Справа № 140/3664/21
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/3664/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 19.11.2020 №21-72 вих. 20 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), первинної редакції ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження суми пенсії максимальним розміром; зобов`язання провести ОСОБА_1 з 01.10.2020 перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), первинної редакції ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Волинської обласної прокуратури від 19.11.2020 №21-72 вих. 20 без обмеження суми пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат; зобов`язання виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії за минулий період з 01.10.2020 до моменту закінчення перерахунку пенсії і переказати її на особистий рахунок позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з 29.09.2011 року отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у розмірі 90 відсотків середнього місячного заробітку за посадою прокурора відділу. Право на отримання даного виду пенсії у вищезазначеному розмірі підтверджено також постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.05.2016 у справі №161/6233/16-а, яка набула законної сили та якою зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок в розмірі 90% від розміру щомісячної заробітної плати, зазначеної у довідці про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій без обмеження пенсії максимальним розміром.

Зазначає, що у зв`язку із наказом Офісу Генерального прокурора № 414 від 08.09.2020 про початок роботи обласних прокуратур із 11.09.2020 та підвищенням заробітної плати працівникам Волинської обласної прокуратури, відповідно до п.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-УІІ та рішення Конституційного Суду України №6-р/2020 від 26.03.2020, у позивача виникло право на перерахунок пенсії.

В подальшому відповідно до ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII та рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020 Волинською обласною прокуратурою мені видано довідку від 19.11.2020 №21-72 вих.20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

У зв`язку з цим, 30.11.2020 ОСОБА_1 , через особистий кабінет Веб-порталу Пенсійного фонду України, звернулася до ГУ ПФУ у Волинської області із заявою встановленої форми за перерахунком пенсії, до якої долучила вищевказану довідку Волинської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) та інші документи (копії паспорта громадянина України, довідки про присвоєння індивідуального податкового номера, трудової книжки). Повідомлень про результати розгляду позивач не отримала. Лише 23.02.2021, отримавши пенсію виявила, що її розмір складає лише 17690 гривень.

У зв`язку з цим, 10.03.2021 позивач повторно звернулася до відповідача із заявою про роз`яснення чому перераховано пенсію лише в сумі 17690,00 грн., а не відповідно до законодавства - у розмірі 90 відсотків від розміру середньомісячної заробітної плати без обмеження пенсії максимальним розміром та не враховано долучену довідку від 19.11.2020 №21-72 вих.20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

Згідно листа-відповіді ГУ ПФУ у Волинській області від 24.03.2021 №2413-2048/Б-02/8-0300/21 слідує що позивачу перераховано пенсію із 01.10.2020 та встановлено в розмірі 60% від заробітної плати (грошового забезпечення), визначеної у довідці прокуратури Волинської області від 19.11.2020 №21-72 вих20 та із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії, десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача та зауважила, що безумовною обставиною для перерахунку пенсії є підвищення заробітної плати працюючих працівників прокуратури та зміна чинного законодавства відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019. Поряд з тим зміни, які були внесені до Закону України «Про прокуратуру» в частині визначення відсоткового розміру пенсії та встановлення обмеження максимальним розміром пенсії не підлягають застосуванню при перерахунку пенсії, призначеної до набрання чинності цими змінами. Крім того, право на отримання пенсії у розмірі 90 відсотків місячної суми заробітної плати та щодо виплати пенсії без обмеження суми пенсії максимальним розміром підтверджено постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.05.2016 у справі №161/6233/16-а, яка набула законної сили.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а.с.20).

У відзиві на позов від 28.04.2021 №0300-0802-7/19417 відповідач вимоги позову заперечив та у їх задоволенні просив відмовити у повному обсязі (а.с.29-36). В обґрунтування цієї позиції вказав, що перерахунок пенсії колишнім працівникам органів прокуратури проводиться на підставі норм, встановлених законодавцем в статті 86 Закону №1697-VII, а саме в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідно до статті 86 вказаного Закону максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Враховуючи наведені норми, ГУ ПФУ у Волинській області за результатами розгляду заяви позивача провело перерахунок пенсії, розмір якої обчислено з урахуванням обмеження максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, відповідач наголосив, що норми статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури у зв`язку з підвищенням заробітної плати, не чинні, тому вимога здійснити перерахунок пенсії на підставі норми закону, яка втратила чинність є безпідставною.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені сторонами у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, та не є спірною та обставина, що позивач ОСОБА_1 з 2011 року отримує пенсію за вислугу років, у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ.

Як слідує з матеріалів справи позивач 30.11.2020, через особистий кабінет Веб-порталу Пенсійного фонду України, звернулася до ГУ ПФУ у Волинської області із заявою встановленої форми за перерахунком пенсії (а.с.21).

Не отримавши відповідь на вищевказану заяву ОСОБА_1 09.03.2021 позивач повторно звернулася до відповідача із заявою про роз`яснення чому перераховано пенсію лише в сумі 17690,00 грн., а не відповідно до законодавства - у розмірі 90 відсотків від розміру середньомісячної заробітної плати без обмеження пенсії максимальним розміром та не враховано долучену довідку від 19.11.2020 №21-72 вих.20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій (а.с.22).

Листом від 24.03.2021 №2413-2048/Б-02/8-0300/21 відповідачем надано відповідь згідно якої слідує, що за результатами розгляду заяви проведено перерахунок пенсії та встановлено в розмірі 60% заробітної плати на посаді прокурора відділу та обмежено виплату в розмірі десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, тобто 17690 грн. (а.с.23).

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків місячної заробітної плати за відповідною посадою та без обмеження пенсії максимальним розміром протиправними, позивач звернулася до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Зазначені норми зобов`язують суб`єктів владних повноважень діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури.

На час призначення позивачу пенсії (2011 рік) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ. Прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1); обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1); призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1).

До статті 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено зміни Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону №3668-VI з 01 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14 жовтня 2014 року ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» (Закон №1697-VІІ). Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни: частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»; частину двадцяту статті 86 Закону №1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від №7-р(II)/2019 та визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Рішення положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У пункті 3 Рішення №7-р(II)/2019 Конституційний Суд України встановив такий порядок його виконання: частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції.

Отже, з 13 грудня 2019 року особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону №1697-VІІ мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам.

Склад та розмір заробітної плати прокурорів визначала стаття 81 Закону №1697-VІІ.

В той же час Законом України від 28 грудня 2014 року №79-VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, відповідно до якого, зокрема, норми статті 81, частин шістнадцятої, сімнадцятої, вісімнадцятої статті 86, пунктів 13, 14 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України від 14 жовтня 2014 «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року №6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону №1697-VІІ зі змінами застосовуються порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, відновлено дію статті 81 Закону №1697-VІІ в частині визначення розміру та складових заробітної плати прокурорів.

Стаття 81 Закону №1697-VІІ в редакції Закону України від 19 вересня 2019 року №113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (набув чинності з 25 вересня 2019 року) визначає порядок обрахунку заробітної плати для працівників Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур, зокрема, посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з відповідним коефіцієнтом.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1155 «Про умови оплати праці прокурорів» (Постанова №1155), пунктом першим якої затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур згідно з додатками 1-3.

Як слідує з матеріалів справи, Волинська обласна прокуратура видала позивачу довідку від 19 листопада 2020 року №21-72 вих20 про розмір заробітної плати за відповідною (прирівняною) посадою прокурора відділу, що враховується для перерахунку пенсій, за нормами, чинними на 11 вересня 2020 року (на день початку роботи обласних прокуратур згідно з наказом Генерального прокурора від 08 вересня 2020 року №414).

Підвищення заробітної плати прокурорським працівникам відповідно до положень частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ є підставою для перерахунку пенсії позивача з розміру заробітної плати, визначеної у довідці Волинської обласної прокуратури від 19 листопада 2020 року №21-72 вих20, з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто з 01 жовтня 2020 року.

У розглядуваному випадку відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу на підставі вказаної довідки. Тобто право позивача на перерахунок пенсії відповідач не заперечує. При цьому пенсія позивача обрахована з розміру 60 відсотків від заробітної плати та із застосуванням обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Вирішуючи спір щодо застосування відсоткового розміру для цілей перерахунку пенсії, суд зазначає, що частина друга статті 86 Закону №1697-VII визначає розмір пенсії прокурорів, який становить 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

На момент призначення позивачу пенсії розмір пенсії був визначений у частині першій статті 50-1 Закону №1789-ХІІ та становив від 80 до 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Водночас при перерахунку пенсії за вислугу років змінною величиною є лише розмір пенсії, що залежить від зміни розміру чи складових місячної (чинної) заробітної плати відповідної категорії працівників, з якої здійснюється обрахунок пенсії, а не відсоткове значення розміру пенсії, обрахунок якої здійснений при її призначенні та є незмінним.

Верховний Суд України у постанові від 06 жовтня 2015 року в справі №21-2432а15 сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах, зокрема, визначив, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом №3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Такий правовий висновок надалі підтриманий Верховним Судом у постановах від 31 липня 2019 у справі №354/90/15-а, від 29 квітня 2020 у справі №490/5366/16-а.

