Справа № 340/1684/20
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2021 року м. Дніпросправа № 340/1684/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року (суддя 1-ї інстанції Момонт Г.М.) у справі №340/1684/20 за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний Землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної Академії Аграрних Наук України до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання незаконною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) і рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Дослідне господарство Червоний землероб Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України звернулося до суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання незаконною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-3166-11 від 06 квітня 2020 року на суму 4 364 746,00 грн; визнання протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 29 квітня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що винесення оскаржуваної вимоги під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів є порушенням норм Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Окрім того, позивач зауважує про існування судових рішень, якими скасовані попередні вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Кіровоградській області про сплату боргу (недоїмки) від 06 квітня 2020 року №Ю-3166-11 на суму 4 364 746,48 грн, у тому числі 2 751 891,51 грн недоїмки та 1 612 854,97 грн пені. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області на вказане рішення суду було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права до даних правовідносин, а саме необхідно застосовувати норми Закону №2343-ХІІ, в редакції Закону №4212-VІ.

Інші учасники справи не скористались правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони повідомлені про день, час та місце розгляду справи. В су дове засідання до суду апеляційної інстанції сторони (представники) не з`явились.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції відмовила у задоволенні клопотання відповідача про відкладення справи, відповідно до ст. 313 КАС України.

Перевіривши обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Державне підприємство Дослідне господарство Червоний землероб Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України 19.03.1992 р. зареєстроване як юридична особа та взяте на облік як платник єдиного внеску (а.с.19).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 р. у справі №340/1762/19 за позовом Державного підприємства Дослідне господарство Червоний землероб Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування вимоги, визнання протиправним та скасування рішення визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-3166-11, винесену Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області від 11 травня 2019 року; визнано протиправною та скасовано рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 05 липня 2019 року (а.с.16-18).

На підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів посадовою особою ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.04.2020 р. №Ю-3166-11, з огляду на зміст якої станом на 31.03.2020 р. за Державним підприємством Дослідне господарство Червоний землероб Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України обліковується недоїмка з єдиного соціального внеску становить 4 364 746,48 грн, у тому числі 2 751 891,51 грн недоїмка та 1 612 854,97 грн пеня (а.с.7).

27.04.2020 р. ДП Дослідне господарство Червоний землероб Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України подано до Державної податкової служби України скаргу на вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-3166-11 від 06.04.2020 р. (а.с.8-10).

Рішенням Державної податкової служби України №14992/6/99-00-08-06-01-06 від 29.04.2020 р. про результати розгляду скарги, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.03.2020 р. №Ю-3166-11 ГУ ДПС у Кіровоградській області залишено без змін, а скаргу ДП ДГ Червоний землероб КДСГДС НААН від 27.03.2020 р. без задоволення (а.с.11-12).

Позивач не погодившись з вимогою та рішенням про результати розгляду скарги звернувся до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов дійшов висновку про те, що оскаржена вимога прийнята без врахування норм Закону №2343-ХІІ, в редакції Закону №4212-VІ, відмовляючи у задоволенні позову про скасування рішення Державної податкової служби України №14992/6/99-00-08-06-01-06 від 29.04.202 р. про результати розгляду скарги, дійшов висновку, що таке не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача, тобто не породжує жодних правових наслідків та не є для позивача юридично значимим.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 р. №2464-VI (далі Закон №2464) платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону №2464 визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч.ч.11, 12 ст.9 Закону №2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до ч.20 ст.25 Закону №2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Як свідчать встановлені обставини справи, ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 13.09.2016 р. у справі №912/2391/16 порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства Дослідне господарство Червоний землероб Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії наук України та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника Державного підприємства Дослідне господарство Червоний землероб Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії наук України (а.с.159-170).

На підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів посадовою особою ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.04.2020 р. №Ю-3166-11, з огляду на зміст якої станом на 31.03.2020 р. за Державним підприємством Дослідне господарство Червоний землероб Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України обліковується недоїмка з єдиного соціального внеску становить 4 364 746,48 грн, у тому числі 2 751 891,51 грн недоїмка та 1 612 854,97 грн пеня (а.с.7).

Відповідно до ч.ч.1-3, 5, 7 ст.19 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом від 14.05.1992 р. №2343-ХІІ, у редакції Закону України від 22.12.2011 р. №4212-VI, чинного на час порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства Дослідне господарство Червоний землероб Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії наук України та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, мораторій на задоволення вимог кредиторів зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч.ч.1-3, 5, 8 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства, чинного на час винесення оскаржуваної вимоги, мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, із набранням чинності Кодексом України з процедур банкрутства не змінилося правове регулювання щодо заборони нарахування неустойки (штрафу, пені), інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Таким чином є вірними висновки суду, що заборона застосування санкцій протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів стосується невиконання чи неналежного виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дати введення мораторію, і не поширюється на поточні зобов`язання боржника (зобов`язання, які виникли після цієї дати). Боржник, стосовно якого порушено провадження про визнання банкрутом і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, звільняється від відповідальності лише за невиконання зобов`язань щодо яких запроваджено мораторій. За поточними зобов`язаннями боржник відповідає на загальних підставах до прийняття господарським судом постанови про визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до облікових карток платника єдиного соціального внеску встановлено, що сплачені позивачем поточні платежі єдиного внеску зараховувалися відповідачем в рахунок зменшення боргу з пені, нарахованої рішенням № від 19.12.2018 р., внаслідок чого у ДП Дослідне господарство Червоний землероб Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України утворилася недоїмка з єдиного соціального внеску та нараховувалася пеня (а.с.74-119).

Крім того, рішенням ГУ ДФС у Кіровоградській області № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 19.12.2018 р. ДП Дослідне господарство Червоний землероб Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України нараховано штраф у розмірі 999 039,96 грн за період з 21.04.2015 р. до 10.12.2018 р. та пеню у розмірі 2 495 583,29 грн (а.с.64).

Враховуючи зазначене, є вірними висновки суду першої інстанції, що заборгованість із недоїмки та пені, відображена у вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ю-3166-11 від 06 квітня 2020 року на суму 4 364 746,00 грн, нараховані всупереч забороні застосування санкцій протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, а тому оскаржувана вимога підлягає скасуванню.

Доводи про те, що відбулось нарахування лише поточних платежів та штрафні санкції і пеня на такі, спростовуються розрахунком до вимоги (а.с. 65-71).

Правова позиція Верховного Суду на яку посилається відповідач, стосується саме лише щодо поточних зобов`язань.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції при розгляді справи не враховано норми Закону №2343-ХІІ, в редакції Закону №4212-VІ, спростовуються вищенаведеним.

Щодо вимоги апеляційної скарги про скасування судового рішення, колегія суддів зазначає, наступне.

Так судом першої інстанції позов задоволено частково. У задоволенні позову в частині скасування Рішенням Державної податкової служби України №14992/6/99-00-08-06-01-06 від 29.04.2020р. про результати розгляду скарги, відмовлено.

Позивач рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржив, а відповідач оскаржуючи рішення суду першої інстанції повністю не зазначив доводів незгоди з судовим рішенням і в цій частині, а отже суд апеляційної інстанції позбавлений можливості їх оцінити.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 229, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року у справі №340/1684/2 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 13 травня 2021 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак