Справа № 460/9602/20
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
17 травня 2021 року м. Рівне №460/9602/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.В. Друзенко, розглянувши клопотання позивача з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кавказьке", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Релігійна організація "Рівненська міська іудейська релігійна громада",
доУправління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Управління майновим комплексом» Рівненської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "БК ІНТЕРБУД", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненська обласна рада, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Будтех-пром»,
проскасування рішень,
Одночасно з позовом позивач подавав заяву про забезпечення позову, в якій просив зупинити дію оскаржуваного наказу №81/М від 02.06.2020 та заборонити Комунальному підприємству «Управління майновим комплексом» Рівненської обласної ради та будь-яким іншим особам розробляти та затверджувати проектну документацію, проводити будівельні роботи з будівництва багатофункціонального комплексу з діловим центром з готелем та житловими приміщеннями на земельній ділянці за адресою: м.Рівне, вул.Кавказька, 32-6 на підставі Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта «Нове будівництво багатофункціонального комплексу з діловим центром з готелем та житловими приміщеннями», виданих Рівненській обласній раді в особі Комунального підприємства «Управління майновим комплексом» Рівненської обласної ради, затверджених наказом Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради №81/М від 02.06.2020.
Ухвалою від 24.12.2020 заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кавказьке» про забезпечення позову в адміністративній справі залишено без задоволення.
Ухвалою від 28.12.2020 позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кавказьке» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №460/9602/20; розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.01.2021.
В підготовчому засіданні 26.01.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Управління майновим комплексом» Рівненської обласної ради, з огляду на що засідання відкладено на 16.02.2021.
Ухвалою від 09.03.2021 судом продовжено строк підготовчого провадження у справі №460/9602/20.
В підготовчому засіданні 30.03.2021 було задоволено заяву Релігійної організації «Рівненська міська іудейська релігійна громада» про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Інтербуд» про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, у зв`язку з чим в підготовчому засіданні було оголошено перерву до 27.04.2021.
В підготовчому засіданні 27.04.2021 було задоволено заяву Рівненської обласної ради про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. У зв`язку з цим, а також у зв`язку з повторним витребовуванням доказів, в підготовчому засіданні було оголошено перерву до 20.05.2021.
Поміж цього, 13.05.2021 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кавказьке» подало до суду також заяву про забезпечення позову, яку обґрунтовує тим, що будівництво об`єкту «Нове будівництво багатофункціонального комплексу з діловим центром з готелем та житловими приміщеннями: м.Рівне, вул. Кавказька, 326» всупереч вимогам державних будівельних норм, стандартів та правил, та чинному законодавству України здійснюватиметься на земельній ділянці, яка відповідно до містобудівної документації і зонінгу не відноситься за призначенням (для обслуговування нежитлової будівлі) для будівництва такого об`єкту. Також вказує, що земельна ділянка на якій здійснюватиметься будівництво відповідно до Закону України «Про поховання та похоронну справу» та Державних санітарних правил та норм «Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України» ДСанПіН 2.2.2.028-99 перебуває в санітарно-захисній зоні закритого кладовища, на якому має місце поховання осіб, які померли внаслідок особливо небезпечних захворювань (тиф, холера), і проведення будівельних робіт на такій земельній ділянці з великою імовірністю стане підставою для розповсюдження вказаних особливо небезпечних хвороб та зараження мешканців прилеглих будинків, в тому числі мешканців Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кавказьке». Окрім того, зауважує, що будівництво вказаного об`єкту може призвести до обвалу будинку позивача, який знаходиться в безпосередній близькості і межує з ним, позаяк попередньо проведені підготовчі будівельні роботи на вказаній земельній ділянці по знесенню існуючої забудови та очищення вказаної земельної ділянки призвели до негативних наслідків технічного будинку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кавказьке».
За правилами пункту 3 частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України, після відкриття провадження у справі, заява про забезпечення позову подається до суду, у провадженні якого перебуває справа.
А відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши у встановлений строк заяву позивача від 13.05.2021 про забезпечення позову, суд прийшов до таких висновків.
За правилами статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Суд у порядку забезпечення адміністративного позову, на підставі статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, може відповідною ухвалою як зупинити дію оскаржуваного індивідуально чи нормативно-правового акта, так і заборонити вчиняти певні дії.
При цьому, при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.
Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.
Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.
Інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.
Згідно з Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.
Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову позивач покликається на рішення Європейського суду з прав людини, а саме: у справі «Пантелеєнко проти України», де наголошено, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом; у справі «Дорани проти Ірландії», де зазначено, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права; у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», де зауважено, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
Пунктом 8 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 визначено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією. Містобудівні умови та обмеження є складовою вихідних даних, отримання яких є необхідною умовою для набуття власниками земельних ділянок або землекористувачами права на забудову земельної ділянки. Містобудівні умови та обмеження є видом містобудівної документації та визначають комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва, та є першим етапом легалізації початку проектування та будівництва об`єктів.
Тобто містобудівні умови та обмеження є передумовою для отримання дозволу на здійснення будівельних робіт.
Відповідно до частини 1 статті 37 цього ж Закону, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що за наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.
З вказаного слідує, що саме містобудівні умови та дозвіл на виконання будівельних робіт надають замовнику та генеральному підряднику чи підряднику право на виконання підготовчих робіт і будівельних робіт на відповідних об`єктах будівництва, в тому числі і на вчинення будь-яких дій у межах будівельного майданчика, а тому суд вважає обґрунтованими посилання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кавказьке» на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реалізації запланованого проекту будівництва на відповідній земельній ділянці, який здійснюватиметься на підставі містобудівних умов та обмежень та виданого на їх підставі дозволу, правомірність прийняття та видачі яких оскаржується в судовому порядку.
Також суд вважає обґрунтованим посилання сторони позивача на те, що в разі реалізації проекту будівництва в межах санітарно-захисної зони кладовища та в безпосередній близькості до житлового будинку позивача з великою імовірністю стане підставою для розповсюдження особливо небезпечних хвороб та зараження мешканців прилеглих будинків та може спричинити погіршення технічного стану будинку позивача. Це в свою чергу може завдати непоправної шкоди здоров`ю та життю мешканців будинку позивача і зробить неефективним захист порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення відповідного адміністративного позову у визначений позивачем спосіб.
При цьому, суд вважає, що такий спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття визначених судом заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а насамперед спрямоване лише на забезпечення права позивача доступу до правосуддя в Україні та збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.
Що стосується права позивача на звернення з відповідним позовом, то суд застосовує правову позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 30.07.2020 по справі №524/2422/17 про те, що незаконне будівництво створює умови, за яких можуть порушуватися права осіб на безпечні умови для життя, гарантовані, зокрема, статтею 50 Конституції України, а тому в такому випадку має місце захист особою свого законного інтересу, а саме - права на безпечне навколишнє середовище та права на безпеку життя, яке порушено внаслідок прийняття оскаржуваних рішень суб`єктами владних повноважень, що у разі їх реалізації може призвести до обвалу існуючої будівлі належної позивачу та поширення небезпечних для життя та здоров`я інфекцій.
Підтвердженням обставин стосовно того, що будівництво вказаного об`єкту здійснюватиметься на земельній ділянці, цільове призначення якої передбачає її використання для обслуговування нежитлової будівлі підтверджується також змістом містобудівних умов та обмежень, що затверджені оскаржуваним наказом від 02.06.2020 №81/М.
Та обставина, що будівництво багатоповерхового об`єкта поруч із будинком позивача може призвести до погіршення стану несучих конструкцій житлового будинку (розвитку тріщини та появи нових) підтверджується Висновком №8414 експертного будівельно-технічного дослідження Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України від 07.04.2017.
Забороняючи здійснювати підготовчі та/або будівельні роботи, суд не вдається до правової оцінки наказу про затвердження містобудівних умов та обмежень і дозволу на виконання будівельних робіт, і не приймає до уваги ті доводи сторони позивача, які ґрунтуються на ознаках протиправності оскаржуваних рішень, оскільки такі можуть бути встановлені лише на підставі дослідження поданих сторонами доказів у справі під час розгляду її по суті.
Суд зауважує, що а ні Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011, а ні жодним іншим нормативно-правовим актом не встановлено строковості дії містобудівних умов та обмежень та дозволу на виконання будівельних робіт, а це свідчить на користь того, що протягом дії заходів забезпечення позову вони не втратять свою чинність.
Такий спосіб забезпечення позову не позбавляє замовника будівництва права на здійснення будівельних робіт на відповідному об`єкті після надання судом правової оцінки законності та обґрунтованості надання такого права (винесення рішення).
Таким чином, вжиття заходів позову жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Такі висновки суду в повній мірі відповідають правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постановах від 24.06.2020 по справі №420/7613/19, від 27.04.2021 по справі №420/6907/20 та від 13.05.2021 по справі №420/2719/20.
За усього наведеного вище суд вважає, що на даний час стороною позивача належним чином обґрунтовано та надано достатню кількість доказів тому, що без вжиття заходів забезпечення позову ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду буде неможливим.
На підставі наведеного у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви позивача про забезпечення адміністративного позову.
Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 17.05.21

Суддя Н.В. Друзенко