Справа № 480/1973/21
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2021 року Справа №480/1973/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 15.01.2001 про відмову у перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці згідно із заявою від 04.01.2021 та скасувати вказане рішення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Донецького апеляційного суду, м. Бахмут, від 03.03.2020 №3-11-14/114/20 з 01.01.2021, з урахуванням фактично виплачених сум.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що знаходиться на обліку у відповідача та отримує довічне грошове утримання судді у відставці. На підставі рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, Донецьким апеляційним судом м. Бахмут була видана довідка від 03.03.2020 №3-11-14/114/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про перерахунок призначеного йому довічного грошового утримання на підставі вищевказаної довідки, однак відповідач відмовив у проведенні такого перерахунку.
Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином (а.с. 21), проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що позивач є суддею у відставці, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання.
Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 14.12.2016 №109 (а.с. 12).
На звернення позивача ГУ ПФУ в Сумській області листом від 15.01.2021 №1800-8306-8/1967 повідомило ОСОБА_1 , що йому відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки від 03.03.2020 №3-11-14/114/20, виданої Донецьким апеляційним судом м. Бахмут, у зв`язку з тим, що право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці набуде при збільшенні розміру суддівської винагороди після 18.02.2020 (а.с. 5).
Також, рішенням від 06.01.2021 №4 (а.с. 13) позивачу відмовлено в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку з тим, що довідка Донецького апеляційного суду, м. Бахмут, від 03.03.2020 №3-11-14/114/20 не відповідає нормам п. 25 розділу ХІІ "Прикінцеві положення та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Статтею 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (далі - закон № 1402-VIІІ) урегульовано порядок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Відповідно до ч. 4 вказаної статті у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Водночас, пунктом 2 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 1402-VIII передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом втрачає чинність Закон України № 2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.
Пунктом 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII (з урахуванням змін, внесених згідно із Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII та у редакції Закону України від 21.12.2016 № 1798-VIII) було визначено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
У інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 положення пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 1402-VIII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Мотивуючи своє рішення Конституційний Суд України зазначив, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп/2013).

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці; право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості; щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу; конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (абзаци п`ятий, шостий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013).

Розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шестидесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом України № 1402-VIII, фактично не мали можливості отримувати довічне грошове утримання у вказаному розмірі.

Водночас, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

З урахуванням наведеного, Конституційний Суд України дійшов висновку, що запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Таким чином, положення пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 1402-VIII втратили чинність з 18.02.2020. Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон України №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Як наслідок, з 18.02.2020 на порядок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці поширюються положення статті 142 Закону України № 1402-VIII, у силу приписів частини четвертої якої суддя у відставці має право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання позивача підлягає перерахунку з 19.02.2020, а саме наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 - моменту, з якого у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII.

Саме з 19.02.2020 втратили чинність обмеження, встановлені пунктом 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, щодо права на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, тільки тими суддями, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працювали на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо них відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Викладена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в рішенні від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У зв`язку з тим, що саме з 19.02.2020 виникли підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , тому позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Донецького апеляційного суду, м. Бахмут, від 03.03.2020 №3-11-14/114/20, підлягають задоволенню з 19.02.2020, а не з 01.01.2021.

У позовних вимогах позивач просив, також визнати протиправним рішення відповідача від 15.01.2001 про відмову у перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці згідно із заявою від 04.01.2021 та скасувати вказане рішення.

Суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджено прийняття відповідачем рішення від 15.01.2001 про відмову у перерахунку позивачу щомісячного довічного утримання судді у відставці, в матеріалах справи наявний лист від 15.01.2021 №1800-8306-8/1967 (а.с. 5).

Відповідач, розглянувши звернення позивача щодо перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці, листом повідомив про те, що йому відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки від 03.03.2020 №03-11-14/114/20, у зв`язку з тим, що право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці набуде при збільшенні розміру суддівської винагороди після 18.02.2020 (а.с.5).

Таким чином у суду відсутні підстави для скасування листа 15.01.2021 №1800-8306-8/1967, оскільки воно не є рішенням у розумінні КАС України, не тягне жодних наслідків для позивача, а лише інформує про дії відповідача при розгляді звернення.

Однак, у матеріалах справи міститься рішення від 06.01.2021 №4 (а.с. 13), яким відмовлено позивачу у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку з тим, що довідка Донецького апеляційного суду, м. Бахмут, від 03.03.2020 № 03-11-14/114/20 не відповідає нормам п. 25 розділу ХІІ "Прікінцеві положення та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII.

З огляду на викладені обставини, суд визнає висновки відповідача, викладені в рішенні від 06.01.2021, необґрунтованими, а рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 06.01.2021 №4 таким, що прийнято без урахування усіх обставин, які мали значення для його прийняття, у зв`язку із чим таке рішення підлягає скасуванню.

Виходячи з вимог, заявлених позивачем у даній справі, суд, з метою захисту порушеного права позивача вважає за необхідне у відповідності до ст. 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення відповідача від 06.01.2021 №4 про відмову в проведенні перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного суду, м. Бахмут, від 03.03.2020 №3-11-14/114/20 та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 згідно з довідкою Донецького апеляційного суду, м. Бахмут, від 03.03.2020 №3-11-14/114/20, з урахуванням раніше проведених виплат.

Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату суми заборгованості недоплаченої частини пенсії однією сумою, суд зазначає наступне.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (стаття 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Отже заявлена позовна вимога щодо виплати заборгованості недоплаченої пенсії однією сумою, є передчасною та задоволенню не підлягає. В даному випадку відповідачем взагалі заперечується право позивача на перерахунок пенсії.

Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 908,00 грн., сплачену позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 06.01.2021 №4 про відмову в проведенні перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного суду, м. Бахмут, від 03.03.2020 №3-11-14/114/20.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 згідно з довідкою Донецького апеляційного суду, м. Бахмут, від 03.03.2020 №3-11-14/114/20, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору в розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 14.05.2021.

Суддя С.М. Гелета