Таким чином, суд вважає безпідставним застосування до спірних правовідносин норм Закону №1697-VІІ в частині визначення відсоткового розміру пенсії, оскільки вказаний Закон поширює свою дію на працівників прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Враховуючи те, що позивач вже є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років і пенсія йому призначена у 2011 році за Законом №1789-ХІІ, тому до його пенсії не може застосовуватися відсотковий розмір (60 відсотків), визначений Законом №1697-VІІ.

З огляду на викладене суд зазначає, що ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 19 листопада 2020 року №21-72 вих20, виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення).

Разом з тим, безпідставними є доводи позивача щодо протиправності дій відповідача в частині обмеження пенсії максимальним розміром.

Обмеження виплати пенсії максимальним її розміром вперше було встановлено Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон №3668-VI), який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, та прийнятий з метою визначення заходів подальшого реформування пенсійної системи та збалансування солідарної системи пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

За приписами абзацу першого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Суд звертає увагу на те, що пункт 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01 жовтня 2011 року вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність). Тобто для осіб, яким призначено пенсію за законодавством, що не передбачало обмеження максимального розміру, законодавець передбачив лише збереження раніше призначеного розміру пенсії. Водночас право на здійснення перерахунку пенсії у розмірі, що перевищує максимально встановлений законом, законодавцем не передбачено.

Законом України від 02 березня 2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, частину п`ятнадцяту статті 50-1 Закону №1789-XII замінено чотирма частинами, зокрема частиною вісімнадцятою такого змісту: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Як уже зазначалося, з 15 грудня 2015 року Закон №1789-XII відповідно до розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону №1697-VII втратив чинність (крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1). Отже, частина вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-XII, яка застосовувалась субсидіарно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI та врегульовувала питання виплати пенсій без обмежень, втратила чинність з набранням чинності Закону №1697-VII, а тому до спірних правовідносин такі норми не застосовуються.

Абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відтак, у зв`язку з прийняттям Закону №1697-VII розмір пенсії прокурорів знову обмежено максимальним розміром - десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії, наведеними вище положеннями встановлюються обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України.

Також суд звертає увагу, що не застосування обмеження розміру виплачуваної пенсії при її перерахунку у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури, до осіб, яким призначена пенсія відповідно до положень статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, неодмінно призведе до ситуації непрямої дискримінації інших пенсіонерів з числа прокурорів, зокрема тих, яким пенсія призначена відповідно до Закону №1697-VII, та суперечитиме принципу рівності перед Законом. Утверджуючи та забезпечуючи права осіб на соціальний захист, держава повинна в процесі виконання своїх соціальних обов`язків вживати заходів для забезпечення рівності між пенсіонерами.

Верховним Судом неодноразово здійснювався касаційний розгляд справ, де позивачами виступали особи, яким пенсії були призначені відповідно до Закону №1789-XII, а вимоги позовних заяв було звернуто до пенсійного органу стосовно неправомірності його дій та рішень щодо здійснення перерахунку такої пенсії із застосуванням обмеження її максимальним розміром, передбаченим статтею 86 Закону №1697-VII, в редакції зі змінами, внесеними Законами України від 24 грудня 2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (постанови Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №205/8204/16-а, від 03 квітня 2018 року у справі №361/4922/17, від 02 травня 2018 у справі №704/87/17, від 15 серпня 2018 року у справі №161/9572/17, від 17 січня 2019 року у справі №161/713/17, від 15 травня 2019 року у справі №554/4191/17, від 21листопада 2019 у справі №161/14321/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №554/10510/16-а, від 28 жовтня 2020 у справі №686/2428/16-а).

Розглядаючи вищевказані справи, Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

Також на вказані обставини звернув увагу Верховний Суд в ухвалі від 04 лютого 2021 року у справі №400/6132/20 про відмову у відкритті провадження та розгляд як зразкової справи №400/6132/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про перерахунок пенсії в частині зменшення її розміру з 90 до 60 відсотків від заробітку та обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність, та зобов`язання пенсійний орган здійснити перерахунок призначеної їй пенсії у розмірі 90 відсотків та без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01 жовтня 2020 року.

З урахуванням наведеного при здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії пенсійним органом обґрунтовано застосовано обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність, встановлене вищезгаданими нормативно-правовими актами.

Зважаючи на встановлені обставин справи, наведені норми чинного законодавства України, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 19.11.2020 №21-72 вих20 з 01.10.2020 у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати та зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 19 листопада 2020 року №21-72 вих20, та про відмову в задоволенні решти позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією №10357 від 09.04.2020 (а.с.15), та який був зарахований до спеціального фонду державного бюджету України.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 19 листопада 2020 року №21-72 вих20 з 01 жовтня 2020 року у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Волинської обласної прокуратури від 19 листопада 2020 року №21-72 вих20.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський