Справа № 378/291/21
Суддя: Гуртовенко Р. В.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 378/291/21
Провадження № 2-а/378/5/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2021 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді: Гуртовенко Р. В.,

за участю секретаря: Мельник Н.Д.,

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача - інспектора

СРПП ВП №5 Білоцерківського

РУП ГУ НП в Київській області: Савчука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області та інспектора СРПП Ставищенського ВП №5 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Савчука Володимира Арсеньовича, третя особа: Білоцерківське районне управління поліції ГУ НП в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 22.04.2021р. інспектором СРПП ВП№5 Білоцерківського РУП Савчуком В. А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, відповідно до якої до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень. Вважає, що вказана постанова є протиправною, незаконною, необгрунтованою та підлягає скасуванню. 22.04.2021р. близько в 00 годин він та ОСОБА_2 поверталися із роботи та знаходилися в с. Станіславчик Білоцерківського району Київської області, сиділи в автомобілі марки "ВАЗ 21013", д. н. з. НОМЕР_1 . Він сидів на водійському сидінні, а ОСОБА_2 на передньому пасажирському сидінні та розказував як перемикати передачі в автомобілі, оскільки він (позивач) проходить навчання для отримання посвідчення водія. Двигун автомобіля був не заведений, автомобіль не рухався. У цей час поруч з ними зупинився поліцейський автомобіль, до них підійшли поліцейські, один з яких наказав надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Він надав поліцейському посвідчення тракториста, а ОСОБА_2 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Поліцейський сказав, що посвідчення тракториста не дає права керувати легковим автомобілем, після цього пішов до службового автомобіля, а коли він повернувся, то надав копію постанови.

Позивач просить суд визнати протиправною та скасувати вищевказану постанову, а провадження по справі закрити, стягнути на його користь судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини викладені в позовній заяві, позов просить задовольнити. Додатково зазначив, що він працює трактористом в СФГ «Роксолана». На час накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. посвідчення водія у нього ще не було. При отриманні постанови про накладення вказаного штрафу ніяких заперечень з приводу її змісту у нього не було, як і не було претензій до працівників поліції, що її склали.

Відповідач інспектор СРПП Ставищенського ВП №5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Савчук В. А. в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що 21.04.2021 року він перебував на цілодобовому чергуванні в патрульній поліції. В цей день, близько 23 год. 10 хв. - 23 год. 15 хв. по телефонному зв`язку надійшло повідомлення про факт сімейного насильства в с. Станіславчик по вул. Вишневій Білоцерківського району Київської області. Він виїхав з інспектором СРПП Ставищенського ВП №5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Нескороженим А.О. за місцем виклику. 22.04.2021 року, близько 00 год. 10 хв. - 00 год. 15 хв., перебуваючи в с. Станіславчик по вул. Вишневій він з ОСОБА_3 побачили автомобіль марки «ВАЗ - 2101», що рухався їм на зустріч з державним реєстраційним номером Черкаської області. Зустрівши автомобіль патрульної поліції, автомобіль «ВАЗ - 2101» на хвилину зупинився, а потім продовжив рух, змінивши його напрямок з вул. Вишневої на вул. Набережну. В цей час за допомогою застосування спеціальної техніки (проблискові маячки та звуковий сигнал) вказаний автомобіль було зупинено. В ньому перебувало двоє чоловіків, за кермом знаходився позивач ОСОБА_1 . До зупиненого автомобіля підійшов інспектор ОСОБА_3 та попросив у водія для перевірки реєстраційні документи на автомобіль. Водій надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення тракториста-машиніста та страховий поліс. В цей час пасажир зупиненого автомобіля ОСОБА_2 вийшов з нього та зателефонував директору СФГ «Роксолана» ОСОБА_4 , який в свою чергу в телефонній розмові просив їх відпустити його працівників, оскільки вони не встигають заробляти на штрафи. У відповідь на це він повідомив ОСОБА_4 , що відносно ОСОБА_1 буде складено постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Після цього було складено вказану постанову з накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.. При отриманні постанови про накладення вказаного штрафу ніяких заперечень з приводу її змісту у ОСОБА_1 не було. Останній отримав вказану постанову та розписався про її отримання.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Київській області в судове засідання не прибув, управління направило до суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки оспорювана постанова винесена законно та з дотриманням норм чинного законодавства, справу просить розглядати без участі їх представника (а. с. 40-43).

Представник третьої особи: Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи дане управління повідомлено належним чином, причини неявки свого представника суду не повідомило.

Інспектор СРПП Ставищенського ВП №5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Нескорожений А.О. суду пояснив, що 21.04.2021 року він із інспектором Савчуком В.А. заступили на цілодобове чергуванні в патрульній поліції. В цей день, близько 23 год. 10 хв. - 23 год. 15 хв. по телефонному зв`язку надійшло повідомлення про факт сімейного насильства в с. Станіславчик по вул. Вишневій Білоцерківського району Київської області. Він виїхав з інспектором СРПП Ставищенського ВП №5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Савчуком В.А. за місцем виклику. 22.04.2021 року, близько 00 год. 00 хв., точного часу не пам`ятає, перебуваючи в с. Станіславчик по вул. Вишневій він з Савчуком В.А. побачили автомобіль марки «ВАЗ - 2101» сірого кольору, що рухався їм на зустріч з державним реєстраційним номером Черкаської області. Зустрівши автомобіль патрульної поліції, автомобіль «ВАЗ - 2101» на хвилину зупинився, а потім продовжив рух в напрямку до них. В цей час за допомогою застосування спеціальної техніки (проблискові маячки та звуковий сигнал) вказаний автомобіль було зупинено. В ньому перебувало двоє чоловіків, за кермом знаходився позивач ОСОБА_1 . До зупиненого автомобіля підійшов він та попросив у водія для перевірки реєстраційні документи на автомобіль. Водій надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення тракториста-машиніста та страховий поліс. Посвідчення водія у нього не було, бо він його не отримував, що було підтверджено перевіркою по базі «Армор». Також по даній базі встановлено, що в листопаді місяці 2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу, якого останній сплатив. В цей час пасажир зупиненого автомобіля, як потім виявилося ОСОБА_2 , вийшов з нього та зателефонував директору СФГ «Роксолана» ОСОБА_4 , який в свою чергу в телефонній розмові просив їх відпустити його працівників, оскільки у них не вистачає грошей на сплату штрафів. Після цього, інспектор Савчук В.А. виніс постанову про накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом без посвідчення водія. При отриманні постанови про накладення вказаного штрафу ніяких заперечень з приводу її змісту у ОСОБА_1 не було. Останній отримав вказану постанову та розписався про її отримання. Вони роз`яснили ОСОБА_1 , що він має право оскаржити постанову або сплатити штраф. Кому належить автомобіль, в якому їхав ОСОБА_1 , не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні суду показав, що він перебуває в родинних відносинах із позивачем, вони разом працюють трактористами в СФГ «Роксолана». 21.04.2021 року, близько 24 год. 00 хв. він з ОСОБА_1 їхали разом з роботи додому автомобілем марки «ВАЗ - 2101». За кермом даного автомобіля перебував він, а ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні. В селі Станіславчик вони з`їхали з головної дороги та мали поїхати на польову дорогу, так як він хотів навчити ОСОБА_1 керувати самостійно автомобілем. Вони стояли автомобілем в центрі села за перехрестям центральних доріг, назви вулиці не знає. Він сидів збоку на пасажирському сидінні, а ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля. Двигун автомобіля в цей час був вимкнений, вони тільки в ньому сиділи пристебнуті поясами безпеки. Габаритні сигнали та ближнє світло фар автомобіля було увімкнено. Він роз`яснював ОСОБА_1 як керувати автомобілем, перемикати передачі, тощо. У ОСОБА_1 згодом мали відбутись екзамени щодо отримання посвідчення водія. В цей час до них під`їхав автомобіль патрульної поліції, в якому перебувало двоє поліцейських. До їх автомобіля підійшов майор поліції, а потім і другий поліцейський. Майор поліції попросив посвідчення водія. Він запитав у поліцейських, чому вони їх зупинили, чому підійшли. Потім майор поліції без дозволу відкрив двері водія та вимагав надати для перевірки посвідчення водія. На вимогу патрульних поліцейських ОСОБА_1 вийшов із автомобіля та пред`явив поліцейським реєстраційний талон на автомобіль і посвідчення тракториста. Він також вийшов із автомобіля та зателефонував директору СФГ «Роксолана» ОСОБА_4 .. Потім останній говорив із майором поліції, який сказав ОСОБА_4 , що буде винесено постанову на ОСОБА_1 за керування автомобілем без посвідчення водія. На той момент автомобіль марки «ВАЗ - 2101», в якому вони сиділи з ОСОБА_1 належав йому фактично, оскільки він його купив без документального оформлення. На даний час цей автомобіль належить позивачу, оскільки 5 - 6 днів назад він його йому продав. Особисто він ніяких документів поліцейським не пред`являв, посвідчення водія у нього було із собою.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, допитавши свідка ОСОБА_2 та дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 22.04.2021р. інспектором СРПП ВП№5 Білоцерківського РУП Савчуком В. А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, відповідно до якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 , 22.04.2021р., близько 00 год. 10 хв. в с. Станіславчик по вул. Вишневій Білоцерківського району Київської області, керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21013" державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії (а. с. 9).

Із копії посвідчення тракториста-машиніста виданого ОСОБА_1 , встановлено, що останній має право керувати транспортними засобами категорії А1 і А2 - тракторами (а. с. 10).

Із довідки ПП СФ «Автошкола «Драйвінг Плюс» встановлено, що ОСОБА_1 навчався у вказаному підприємстві на водія категорії «В» в період з 28.03.2021р. по 09.05.2021р. (а. с. 11).

З показань свідка ОСОБА_2 , зокрема вбачається, що він з позивачем сиділи в автомобілі і він показував останньому як керувати автомобілем. Він сидів збоку на пасажирському сидінні, а ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля. Двигун автомобіля в цей час був вимкнений, вони тільки в ньому сиділи пристебнуті поясами безпеки. Габаритні сигнали та ближнє світло фар автомобіля було увімкнено. В цей час до них під`їхав автомобіль патрульної поліції, в якому перебувало двоє поліцейських. Він запитав у поліцейських, чому вони їх зупинили, чому підійшли.

Суд відноситься критично до показів свідка ОСОБА_2 , в яких він, зокрема, заперечує факт керування автомобілем позивачем, оскільки вони разом працюють, перебувають у дружніх і родинних стосунках. Разом з тим, свідчення свідка, в яких він зазначає, що запитував у поліцейських чому вони їх зупинили, чому підійшли, і що за кермом автомобіля в цей момент перебував позивач без посвідчення водія узгоджуються із поясненнями відповідача Савчука В.А. та інспектора поліції ОСОБА_3 , які в судовому засіданні вказали, що в момент зупинки автомобіля марки «ВАЗ - 2101», в ньому за кермом перебував позивач та не мав посвідчення водія.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч. 2 ст. 258 КУпАП.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 Інструкції).

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", - зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Пунктом 2.1. ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.4 (а) ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитись із дотриманням вимог ПДР, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР.

У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності посвідчення водія відповідної категорії особа несе відповідальність, встановлену законом.

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 з приводу місця розгляду справи про адміністративне правопорушення є помилковими з огляду на те, що після його прийняття норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 КУпАП зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 КУпАП, а саме: постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Щодо відмови в наданні можливості користуватись послугами адвоката під час притягнення позивача до відповідальності, суд зазначає наступне. Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосудця вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень. Отже, суд не приймає до уваги посилання позивача, що йому було відмовлено в отриманні юридичної допомоги.

Водночас, відповідно до приписів статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пояснення позивача, що він не керував автомобілем, а вчився керувати автомобілем, суд розцінює як намір уникнути відповідальності за керування автомобілем без посвідчення водія відповідної категорії, оскільки він раніше притягувався до адміністративної відповідальності за керування автомобілем без посвідчення водія відповідної категорії, що підтверджується витягом з бази «Армор», на вимогу інспектора надав посвідчення тракториста-машиніста (а. с. 51).

Таким чином, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає що спірна постанова прийнята відповідачем законно, оскільки такий висновок ґрунтується на: поясненнях відповідача Савчука В.А. , інспектора поліції Нескороженого А.О., які зазначили, що в момент зупинки автомобіля марки "ВАЗ 21013" державний номерний знак НОМЕР_1 , ним керував позивач без посвідчення водія; показах свідка ОСОБА_2 , в яких він зазначає, що вони з позивачем сиділи в автомобілі пристебнуті поясами безпеки, габаритні сигнали та ближнє світло фар автомобіля було увімкнено, він запитував у поліцейських чому вони їх зупинили, чому підійшли, і що за кермом автомобіля в цей момент перебував позивач без посвідчення водія; витягом з бази «Армор», де вказано, що позивач уже притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія з накладенням штрафу. Крім того, під час отримання спірної постанови у поліцейських позивач будь-яких заперечень щодо її змісту їм не висловлював та не подавав у письмовому вигляді, про що він зазначив і в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись п. п. 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху України, ст. ст. 9, 126 ч. 2, 256, 257, 258, 268, 276, 277, 278, 279, 289, 291 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 94, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення через Ставищенський районний суд Київської області до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р. В. Гуртовенко