Справа № 520/3016/21
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2021 р. № 520/3016/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд визнати незаконною бездіяльність та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 підйомні допомоги за кожну дату прибуття до нового місця дислокації військової частини 06.11.2017 року, 12.03.2018 року, 02.04.2018 року, 10.05.2018 року, 24.12.2018 року виходячи з відповідного посадового окладу, окладу за військове звання та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що наказами командира військової частини НОМЕР_1 змінено місце дислокації військової частини, проте внаслідок незаконної бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу підйомної допомоги у зв`язку з передислокацією у складі військової частини, в порушення вимог чинного законодавства, позивач жодного разу відповідної підйомної допомоги не отримав.

Ухвалою суду від 01 березня 2021 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

У зв`язку з перебування судді у відпустці, чим рішення суду виготовлено в перший робочий день судді Спірідонова М.О.

Відповідач не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив на адміністративний позов, в якому в обґрунтування заперечень зазначив, що передислокація військової частини - зміна місця дислокації військової частини, а саме переміщення її з військового містечка, яке вона займає в одному населеному пункті, до іншого військового містечка іншого населеного пункту, здійснюється за рішенням Міністерства оборони України за погодженням з Кабінетом Міністрів України, а з`єднань - за рішенням Президента України. Військова частина НОМЕР_1 свого постійного місця дислокації з моменту реєстрації як юридичної особи і по даний час не змінювала жодного разу з 2000 року, що підтверджується відповідною довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (копія додається). Водночас, зазначив, що ОСОБА_1 не змінював місце роботи (навчання) протягом всього строку виконання військового обов`язку у складі військової частини НОМЕР_1 , а виконував бойове завдання у м.Курахове та АДРЕСА_1 у складі військової частини НОМЕР_1 в зоні проведення антитерористичної операції, за що отримував відповідні надбавки за виконання особливо важливих завдань та особистий внесок в результати служби.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 є ветераном війни учасником бойових дій, про що останньому видано свідоцтво серія НОМЕР_2 від 21 листопада 2016 року.

Молодший сержант ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом на посаді командира відділення взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного хімічного, біологічного захисту, виконував військовий обов`язок у складі військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) з 12.05.2017 до 16.05.2019.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 12.05.2017 № 102 молодшого сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по особовому складу) від 28.04.2017 №72-РС на посаду командира відділення взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного хімічного, біологічного захисту, який прибув для подальшого проходження служби із військової частини польова пошта НОМЕР_4 м. Курахове Донецької області, з 12 травня 2017 року зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення, вважити таким, що з 12 травня 2017 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Встановлено оклад за посадою 685 гривень на місяць, шпк "старший сержант".

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.05.2019 №106 старшого сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта - командира відділення вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту, допущеного до тимчасового виконання вакантної посади командира вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01.04.2019 №62-РС з військової служби в запас за статтею 26 частиною 5 пунктом 2 підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", наказано вважати таким, що 16 травня 2019 року приступив до здачі справ та посади, цього ж числа справи та посаду здав і направлено на зарахування на військовий облік до Шевченківського РВК м. Харків. Зараховано до оперативного резерву першої черги на посаду головного сержанта - командира відділення. З 16 травня 2019 року виключено із списків особового складу частини та всіх нидів забезпечення.

Як вбачається з інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцем реєстрації вч з 2000 року є: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що командиром ВЧ НОМЕР_1 в період служби позивача приймалися накази: № 268 від 24.12.2018, №94 від 06.11.2017, №52 від 12.03.2018, №67 від 02.04.2018, №99 від 10.05.2018, відповідно до розпоряджень командирів військових частин щодо виконання бойового злагодження та відновлення військової частини місце дислокації військової частини змінювалося:

- наказом №94 від 06.11.2017 з м.Курахове Донецької області на м.Чугуїв Харківської області;

- наказом №52 від 12.03.2018 з м.Чугуїв Харківської області на с.Михайлівка Миколаївської області;

- наказом №67 від 02.04.2018 з с.Михайлівка Миколаївської області на м.Чугуїв Харківської області.

- наказом №99 від 10.05.2018 з м.Чугуїв Харківської області на м Авдіївка Донецької області;

- наказом №268 від 24 12.2018 з м. Авдіївка Донецької області на м.Чугуїв Харківської області;

- наказом №99 від 10.05.2018 з м.Чугуїв Харківської області на м.Авдіївка Донецької області.

Позивач вважає, що вказані накази є підставою для виплати йому підйомної допомоги на кожну дату прибуття до нового місця дислокації військової частини: 06.11.2017 року, 12.03.2018 року, 02.04.2018 року, 10.05.2018 року, 24.12.2018 року, яка виплачена не була, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Питання соціального захисту військовослужбовців регулюються нормами Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII.

Відповідно до ч. 3 ст. 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується:

1) підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби;

2) добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі на військовослужбовця та кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає разом з ним.

Наказом МОУ №370 від 22.10.2001 затверджено Інструкцію про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги.

Так, відповідно до п. 1 зазначеної Інструкції особам офіцерського складу (далі - офіцери), прапорщикам (мічманам) та військовослужбовцям рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці, які проходять службу за контрактом), що переїхали до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку зі зміною постійної дислокації військової частини (підрозділу) до місця постійної дислокації військової частини або підрозділу зі зміною місця проживання, виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до примітки до п. 1 зазначеної Інструкції тут і в наступних пунктах Інструкції мається на увазі місце постійної дислокації військових частин і підрозділів, що встановлюється відповідними командирами (начальниками) в межах наданих їм прав.

Відтак законодавчо визначено два види дислокації для військових частин: постійну та тимчасову, які не є тотожними за своєю суттю.

З 30.03.2018 діє новий Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затверджений наказом МО України від 05.02.2018 № 45, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2018 р. за № 247/31699 (далі Порядок № 45).

Підпунктом 7 пункту 4 Порядку № 45 визначено, що підйомна допомога та добові з урахуванням вимог пункту 1 цього Порядку також виплачуються: військовослужбовцям, які призначені на посади в іншу військову частину і прибули до неї в період її перебування поза пунктом постійної дислокації, підйомна допомога виплачується одноразово незалежно від подальшої зміни пункту тимчасової дислокації військової частини (в тому числі в разі повернення її до місця постійної дислокації).

Отже, підхід до визначення підстав виплати підйомної допомоги законодавцем не змінено: зміни пункту тимчасової дислокації військової частини та повернення її до місця постійної дислокації не віднесені до умов, за яких у військовослужбовця виникає право на отримання підйомної допомоги.

Відповідно до Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 № 448 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 3 вересня 2013 року за № 1590/24122) (далі Положення № 448), пунктом 1.2 розділу I дані визначення, зокрема, поняттям:

- передислокація військової частини, під яким розуміється зміна місця дислокації військової частини, а саме переміщення її з військового містечка, яке вона займає в одному населеному пункті, до іншого військового містечка іншого населеного пункту;

- військове містечко, під яким розуміється майновий комплекс будівель, споруд, іншого нерухомого військового майна разом з казарменим фондом, житловим фондом, об`єктами соціально-культурного призначення, комунальними спорудами та інженерними мережами, які використовуються для його обслуговування, розміщений на відокремленій земельній ділянці, яка належить до категорії земель оборони.

З аналізу вказаних норм, суд доходить висновку, що в контексті спірних правовідносин під передислокацією військової частини розуміється зміна саме постійного місця розташування військової частини.

Відносно відповідача така зміна не підтверджена даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Абзацом першим пункту 4.3 розділу IV Положення № 448 передбачено, що підставою для прийняття військових частин на квартирно-експлуатаційне забезпечення та зняття з квартирно-експлуатаційного забезпечення є наказ (директива) Міністерства оборони України (далі МО України) стосовно формування, переформування і розформування військових частин або їх передислокації (переміщення).

Абзац перший пункту 4.7 розділу IV Положення № 448 визначає, що підставою для вивільнення військовою частиною фондів і території військового містечка є наказ (директива) МО України стосовно її розформування, переформування, передислокації (переміщення). Відповідний наказ (директиву) МО України щодо проведення організаційних заходів у Збройних Силах України до відома відповідної КЕВ (КЕЧ) та начальника гарнізону для призначення комісії з приймання (передачі) фондів і території військового містечка, квартирного майна та палива доводять органи військового управління, у підпорядкуванні яких перебувають такі КЕВ (КЕЧ) та військові частини.

Отже, передислокація військової частини відбувається за наказами Міністерства оборони України. Відповідних наказів стосовно ВЧ НОМЕР_1 Міністерством оборони України не приймалося, доказів зворотного позивачем суду не надано, а судом під час розгляду справи не встановлено.

Крім того, пунктом 4 Інструкції № 370 встановлено, що підйомна допомога офіцерам, прапорщикам (мічманам) і військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом, виплачується: 4.2. Тим, які переїхали у зв`язку зі зміною постійної дислокації військової частини або підрозділу, - у новому пункті постійної дислокації частини (підрозділу) на підставі наказу командира частини про прибуття до місця дислокації.

Відповідно до п. 2 Порядку № 45 право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає: на дату прибуття до місця дислокації, оголошений наказом командира військової частини, - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби у складі військової частини (підрозділу) в інший населений пункт.

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що визначальними умовами для отримання військовослужбовцем підйомної допомоги у зв`язку зі зміною постійної дислокації військової частини (підрозділу) є наявність таких підстав: зміна постійної дислокації військової частини; прибуття в пункт нової постійної дислокації військової частини; зміна місця проживання військовослужбовця у зв`язку зі зміною постійної дислокації військової частини; наказ командира частини про прибуття до місця дислокації.

Наявності вказаних умов при розгляді справи судом не встановлено.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.