Справа № 240/2353/21
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
17 травня 2021 року м. Житомир справа № 240/2353/21
категорія 112030500
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лавренчук О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації щодо перерахунку, нарахування та виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги у відповідності до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, що визначена ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на дату проведення виплат, з урахуванням раніше виплаченої суми;
- зобов`язати Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок разової грошової допомоги позивача, яка виплачується до 05.05.2020 у відповідності до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
-зобов`язати Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації упродовж двадцятиденного строку з моменту вступу рішення суду в законну силу нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу, яка виплачується до 05.05.2020 у відповідності до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, що визначена ч, 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на дату проведення виплат, з урахуванням раніше виплаченої суми;
- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації подати у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністравтиного суду від 22.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
До суду 17.03.2021 надійшов відзив в якому відповідач просить прийняти рішення про стягнення з відповідача щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 ріку розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, із врахуванням проведеної виплати, в сумі 9464,00грн. До доповнення до відзиву додано довідку в якій вказано інформацію, щодо позивача.
У період із 15.03.2021 по 02.04.2021 головуюча суддя перебувала у відпустці.
Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, має право на пільги, встановлені ст. 13 Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і відповідачем йому була виплачена у 2020 році до 5 травня допомога відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112.
Позивач, вважаючи, що вказана допомога йому була виплачена у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні обставини справи та норми чинного законодавства.
Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993.
Так, 01.01.1999 набрав чинності Закон №367-ХІV, яким статтю 13 Закону №3551-XII доповнено частиною в такій редакції: "Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком".
Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року №79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного Кодексу України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Конституційний Суд України рішенням від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
При цьому Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного Рішення, посилаючись на положення свого Рішення від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, дійшов висновку про те, що БК України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.
Таким чином, на час виникнення спірних відносин Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 відновлено дію частини п`ятої статті 13 Закону №3551-XII у редакції Закону №367-XIV, згідно з якою щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.
Водночас Кабінет Міністрів України у постанові №112 установив, що у 2020 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом №3551-XII, особам з інвалідністю внаслідок війни здійснюється у таких розмірах: I групи - 4120 гривень; II групи - 3640 гривень; III групи - 3160 гривень, тобто у розмірах менших, ніж це передбачено частиною п`ятою статті 13 цього Закону.
Отже, на час виплати позивачу у 2020 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон №3551-XII і постанова №112.
Виходячи із визначених у частині четвертій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги позивачу у 2020 році слід застосовувати не постанову №112, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу.
Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 (оприлюдненій 26.01.2021), яка набрала законної сили.
Відтак, позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у розмірі, встановленому частиною п`ятою статті 13 Закону №3551-XII (у редакції Закону №367-XIV), підлягають задоволенню.
При цьому, вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком, визначений у частині першій статті 28 Закону України №1058-IV, який є єдиним законодавчим актом, що визначає розмір мінімальної пенсії за віком. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.
Доводи відповідача стосовно того, що саме Мінсоцполітики як головний розпорядник коштів є відповідальним за неповну виплату коштів позивачу та є належним відповідачем у справі, суд вважає безпідставними з огляду на те, що Мінсоцполітики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які здійснюють безпосередню виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій. Враховуючи це, управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є органами, уповноваженими здійснювати виплату цієї допомоги. Оскільки у 2020 році грошова допомога до 5 травня була виплачена позивачу відповідачем, він є належним відповідачем у справі.
Щодо вимоги "зобов`язати відповідача упродовж двадцятиденного строку з моменту вступу рішення суду в законну силу нарахувати та виплатити позивачу разову грошову допомогу у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, визначеному ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", то суд зазначає, що чинним законодавством встановлений загальний порядок та строк для добровільного виконання судового рішення, який не підлягає зміні судом, а тому у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Що стосується встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, то частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках. Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.
Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням рішення в даній справі.
Щодо строків звернення до суду з даним позовом, то суд не вважає їх пропущеними, враховуючи, що строки звернення до адміністративного суду, відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30 березня 2020 року, пункту 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення " Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX від 18 червня 2020 року, були продовжені з 12.03.2020 по 06.08.2020; про порушення свого права на отримання вказаної допомоги в повному розмірі дізнався, отримавши лист відповідача та в межах шестимісячного строку звернувся до суду.
При вирішенні спору суд обирає спосіб захисту, застосований Верховним Судом у рішенні від 29.09.2020 у зразковій справі №440/2722/20, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021.
Суд зазначає, що право позивача щодо обрання способу захисту порушеного права є диспозитивним. Суд розглядає адміністративні справи в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд. Оскільки позивачем самостійно обраний спосіб захисту порушеного права зобов"язального характеру, то суд не приймає до уваги доводи викладені у відзиві відповідача, щодо необхідності задовольнити позов шляхом стягнення вказаної допомоги.
З огляду на встановлену судом протиправну бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати разової грошової допомоги позивачу, як учаснику бойових дій, у визначеному законом розмірі та правові висновки Верховного суду у зразковій справі, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права є визнання протиправною бездіяльність Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком та зобов`язання нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.
Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправною бездіяльність Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
Зобов`язати Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук