Справа № 160/4053/21
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2021 року Справа № 160/4053/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
18.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового та пільгового стажу період проходження військової служби в особливий період з 26.03.2014 року по 18.03.2015 року в потрійному розмірі;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах від 01.10.2020 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він 01.10.2020 р. звернувся до пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу. Пільговий стаж становить менше 25 років. Позивач зазначає, що відповідач безпідставно зарахував проходження військової служби, протягом якої він брав участь в АТО в особливий період, в одинарному розмірі. Такий трудовий стаж має зараховуватись на пільгових умовах один місяць служби за три. Позивач також зазначає, що надав відповідачу всі необхідні документи для вірного вирахування страхового стажу для призначення пенсії. Проте відповідач безпідставно не взяв до уваги усі надані документи на призначення пенсії та діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, тому відмова відповідача у призначенні пенсії є протиправною. З огляду на викладене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/4053/21 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності, зокрема, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Частиною 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлене наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.10.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по ч.3 ст. 114 Закону №1058 (АТО в 3-ному розмірі)
Листом від 16.12.2020 р. за №0400-010303-8/120894, наданим відповідачем до відзиву, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на заяву від 01.10.2020 р. повідомило позивачу про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутності необхідного пільгового стажу.
Означене рішення відповідача обґрунтоване наступним.
Згідно наданих документів загальний стаж роботи на дату звернення становить 26 років 2 місяці, 11 днів, з яких пільговий стаж по статті 114 ч.3 - 20 років 6 місяців 9 днів.
Право на призначення пенсії за віком по ст. 114 ч.3 відсутнє.
Відповідно до п.5 постанови КМУ № 637 від 12.08.1993 військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони. Довідки учасникам бойових дій видаються згідно додатку № 2 вищезазначеної Постанови, в якому вказано: «зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці». Оскільки довідка з військового комісаріату відсутня стаж зараховано в одинарному розмірі.
Листом від 31.12.2020 р. за №0400-010303-8/128446, наданим позивачем до позову, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на заяву від 01.10.2020 р. повідомило позивачу про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутності необхідного пільгового стажу.
Означене рішення відповідача обґрунтоване наступним.
Згідно наданих документів загальний стаж роботи на дату звернення становить 26 років 2 місяці, 11 днів, з яких пільговий стаж по статті 114 ч.3 15 років 5 місяців 3 дні.
Право на призначення пенсії за віком по ст. 114 ч.3 відсутнє.
Відповідно до п.5 постанови КМУ № 637 від 12.08.1993 військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони. Довідки учасникам бойових дій видаються згідно додатку № 2 вищезазначеної Постанови, в якому вказано: «зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці». Оскільки довідка з військового комісаріату відсутня стаж зараховано в одинарному розмірі.
17.02.2021 р. позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону №1058 (АТО).
Означене рішення відповідача обґрунтоване наступним.
Згідно наданих документів загальний стаж роботи становить 27 років 3 місяці 20 днів, з яких пільговий стаж відповідно до ч.3 ст. 114 ЗУ №1058 складає 24 роки 4 місяці 22 дні (з урахуванням часу навчання за фахом, строкової військової служби та служби під час мобілізації).
Відповідно до п.5 постанови КМУ № 637 від 12.08.1993 військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони. Довідки учасникам бойових дій видаються згідно додатку № 2 вищезазначеної Постанови, в якому вказано: «зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці». Оскільки довідка з військового комісаріату відсутня стаж зараховано в одинарному розмірі.
Відповідно до роздруківки розрахунку стажу з урахуванням перетину періодів від 17.02.2021 р., страховий стаж позивача становить 27 роки 4 місяці 20 днів, в тому числі: по Списку №1 24 роки 4 місяці 20 днів; військової служби в особливий період з 26.03.2014 по 18.03.2015 11 місяців 23 дні.
Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до суду з даним позовом.
Предметом спору у даній справі є встановлення обставин, що підтверджують наявність або відсутність правових підстав для відмови позивачу у зарахуванні до пільгового стажу, що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоди проходження військової служби в особливий період у кратному розмірі один місяць за три.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).
Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Згідно із ст. 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.
Відповідно до ст. 1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно з ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Наведене кореспондується положенням ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також:
а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;
в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;
д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок на умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.
Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Аналогічна норма міститься у ст.14 Закону № 1788, а саме: працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_2 (а.с.19-10) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період:
з 01.09.1993 по 06.05.1996 навчався в СПТУ №3 м. Павлограда;
з 10.06.1996 по 01.09.1996 учень електрослюсаря чергового по ремонту обладнання дільниці технологічного комплексу поверхні Шахта ім. М.І. Сташкова Павлоградського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля»;
з 02.09.1996 по 28.03.1997 учень електрослюсаря підземного, направлений до СПТУ №41 м. Тернівка для навчання по спеціальності;
з 29.03.1997 по 19.05.1997 учень електрослюсаря підземного на дільниці підготовчих робіт Шахта ім. М.І. Сташкова Павлоградського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля»;
з 20.05.1997 по 08.11.1998 служба у Збройних Силах України;
з 19.11.1998 по 28.01.2007 електрослюсар підземний на дільниці підготовчих робіт ДВАТ Шахта ім. М.І. Сташкова ДП ВАТ ТДХК «Павлоградвугілля»;
з 29.01.2007 по 31.12.2012 електрослюсар підземний 5 розряду дільниці підготовчих робіт Шахти ім. Сташкова ВАТ «Павлоградвугілля»;
з 01.01.2013 електрослюсар підземний 5 розряду на дільниці підготовчих робіт №1 ПСП «Шахтоуправління Дніпровське» ВАТ ДТЕК «Павлоградвугілля».
Відповідно до Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ПСП «Шахтоуправління Дніпровське» ВАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» від 28.09.2020 р. №530, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно працював у ВПС «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТ «Павлоградвугілля»:
за період з 29.03.1997 по 19.05.1997 виконував в гірничому виробництві: ведення гірничих і інших видів робіт з метою видобутку вугілля підземним способом за професією «учень електрослюсаря підземного дільниці підготовчих робіт з повним робочим днем у шахті». Відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 29.03.1997 по 19.05.1997 0 років 01 місяць 20 днів;
за період з 19.11.1998 по 08.09.2020 - виконував в гірничому виробництві: ведення гірничих і інших видів робіт з метою видобутку вугілля підземним способом за професією «електрослюсар підземний дільниці підготовчих робіт з повним робочим днем у шахті». Відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 19.11.1998 по 28.09.2020 21 рік 10 місяців 09 днів.
Відповідно до Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ПСП «Шахтоуправління Дніпровське» ВАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» від 16.02.2021 р. №103, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно працював у ВПС «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТ «Павлоградвугілля»:
за період з 29.03.1997 по 19.05.1997 виконував в гірничому виробництві: ведення гірничих і інших видів робіт з метою видобутку вугілля підземним способом за професією «учень електрослюсаря підземного дільниці підготовчих робіт з повним робочим днем у шахті». Відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 29.03.1997 по 19.05.1997 0 років 01 місяць 20 днів;
за період з 19.11.1998 по 16.02.2021 - виконував в гірничому виробництві: ведення гірничих і інших видів робіт з метою видобутку вугілля підземним способом за професією «електрослюсар підземний дільниці підготовчих робіт з повним робочим днем у шахті». Відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 19.11.1998 по 16.02.2021 22 роки 02 місяці 29 днів.
Отже, матеріалами справи підтверджено періоди роботи позивача з 29.03.1997 повний робочий день у шахті за професіями, які надають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, визнаються сторонами та не є спірними.
Спір між сторонами виник щодо зарахування до пільгового стажу (страхового та пільгового) періоду проходження позивачем військової служби в особливий період у кратному обчисленні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною шостою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до статті 1-2 цього Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Отже, час проходження військової служби в особливий період зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 року «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/2607 відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність до чинного законодавства, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям в соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей (далі Положення №530).
Пунктом 2.3 розділу 2 Положення №530 передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена військова служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Аналогічна правова позиці висловлена Верховним Судом у постановах від 5 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17 та від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17), від 16 червня 2020 року у справі №185/7049/16-а.
В ході судового розгляду судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, про що також відсутній спір між сторонами, позивач був призваний Павлоградським ОМВК на військову службу у Збройні Сили України при частковій мобілізації 26.03.2014 року та звільнений у запас (демобілізований) 18.03.2015 р. (довідка Військового комісара Павлоградського об`єднаного міського військового комісаріату №4/335 від 19.03.2015 року).
Відповідно до Довідки Військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2020 р. №1147 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що видана старшому солдату ОСОБА_1 , він у період з 08.05.2014 р. по 11.07.2014, з 26.07.2014 по 23.09.2014, з 15.01.2015 по 06.03.2015 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції.
Згідно із листом від 04.01.2021 р. №7/1 ТВО Військового комісара Павлоградського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Петров Руслан Федорович приймав участь у бойових діях в зоні АТО у складі в/ч НОМЕР_1 в період з 08.05.2014 по 11.07.2014 р., 26.07.2014 по 23.09.2014, з 15.01.2015 по 06.03.2015.
Відповідно до розрахунку страхового стажу з урахуванням перетину періодів, період проходження позивачем військової служби в особливий період з 26.03.2014 по 18.03.2015 зарахований відповідачем до стажу (страхового та пільгового) та становить 11 місяців 23 дні.
Втім, весь період військової служби в особливий період зарахований позивачу в одинарному розмірі, в тому числі періоди його участі в антитерористичній операції.
Суд вважає, що відповідач протиправно не зарахував у кратному розмірі (із розрахунку один місяць служби за три місяці) періоди проходження позивачем військової служби в зоні антитерористичній операції: з 08.05.2014 по 11.07.2014 р., 26.07.2014 по 23.09.2014, з 15.01.2015 по 06.03.2015, до стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З урахуванням норм п. 2.3 розділу ІІ Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей затвердженого Наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 р. №530 періоди участі позивача в антитерористичній операції підлягають зарахуванню до його стажу для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону №1058 у кратному розмірі, виходячи із розрахунку один місяць служби за три місяці.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи зараховувати періоди участі позивача в антитерористичній операції до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону №1058 у кратному розмірі, виходячи із розрахунку один місяць служби за три місяці, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому такі дії є протиправними.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивачу тричі було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за різного вирахування страхового стажу, що є цілком протиправним.
Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону №1058, що викладені у листах від 16.12.2020 р. за №0400-010303-8/120894, від 31.12.2020 р. за №0400-010303-8/128446 та від 01.03.2021 р. за №0400-0103013-8/29325, не відповідають ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону №1058, що викладені у листах від 16.12.2020 р. за №0400-010303-8/120894, від 31.12.2020 р. за №0400-010303-8/128446 та від 01.03.2021 р. за №0400-0103013-8/29325, як протиправні.

Щодо вимог призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 01.10.2020 року, суд вважає, що такі позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

З матеріалів справи встановлено, що перше звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону №1058 з АТО відбулося 01.10.2020 р.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом враховано, що страховий стаж позивача розрахований пенсійним фондом та становить 27 роки 4 місяці 20 днів, в тому числі: по Списку №1 24 роки 4 місяці 20 днів; військової служби в особливий період з 26.03.2014 по 18.03.2015 11 місяців 23 дні (в одинарному розмірі).

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону №1058, що викладені у листах від 16.12.2020 р. за №0400-010303-8/120894, від 31.12.2020 р. за №0400-010303-8/128446 та від 01.03.2021 р. за №0400-0103013-8/29325, визнані судом протиправними та скасовані.

З огляду на викладене, суд вважає, що достатнім, необхідним, ефективним та повним способом захисту відновлення порушеного права позивача є саме зобов`язання відповідача зарахувати період участі його у антитерористичній операції з 08.05.2014 по 11.07.2014 р., 26.07.2014 по 23.09.2014, з 15.01.2015 по 06.03.2015 у кратному розмірі, виходячи із розрахунку один місяць служби за три місяці, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону №1058, із вирішенням питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з 01.10.2020 р.

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати з оплати судового збору у розмірі 908,00грн.

Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що викладені у листах від 16.12.2020 р. за №0400-010303-8/120894, від 31.12.2020 р. за №0400-010303-8/128446 та від 01.03.2021 р. за №0400-0103013-8/29325.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів проходження ОСОБА_1 військової служби в зоні антитерористичній операції з 08.05.2014 по 11.07.2014 р., 26.07.2014 по 23.09.2014, з 15.01.2015 по 06.03.2015, у кратному розмірі, виходячи із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів проходження ОСОБА_1 військової служби в зоні антитерористичній операції з 08.05.2014 по 11.07.2014 р., 26.07.2014 по 23.09.2014, з 15.01.2015 по 06.03.2015, у кратному розмірі, виходячи із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.10.2020 р.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код ЄДПРОУ 21910427) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 908грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 РозділуПерехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст складений 17.05.2021 р.

Суддя О.С. Рябчук