Справа № 140/15483/20
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/15483/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 05.06.2020 №0300-0307-8/16300 щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області від 17.03.2020 №18-151 вих-20; зобов`язання здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати визначеної у довідці прокуратури Волинської області від 17.03.2020 №18-151 вих-20, без обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат; здійснити виплату різниці суми між перерахованою та фактично отриманою пенсією однією сумою; встановити судовий контроль за виконанням рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з вересня 2011 року отримує пенсію за вислугу років призначену на підставі статті 50-1 Закону №1789-ХІІ "Про прокуратуру" у розмірі 90 відсотків середнього місячного заробітку. Після призначення пенсії позивач продовжував працювати на різних посадах в органах прокуратури Волинської області та 14.12.2015 був звільнений з посади заступника прокурора Ковельської міжрайонної прокуратури у Волинській області.

На виконання Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р (ІІ)/2019 та у зв`язку з підвищенням у вересні 2017 року заробітної плати працюючих працівників органів прокуратури згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" (далі - Постанова №657) прокуратура Волинської області 17.03.2020 видала довідку №18-151 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, за відповідною посадою. На звернення до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків від розміру заробітної плати, зазначеного у довідці, ГУ ПФУ у Волинській області листом від 05.06.2020 №0300-0307-8/16300 відмовило у проведенні перерахунку пенсії посилаючись на те, що розмір заробітної плати у довідці від 17.03.2020 №18-151 вих-20 зазначено станом на 06.09.2017 згідно з Постановою №657, однак необхідною умовою для перерахунку пенсії з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 є підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури, що відбулося не раніше 13.12.2019.

Вважає, що рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивача є протиправним. На думку позивача, безумовною обставиною для перерахунку пенсії є підвищення заробітної плати працюючих працівників прокуратури та зміна чинного законодавства відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р (ІІ)/2019, при цьому Постанова №657 є нормою тривалої дії, вона є чинною і на час звернення із позовом.

Крім того, позивач зауважив, що зміни, які були внесені до Закону України "Про прокуратуру" в частині визначення відсоткового розміру пенсії та встановлення обмеження максимальним розміром пенсії є такими, що звужують і обмежують зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, а тому не можуть бути застосовані до позивача при перерахунку пенсії, призначеної до набрання чинності цими змінами.

З урахуванням наведеного позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді від 02.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до вимог статті 262 КАС України.

У відзиві на позов від 11.11.2020 відповідач ГУ ПФУ у Волинській області вимоги позову заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що на час підвищення посадових окладів працівникам прокуратури Постановою №657, з прийняттям якої позивач пов`язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, та на час звернення із відповідною заявою про перерахунок пенсії частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури у зв`язку з підвищенням заробітної плати, не чинні (втратили чинність 15.07.2015 - з набранням чинності Законом №1697-VII). З 13.12.2019 відновлено дію частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII щодо перерахунку пенсії працівникам прокуратури. Відповідач також вважає, що умовою для проведення перерахунку пенсії за цією нормою є підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури після 13.12.2019. Таких нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органам прокуратури після ухвалення Конституційним Судом України Рішення №7-р(ІІ)/2019 Кабінетом Міністрів України прийнято не було.

Також відповідач зауважив, що частиною п`ятнадцятою статті 86 Закону №1697-VII встановлено обмеження максимального розміру пенсії та неконституційною ця норма не визнавалася.

З урахуванням наведеного відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 03.11.2020 провадження у справі було зупинене до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №560/2120/20 за позовом ОСОБА 1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 22.03.2021 провадження у справі поновлено.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та одержує пенсію за вислугу років згідно із ст. 50-1 Закону України №1789- ХІІ "Про прокуратуру" з 02.09.2011.

17.03.2020 прокуратурою Волинської області ОСОБА_1 видана довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій №18-151 вих-20, згідно з якою розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017 за відповідною (прирівняною) посадою заступника керівника місцевої прокуратури становить 42 212,42 грн (а.с.22).

04.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії згідно з нормами Закону України "Про прокуратуру", у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури за відповідною посадою. До вказаної заяви позивач долучив довідку від 17.03.2020 №18-151 вих-20 про розмір і складові місячного заробітку на посаді заступник керівника місцевої прокуратури. Довідка прокуратури Волинської області видана з посиланням на Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 та Постанову №657 від 30.08.2017 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури".

Рішенням №77 від 05.06.2020 ГУ ПФУ у Волинській області позивачу відмовлено у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру". При цьому відповідач вказав, що довідка про розмір заробітної плати видана 17.03.2020 №18-151 вих-20 (у якій розмір заробітної плати визначено на 06.09.2017 згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 №657), проте підставою для перерахунку пенсії з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 є зміна посадових окладів працівників прокуратури після 13.12.2019.

Листом від 05.06.2020 №0300-0307-8/16300 Ковельський відділ обслуговування громадян ГУ ПФУ у Волинській області надіслав позивачу повідомлення про відмову у перерахунку пенсії від 05.06.2020 (а.с.23-25).

Вважаючи порушеним право на перерахунок пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

На час призначення позивачу пенсії (2011 рік) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ. Прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1); обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1); призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1).

До статті 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено зміни Законом України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону №3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14.10.2014 ухвалено новий Закон України "Про прокуратуру" (Закон №1697-VІІ). Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ у первинній редакції мала такий текст: "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.201 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII "Прикінцеві положення" Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15.07.2015 . Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни: частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України"; частину двадцяту статті 86 Закону №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: "20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Тобто, починаючи з 01.01.2015 в Україні, жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України "Про прокуратуру". Законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України. Проте Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

13.12.2019 Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від №7-р(II)/2019 та визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Рішення положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Також у пункті 3 Рішення №7-р(II)/2019 Конституційний Суд України встановив такий порядок його виконання: частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Зазначене Рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення позивача, який отримує пенсію відповідно до Закону України "Про прокуратуру", за отриманням довідки про заробітну плату та згодом до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач відмовив позивачу у задоволенні заяви про перерахунок пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач набуде права на перерахунок пенсії виключно у разі прийняття після 13.12.2019 відповідного рішення про підвищення заробітку працюючих прокурорів. Тобто фактично пенсійний орган погоджується з наявністю у заявника права на перерахунок пенсії, проте відмовив позивачу у такому перерахунку з підстав відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. При цьому, така відмова не стосувалася відсоткового розміру грошового забезпечення позивача з урахуванням якого призначено пенсію та відмови у його застосуванні при перерахунку пенсії для позивача або обмеження її максимальним розміром.

Разом з тим, доводи відповідача про те, що після набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України №7-(ІІ)/2019 (після 13.12.2019) нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13.12.2019 норма частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Також хибним є твердження відповідача, що для реалізації права на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону №1697-VІІ (у редакції, що діє з 13.12.2019), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.

Суд зауважує, що на момент прийняття Конституційним Судом України Рішення №7-р(II)/2019 вже існувала суттєва різниця в оплаті праці працюючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. Така нерівність має усуватись шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13.12.2019.

Позивач просив здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням норм Постанови №657, яка і є рішенням про "підвищення заробітної плати прокурорським працівникам", є чинною та будь-яких обмежень щодо застосування не містить.

Крім того, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ до 13.12.2019 (дата ухвалення Рішення №7-р(ІІ)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом №76-VIII цю первинну редакцію з 01.01.2015 було викладено в новій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України". Тобто ці зміни було внесені в текст статті 86 Закону №1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15.07.2015). Тому частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі Рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 набрала чинності 13.12.2019 та підлягає застосуванню, починаючи з цієї дати. Отже, після тривалої перерви (01.01.2015 - 12 грудня 2019 року) в Україні з`явилася/набрала чинності норма закону, що визначає умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, з 13.12.2019 особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону №1697-VІІ, мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема, на підставі Постанови №657) та пенсії перераховуються з 13.12.2019.

Отже, враховуючи, що частина 20 статті 86 Закону № 1697-VII, набрала чинності з 13.12.2019, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області №77 від 05.06.2020 про відмову позивачу у перерахунку пенсії та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019 на підставі довідки прокуратури Волинської області від 17.03.2020 №18-151 вих-20.

Суд зазначає, що питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Суд зауважує, що відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало. Враховуючи те, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Крім того, суди зазначає, що норма щодо здійснення перерахунку пенсії відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ втратила чинність з 15.07.2015. Натомість, у спірних відносинах мають застосовуватись саме приписи частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII з урахуванням Рішення №7-р(ІІ)/2019.

Такі висновки щодо застосування норм права викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.09.2020 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 у зразковій справі №560/2120/20 за позовом ОСОБА 1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.01.2021 у зразковій справі №560/2120/20 зазначила, що це рішення суду є зразковим для справ, у яких предметом спору є вимога зобов`язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ або статті 86 Закону №1697-VII; звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії після 13 грудня 2019 року.

Розглядувана справа відповідає ознакам типової (позивач є особою, яка отримує пенсію, призначену відповідно до Закону №1789-ХІІ, а предметом спору є перерахунок пенсії після ухвалення Рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019), а тому незалежно від особливостей словесного формулювання позовних вимог при її розгляді відповідно до частини третьої статті 291 КАС України підлягають врахуванню правові висновки Верховного Суду у зразковій справі №560/2120/20.

Стосовно перерахунку та виплати однією сумою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, то при вирішенні даного спору суд обирає спосіб захисту порушених прав позивача, який визначений Верховним Судом у зразковій справі №560/2120/20.

З урахуванням наведеного суд дійшов переконання, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону №1697-VII на підставі довідки про розмір заробітної плати з 13.12.2019.

Відповідно до частин першої-другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, за результатом розгляду адміністративної справи, враховуючи доводи та аргументи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

При цьому, на думку суду, відсутні підстави для встановлення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, як про це просить позивач.

Частини п`ята та шоста статті 246 КАС України не встановлюють обов`язку суду у резолютивній частині рішення суду встановлювати судовий контроль за його виконанням.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

З наведеного слідує, що встановлення судового контролю може мати місце на стадії виконання судового рішення за заявою сторони, на користь якої таке рішення ухвалене, за наявності обґрунтованих доводів та підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення у справі. Окремо слід вказати, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 420,40 грн, сплачений згідно з квитанцією від 15.10.2020 №0.0..1 (а.с.17).

Керуючись статтями 243-246, 255, 258, 291, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 05 червня 2020 року №77 про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про прокуратуру"

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки прокуратури Волинської області від 17 березня 2020 року №18-151 вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ).

Суддя Т.М. Димарчук