Справа № 200/4582/21
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 р. Справа№200/4582/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хохленкова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Зелінського, 27а, ) про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

19 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.08.2020 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії та відповідними документами згідно із ст. 26 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через особистий кабінет на офіційному веб-порталі ПФУ м. Маріуполя з використанням електронного підпису.

09.01.2021 року позивач отримав рішення про відмову №7163 від 12.08.2020 року у зарахуванні періодів стажу.

Рішення мотивовано тим, що у запису № 20 наданої трудової книжки НОМЕР_2 за період роботи з 29.08.1995 року по 11.06.2001 рік, дата 28.08.1995 року та номер протоколу №2 дописані іншими чорнилами, що викликає сумнів.

Позивач вважає, що рішення від 12.08.2020 року Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи, в зв`язку з чим є протиправним та таким, що підлягає скасуванню та просить суд :

Визнати неправомірним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №7163 від 12.08.2020 року щодо відмови у зарахуванні, ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 періоду роботи з 29.08.1995 року по 11.06.2001 рік в ТОВ «Промагросоюз» для призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до загального стажу період роботи з 29.08.1995 року по 11.06.2001 рік в ТОВ «Промагросоюз».

Зобов`язати Маріупольське об`єднане Управління Пенсійного Фонду України Донецької області провести перерахунок пенсії з 12.08.2020 року включивши в розрахунок для обчислення пенсії зазначений період роботи з 29.08.1995 року по 11.06.2001 рік в ТОВ «Промагросоюз» та провести виплату неодержаних сум.

Ухвалою від 20 квітня 2021 року суд відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

17 травня 2021 року Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області через канцелярію суду надало відзив на позовну заяву в якому зазначено наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою №7163від 12.08.2020 року про призначення пенсії за віком відповідно ч. 1, ст.26 Закону України «Про загальгнообов`язкове державне пенсійне страхування», через ВЕБ портал Пенсійного фонду України.

Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області при перевірці документів наданих ОСОБА_1 було виявлені, що у запису №20 наданої трудової книжки НОМЕР_3 за період роботи з 29.08.1995 року по 11.06.2001 року дата 28.08.1995 року та номер протоколу №2 дописані іншими чорнилами, що викликало сумнів. Довідка про стаж за періоди з 29.08.1995 року по 11.06.2001 року до управління не надана.

Управлінням прийнято рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 за віком згідно ст. 26 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування без зарахування періодів стажу з 29.08.1995 року по 11.06.2001 року, про що винесено Рішення №7163 від 12.08.2020 року.

У зв`язку з цим, Маріупольське об`єднане управлінням Пенсійного фонду України Донецької області просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Іллічівським РВ Маріупольського ГУ УМВС України в Донецькій області 21.06.1996 року, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 (а.с.6-10).

Відповідач, Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є юридичною особою , Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Зелінського, 27а та суб`єктом владних повноважень.

ОСОБА_1 звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою №7163 від 12.08.2020 року про призначення пенсії за віком відповідно ч. 1, ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області при перевірці документів наданих ОСОБА_1 було виявлені, що у запису №20 наданої трудової книжки НОМЕР_3 за період роботи з 29.08.1995 року по 11.06.2001 року, дата 28.08.1995 року та номер протоколу №2 дописані іншими чорнилами, що викликало сумнів.

Управлінням прийнято рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 за віком згідно ст. 26 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування без зарахування періодів стажу з 29.08.1995 року по 11.06.2001 року, про що винесено Рішення №7163 від 12.08.2020 року.

Згідно трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 запис №20 з якого вбачається, що позивач працював директором товариства з 29.08.1995 року по 11.06.2001 рік в ТОВ «Промагроспілка». Підстава протокол №2 від 28.08.1995 року. В записі №21 зазначено, що позивач звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України Підстава наказ №20 від 11.06.2001 року. Зазначені записи застережені штампом та печаткою товариства та підписом інспектора відділу кадрів. Обидва записи виконані однією особою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено частиною третьою статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема пенсія за віком.

Положеннями частин першої, другої та четвертої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До 01.01.2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Частиною першою статті 62 Закону №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З аналізу пунктів 1 та 3 Порядку №637 слід дійти висновку, що вказаний порядок застосовується у випадку відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

З рішення № 7163 від 12.08.2020 року про відмову у зарахуванні періодів стажу (а.с.23) та відзиву на позовну заяву слідує, що підставою для відмови в зарахуванні до трудового стажу періоду роботи з 29.08.1995 року по 11.06.2001 року є та обставина, що дата 28.08.1995 року та номер протоколу №2 дописані іншими чорнилами.

Суд наголошує, що відповідач не посилається на відсутність запису про прийняття на роботу в трудовій книжці чи на наявність певних неточностей у записі. Єдиною обставиною для відмови в зарахуванні до трудового стажу періоду роботи з 29.08.1995 року по 11.06.2001 року в ТОВ «Промагросоюз» - дата 28.08.1995 року та номер протоколу №2 дописані іншими чорнилами.

В період роботи позивача діяв Порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, який визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 (далі - Інструкція №162), яка втратила чинність на підставі Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993.

Відповідно до абз.3 підпункту 2.3. пункту 2 Інструкції №162 передбачалося, що "записи производятся аккуратно, перьевой или шариковой ручкой, чернилами черного, синего или фиолетового цвета" (мовою оригіналу), анологічні положення містить абзац 3 пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993, де передбачено, що записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Варто зазначити, що відповідач взагалі не наводить посилань щодо того, які вимоги чинного, на той час, законодавства не дотримано при заповненні трудової книжки позивача.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком, на загальних підставах.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Суд зауважує, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії (зарахування певного періоду) є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

За загальним правилом, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації її права на соціальний захист шляхом призначення пенсії.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а.

За таких обставин, суд приходить до висновку про неправомірність прийнятого рішення № 7163 від 12.08.2020 року щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи з 29.08.1995 року по 11.06.2001 рік в ТОВ «Промагросоюз» та таке рішення підлягає скасуванню.

Щодо способу захисту, суд зазначає наступне.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі "Олссон проти Швеції" від 24.03.1988) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р.).

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (Постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Отже, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Суд вважає, що належним способом захисту, який є необхідним для поновлення порушеного право позивача, є:

визнання неправомірним та скасування рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №7163 від 12.08.2020 року щодо відмови у зарахуванні, ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 періоду роботи з 29.08.1995 року по 11.06.2001 рік в ТОВ «Промагросоюз» для призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

зобов`язання Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до загального стажу період роботи з 29.08.1995 року по 11.06.2001 рік в ТОВ «Промагросоюз»,

зобов`язання Маріупольське об`єднане Управління Пенсійного Фонду України Донецької області провести перерахунок пенсії з 12.08.2020 року включивши в розрахунок для обчислення пенсії зазначений період роботи з 29.08.1995 року по 11.06.2001 рік в ТОВ «Промагросоюз» та провести виплату неодержаних сум.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Зелінського, 27а, ) про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №7163 від 12.08.2020 року щодо відмови у зарахуванні, ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 періоду роботи з 29.08.1995 року по 11.06.2001 рік в ТОВ «Промагросоюз» для призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Зелінського, 27а, ) зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) період роботи з 29.08.1995 року по 11.06.2001 рік в ТОВ «Промагросоюз».

Зобов`язати Маріупольське об`єднане Управління Пенсійного Фонду України Донецької області (Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Зелінського, 27а, ) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з 12.08.2020 року включивши в розрахунок для обчислення пенсії зазначений період роботи з 29.08.1995 року по 11.06.2001 рік в ТОВ «Промагросоюз» та провести виплату неодержаних сум.

Стягнути з Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області (Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Зелінського, 27а, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Повний текст рішення складено та підписано суддею головуючим 18 травня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков