Справа № 950/66/21
Суддя: Чхайло О. В.
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 950/66/21
Номер провадження 2-а/950/5/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді Чхайло О. В.,

при секретарі - Сивоконь А.І.,

з участю відповідачки - Моргун М.Ю. ,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського СРПП відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Моргун Марії Юріївни про визнання протиправними та скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення та закриття провадження у справах;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.01.2021 року поліцейським СРПП Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області Моргун М.Ю. відносно нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 101975 від 06.01.2021 року за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн., а також постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 101976 від 06.01.2021 року за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. З рішеннями відповідачки він не згоден, оскільки розгляд справи у його присутності не проводився, а також відсутні належні і допустимі докази вчинення ним вказаних адміністративних правопорушень. Крім цього, ОСОБА_2 посилається на порушення його права на захист. Тому позивач просив скасувати оскаржувані рішення, а провадження у справах за ч. 6 ст. 121 КУпАП та за ч. 4 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, в наданій заяві свої вимоги підтримав та просив справу розглянути у його відсутності.

Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечила, вважає, що оскаржувані постанови прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням прав позивача, а його вина у скоєному є доведеною повністю.

Вислухавши відповідачку, дослідивши докази у справі, суд вважає, що між сторонами мають місце адміністративні правовідносини з приводу рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого у справі про адміністративне правопорушення, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою поліцейського СРПП № 1 Лебединського ВП капрала поліції Моргун М.Ю. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 101975 від 06.01.2021 позивача притягнуто до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с. 12). Даним рішенням відповідачка визнала ОСОБА_2 винним у керуванні того дня автомобілем АУДІ А6 реєстраційний номер НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, що є порушенням п. 2,9в ПДР України.

Іншою постановою поліцейського СРПП № 1 Лебединського ВП капрала поліції Моргун М.Ю. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 101976 від 06.01.2021 позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 13). Цим рішенням позивача визнано винним за здійснення обгону автомобіля ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом в населеному пункті, що є порушенням п. 14.6в ПДР України.

Не погодившись з прийнятими рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до суду, посилаючись на ті обставини, що розгляд справ поліцейським у його присутності не проводився, докази його вини відсутні, а право на захист порушено.

Суд погоджується з такими доводами позивача та при ухваленні рішення враховує наступне.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно зі статтями 245, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо.

Вищенаведених вимог закону при розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 6 ст. 121 КУпАП та справи про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП відповідачка не дотрималася, оскільки розгляд справ проводився у відсутності позивача, як особи, яка притягувалася до відповідальності, що Моргун М.Ю. не оспорює.

Такий порядок розгляду є суттєвим порушенням прав особи, яка притягується до відповідальності та яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП має право, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

Крім цього, суд вважає, що відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження вчинення позивачем зазначених правопорушень, оскільки крім постанов (а.с. 27, 29), які не є чинними в силу їх оскарження, та відеозапису (а.с. 31), з якого не можливо дійти однозначного висновку про порушень ОСОБА_2 вимог ПДР України (недостатній доказ), інші фактичні дані на підтвердження вини позивача в ході судового розгляду відповідачкою надані не були.

Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції України, не є вичерпними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62).

З наведено сліду, що відповідальність особи та процедура притягнення особи до відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 (Справа № 1-135/2018(5846/17) звернув увагу на те, що важливою гарантією дотримання прав та обов`язковою складовою справедливого судового розгляду є презумпція невинуватості. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частини перша, друга, третя статті 62 Конституції України).

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Таким чином, оцінивши всі наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає, що процедура притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності порушена, а його вина є недоведеною.

Тому, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваних постанов, як незаконних, та вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, за ч. 4 ст. 122 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст. ст. 72-77, 90, 241-246, 286 КАС України;

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову винесену поліцейським СРПП № 1 Лебединського ВП капралом поліції Моргун Марією Юріївною про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення серії БАВ № 101975 від 06.01.2021 за правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Скасувати постанову, винесену поліцейським СРПП № 1 Лебединського ВП капралом поліції Моргун Марією Юріївною про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення серії БАВ № 101976 від 06.01.2021 за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 121 КУпАП та ч. 4 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції України в Сумській області код ЄДРПОУ 4010877 м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 23 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 908 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.05.2021.

Суддя Чхайло О. В.