2021 р.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб"(в редакції яка діяла станом на 17.04.2021 року, тобто на час винесення постанови) карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 року (в редакції яка діяла станом на 17.04.2021 року, тобто на час винесення постанови) відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" постановив установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 квітня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

З 24 березня 2021 року у Сумській області встановлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19.

Відповідно до пп. 15 п. 35 даної постанови (в редакції яка діяла станом на 17.04.2021 року, тобто на час винесення постанови) на території регіонів, на яких установлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється перебування без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно: на територіях закладів охорони здоров`я та освіти; в підземних переходах; на зупинках громадського транспорту; на інших територіях загального користування у разі неможливості дотримання фізичної дистанції не менше 1 метра.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 06.11.2020 № 1000-IX, який набрав чинності 21.11.2020, внесено зміни до Кодексу України "Про адміністративні правопорушення", а саме статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною 2 такого змісту: "Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Зазначеним законом внесено зміни до ст. 222 КУпАП, яка визначає повноваження органів національної поліції з розгляду справ про адміністративні правопорушення, шляхом доповнення ч. 1 ст. 222 КУпАП, після цифр "44" словами і цифрами "частина друга статті 44-3". Відповідно до вказаних змін, які набрали чинності 21.11.2020, до повноважень працівників органів та підрозділів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення за ч .2 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ч.2 ст. 258 КУпАп протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

У випадках, передбачених в ч.ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з наданого поліцейським відеозапису, під час винесення постанови серія ГАБ № 552995 по справі про адміністративне правопорушення позивач ( ОСОБА_1 ) оспорював факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, та зазначав, що дотримується соціальної дистанції в 1,5 м.

Однак, поліцейським Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 в порушення вимог ч.5 ст. 258 КУпАП та ст. 256 КУпАП не був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідачем - поліцейським Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Даніловим О.Д. не було дотримано вимог КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до статті 271 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

З відеозапису, доданого поліцейським до відзиву, вбачається, що поліцейським не було роз`яснено позивачу його права, не було надано позивачу права ознайомитися з матеріалами справи, хоча таке клопотання заявлялося позивачем.

Крім того, як вбачається з даного відеозапису, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що заявив відповідачу відповідне усне клопотання, при цьому просив перенести розгляд справи для надання йому можливості звернутися до адвоката.

Однак, поліцейським не вжито жодних дій щодо надання позивачу можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Тому суд приходить до висновку, що такими діями поліцейський порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідний висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а (адміністративне провадження №К/9901/20742/18.

Крім того, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається зі змісту ст. 251 КУпАП та ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в зазначеній справі є будь - які дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою)/судом встановлюється наявність або відсутність обставин (фактів), що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП, виражається в перебуванні в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Тобто фабула ч. 2 ст. 44-3 КУпАП не охоплює перебування без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, на вулицях чи провулках.

На офіційному веб-порталі Кабінету Міністрів України міститься роз`яснення Міністерства охорони здоров`я, яке видано на виконання доручення Прем`єр-міністра України, у якому зазначено, що громадським місцем, де необхідно носити маски чи респіратори у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції відповідно до Постанови КМ України № 211, є частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Відповідно до п. 3.6 розділу 3 ДБН В.2.2-9:2018 громадські будинки і споруди це загальна назва будинків і приміщень, які призначені для розміщення закладів, підприємств, організацій, які надають послуги фізичним особам (населенню) або юридичним особам (громаді та державі).

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення від 17.04.2021 р. ОСОБА_1 17.04.2021 р. об 11 год. перебував поблизу продовольчого ринку за адресою м. Охтирка пров. Харківський, 2 без засобів індивідуального захисту, а саме маски або респіратора, чим порушив Постанову КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. зі змінами № 230 від 23.02.2021 р.

З оглянутого судом відеозапису, наданого поліцейським ОСОБА_2 , вбачається, що місцем, де позивач перебував без засобів індивідуального захисту, а саме маски або респіратора, є провулок Харківський, 2 м. Охтирка поблизу продовольчого ринку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що перебування позивача поблизу продовольчого ринку за адресою м. Охтирка пров. Харківський, 2 без засобів індивідуального захисту (респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот) не тягне за собою відповідальність, передбачену ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Доказів, перелічених у ст. 251 КУпАП, які беззаперечно підтверджують факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, а саме перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, відповідачами суду не надано.

Таким чином, відповідачами не доведено правомірність прийнятого рішення, а тому оскаржувана постанова серія ГАБ № 552995 від 17.04.2021 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанову серія ГАБ № 552995 від 17.04.2021 р., винесену поліцейським Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Даніловим О.Д., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (ч. 9 ст. 139 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (ст.132 КАС України).

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 454 грн. та оплачено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

На підтвердження судових витрат на правничу допомогу адвоката позивачем надано:

- договір про надання правової допомоги від 23.04.2021 року;

- акт приймання-передачі виконаних робіт від 26.04.2021 р.,

- квитанцію від 26.04.2021 р. про оплату наданих послуг за договором про надання правничої допомоги на суму 2000 грн. (а.с. 9-13).

Відповідач - поліцейський Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Данілов О.Д. у відзиві на позовну заяву зазначив про те, що категорично не погоджується з розміром витрат на правову допомогу, оскільки справа не є складною та згідно акту виконаних робіт можливо піддати сумніву витрачений час, він не відповідає здоровому глузду, спів розмірності та справедливості, а розмір є явно завищеним та направлений на безпідставне стягнення надуманих витрат, які не узгоджуються з реальністю.

Відповідно до статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5-7 ст. 134 КАС України).

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.

При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вважає завищеною оплату наданих послуг представником позивача.

На переконання суду, дії щодо ознайомлення зі змістом постанови, прослуховування та огляду відео файлів, збирання письмових доказів, складання позовної заяви та договору про надання правничої допомоги не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, що ставить під сумнів наведені у акті відомості щодо фактичних витрат часу.

За наведених положень законодавства та фактичних обставин справи на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 454,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 134, 139, 229, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серія ГАБ № 552995 від 17.04.2021 р., винесену поліцейським Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Даніловим О.Д., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 44-3 КУпАП закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 454,00 грн. та 500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова