Справа № 463/870/20
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/870/20
Провадження №2-а/463/3/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

представника позивача Юхименко Г.А.

представника відповідача Башти Г.І.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про оскарження рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду із позовом про скасування постанови адміністративної комісії при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради №12 про накладення адміністративного стягнення від 23 січня 2020 року; закриття справи про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов мотивує тим, що 13 грудня 2019 року старшим дільничним офіцером поліції Личаківського ВП старшим лейтенантом поліції Ганулян В.І. складено протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 524566 відносно неї про те, що 13.12.2019 року о 12.02 год. вона вчинила адміністративне правопорушення, яке полягало у тому, що за адресою: АДРЕСА_1 , в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснила продаж алкогольного напою, а саме: пиво марки «Robert Doms», вміст алкоголю 5,1 % та цигарки марки «LM LOFT» неповнолітній особі, що є порушенням ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

23 січня 2020 року адміністративною комісією при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради винесено постанову №12 у справі про адміністративне і правопорушення, якою на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 380,00 гривень, що є еквівалентом 140 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вважає вказану постанову адміністративної комісії при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради протиправною. При розгляді справи не з`ясовані усі обставини по справі, що мають значення для прийняття обґрунтованого рішення. А тому вказана постанова підлягає скасуванню з огляду на наступне.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення допущено ряд порушень. Так, згідно зі ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» продавець алкогольних напоїв або тютюнових виробів має право вимагати у покупця, який купує алкогольні напої або тютюнові вироби, документ, що засвідчує його вік, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Однак, у зазначеній нормі Закону не міститься вимога про те, щоб продавець при продажу алкогольних напоїв обов`язково витребовувати у покупця документи, що засвідчують особу останнього, для встановлення віку. Зазначену вимогу продавець має виконувати лише у випадку виникнення сумніву щодо віку покупця.

Згідно з ч. 2 ст. 156 КУпАП порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради ж такі, де роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж алкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі від ста до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування.

В той же час вона не працювала на посаді продавця. Згідно цивільно - правого договору №2/2019 від 01.12.2019 року, який укладений між мною і ФОП ОСОБА_2 замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи (надати послуги): робота з підготовки до продажу товару (продукції), складування, прибирання. Таким чином, станом на 13.12.2019 року вона не була працівником підприємства торгівлі, тобто суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, бо не перебувала ні з ким у трудових відносинах. Однак, працівник поліції при складенні протоколу не надав значення цьому факту.

Як в протоколі, так і в постанові не зазначено кому саме продано пиво марки «Robert Doms» та цигарки марки «LM LOFT», який вік цієї особи. Дані про цю особу відсутні і в протоколі і в постанові. Вона не знає яка особа зазначена у протоколі, як неповнолітня, чи саме цій особі вона ніби-то продала сигарети.

Крім того, факт виявлення у неповнолітньої особи пива та цигарок ніяким чином не підтверджується, не надано відомостей про його вилучення чи огляд, немає даних про те, де він перебував на час прийняття рішення у справі.

Протокол про адміністративне правопорушення і постанова про адміністративне правопорушення не містить відомостей про докази продажу, а саме відсутність/наявність фіскального чеку, а також чому взагалі не було вилучений сам алкогольний напій і цигарки, як це передбачено законодавством. Як видно з протоколу, такий документ належним чином, з дотриманням положень ч. 2 ст. 265 КУпАП, працівниками поліції не вилучався, а отже, якщо він і є, то вважається недопустимим доказом, джерело походження якого невідоме.

Поліцейський, в порушення ч. 2 ст. 254 КУпАП, не вручив їй примірник протоколу, хоча змусив поставити підпис про отримання.

Окрім того, вбачається, що вищеописані дії при фіксуванні правопорушень мають ознаки провокації вчинення адміністративного правопорушення, що працівниками поліції навмисно направлено неповнолітню особу до магазину і який візуально виглядає набагато доросліше, ніж справжній його вік.

Також вважає, що при винесенні даної постанови відповідачем порушено ряд процесуальних вимог до провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме: ст. ст. 245, 251, 252, 279, 280 КУпАП, що вказує на формальність притягнення особи до адміністративної відповідальності; як наслідок - порушено права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право на захист: дача пояснень, заявлення клопотань, обґрунтування заперечень про адміністративне правопорушення, підготовка та подання відповідних доказів, отримання правової допомоги, для чого необхідний час для підготовки.

Тому просить постанову скасувати.

Відповідачем позов не визнано та надано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначив, що підставою для прийняття адміністративною комісую при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради оскаржуваної Позивачкою постанови є протокол про адміністративне правопорушення від 13 грудня 2019 року, складений старшим дільничним офіцером поліції Личаківського відділу поліції старшим лейтенантом Гануляком Віталієм Ігоровичем. Відповідно до змісту вищевказаного протоколу адміністративною комісією встановлено, що ОСОБА_1 , будучи продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , 13.12.2019 року о 12:02 годині здійснила продаж алкогольного напою марки «Robert Doms» із вмістом алкоголю 5,2% та цигарки марки «LM LOFT», неповнолітній особі, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачене частиною 2 статті, 156 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Складений протокол повністю відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2015 року №1376 (надалі Інструкції). До речі, відображення особистих даних неповнолітньої особи в протоколі не передбачено. В протоколі вказані свідки правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із зазначенням місця їх проживання та є підписи вказаних осіб. На виконання вимог статті 256 Кодексу України про адміністративне правопорушення, пункту 2.5 Інструкції дільничним офіцером поліції позивачу були роз`яснені її права та обов`язки, передбачені - статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, вручений другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис у протоколі. До протоколу додатні пояснення позивача, ОСОБА_5 , який є - журналістом Всеукраїнської газети «Український Доброволець» та головою громадської організації «Рух «Твереза Україна», неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У поясненнях від 13 грудня 2019 року, записаних з слів позивача, вона підтвердила продаж нею пива та пачки сигарет, пояснивши зазначене тим, що вона неодноразово задавала питання невідомому громадянину, чи він є неповнолітній, проте продаж здійснила, не отримавши відповіді і не перевіривши документів. Пояснення неповнолітнього ОСОБА_6 відібрано особисто дільничним офіцером поліції, відповідно до якого «продавець без жодних проблем та перевірки його документів здійснила продаж алкогольного напою марки «RobertDoms» із вмістом алкоголю 5,2% та цигарки марки «LМ LOFT». Окрім того, під часу купівлі-продажу здійснювалася відеозйомка події, яка також додана до матеріалів справи про адміністративне правопорушення на диску. Розрахунок за товар був здійснений безготівково за допомогою банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 .

Згідно п. 1 розділу II Інструкції встановлено те, що складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його (п. 12 Інструкції). На даний час відсутній регламентований порядок проведення відібрання пояснень від окремих громадян. Вимоги щодо написання самого тексту пояснень персонально особою, відносно якої складено протокол, немає.

Відповідно до вимог частини 1 статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, особам, які не досягли 18 років. Частиною 4 вказаної статті цього ж Закону визначено, що продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або Тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18- річного віку. Цією вимогою продавця наділено правом отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольну 'слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, документи, які підтверджують вік такого покупця. Отже, ця вимога має спонукати суб`єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію. Тобто, відсутність у продавця сумніву, як стверджує у позовній заяві Позивач, щодо віку покупця та продаж у зв`язку з цим забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою для звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності. Разом з тим, з письмових пояснень, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що Позивач декілька раз питала вік особи, яка придбавала в неї товар, що свідчить про те, що вона все-таки мала сумнів щодо Досягнення нею повноліття.

Таким чином, факт реалізації неповнолітній особі алкогольного напою та сигарет мав місце та вчинений Позивачем, яка працює у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями позивачки, неповнолітньої особи, ОСОБА_5 , чеком про оплату та відеозйомкою.

Під час розгляду справи позивачем не було визнано факт вчинення нею правопорушення з огляду на те, що вона не є продавцем у магазині, а має з власником тимчасової споруди укладений цивільно-правовий договір та клопотала перед комісією оголосити підготовлені нею пояснення, оскільки сама дуже хвилюється. Отже, її заперечення були на комісії оголошені. Письмові пояснення не були долучені до матеріалів справи, оскільки таке клопотання не заявлялося Позивачем, проте були враховані комісією при винесенні постанови, оскільки були озвучені.

На підставі вказаних вище матеріалів, заслухавши пояснення позивача, адміністративною комісію при Личаківській районній адміністрації винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 2380,0 грн., що складає сто сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно із ч.2 ст.156 КУпАП порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, тягне за собою накладення штрафу від ста до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративна комісія прийшла до висновку, що позивач фактично працює продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на АДРЕСА_1 , оскільки виконувала обов`язки продавця, а саме здійснила реалізацію товару, що фактично і відбулося. У прийнятій постанові від 08.05.2018 (справа №127/21595/16Щ) Верховний суд роз`яснив наступне: основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності; за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Аналіз цивільно-правового договору №2/2019 від 01.12.2019 року, укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_2 , вказує на те, що предметом цього договору є процес праці, а не її кінцевий результат. Жодним пунктом договору не встановлено обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, що повинні були бути відображені в акті їх приймання. Не містяться у ньому і відомості щодо того, який саме конкретний результат роботи повинен передати виконавець замовникові, не зазначено строку надання послуг, не визначено кількісних якісних характеристик та об`єму надаваних послуг. В укладеному договорі не визначається обсяг виконуваної роботи, а обумовлюється у вигляді зобов`язання виконувати роботу. Фактично за вказаним цивільно-правовим договором №2/2019 праця позивача не є юридично самостійною, а здійснюється в межах діяльності магазину продовольчих товарів з систематичним виконанням трудових функцій, притаманних саме для робіт продавця. Окрім того, позивач і не заперечує, що вона здійснила реалізацію товарів, що вказані в протоколі, тобто виконувала роботу продавця.

Слід зауважити, що суб`єкт адміністративного проступку, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, є - працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності в цих галузях; будь-яка фізична осудна особа, що досягла 16-річного віку. За таких обставин, у гр. ОСОБА_1 наявні усі ознаки суб`єкта адміністративного проступку, передбаченого у вищевказаному протоколі Серії АПР18 №524566 від 13.12.2019 р.

Окрім того, позивач стверджує в позовній заяві, що щодо неї була вчинена провокація з боку правоохоронних органів, що працівниками поліції навмисно направлено неповнолітню особу до магазину і який візуально виглядає набагато доросліше, ніж справжній його вік. Вказане спростовується надісланою Личаківським відділом поліції ГУНП у Л/о НПУ справою про адміністративне правопорушення з описом матеріалів, з якої вбачається, що повідомлення в Личаківський відділ поліції надійшло зі служби 102 про те, що 13.12.2019 року о 12:24 за адресою: АДРЕСА_1 заявник повідомив, що став свідком того, як приблизно о 12:02 год неповнолітній особі продали алкоголь в продуктовому магазині; заявник очікує поліцію.

У позовній заяві позивач наголошує, що про порушення процесуальних вимог до провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме «формальний і завідомо неправомірний характер розгляду адміністративної справи, про що свідчить те, що бланк постанови вже був заготовлений напередодні, ще до розгляду справи по суті, набраний на комп`ютері в текстовому файлі, від руки вписано лише розмір штрафу та особисті дані». Відповідно до п.4.3. Положення про адміністративну комісію при Личаківській районній адміністрації, затвердженого розпорядженням №319 від 25.06.2011 року, секретар комісії здійснює підготовку до розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі здійснює підготовку проектів постанов комісії. Таким чином, секретар комісії на засідання адміністративної комісії готує два варіанти проектів постанов, які заповнюються у разі винесення відповідного рішення: про накладення адміністративного стягнення або закриття у справі.

За вказаних обставин, відсутні, підстави для скасування постанови №12 від 23.01.2020 року адміністративної комісії при Личаківській районній адміністрації.

Ухвалою суду від 07.02.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснив, що на час складання протоколу його довірителька працювала по цивільно-правовій угоді і перебувала у магазині розкладала товар. Дійсно вона продала сигарети та пиво, після чого зайшли працівники поліції із комісією і вона злякалася та визнала факт продажу вказаного товару хлопцеві, який на вигляд був повнолітній. Щодо інформації отриманої від органів пенсійного фонду про те, що його довірителька перебувала у трудових відносинах з власником магазину у якому було продано товар пояснив, що такі відомості можливо стосуються роботи позивача у іншому магазині цього власника.

Представник відповідача проти позову заперечила, дала пояснення аналогічні висловленій позиції у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані докази та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що адміністративний позов слід задоволити виходячи з наступного.

Постановою від 23.01.2020 року адміністративною комісією при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 140 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2380 грн., за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП оскільки вона , будучи продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , 13.12.2019 року о 12:02 годині здійснила продаж алкогольного напою марки «Robert Doms» із вмістом алкоголю 5,2% та цигарки марки «LM LOFT», неповнолітній особі.

Дійсно, відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається із відзиву на позов та долучених до нього доказів, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП підтверджується протоколом оформленим відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2015 року №1376, при цьому правильно зазначено відповідачем, що відображення особистих даних неповнолітньої особи в протоколі не передбачено. У протоколі зазначені свідки,які підтвердили скоєння правопорушення - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . До протоколу додатні пояснення позивача, ОСОБА_5 , який є - журналістом Всеукраїнської газети «Український Доброволець» та головою громадської організації «Рух «Твереза Україна», неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підтвердив продаж йому алкоголю та сигарет без перевірки документів продавцем.

Також на виконання вимог статті 256 Кодексу України про адміністративне правопорушення, пункту 2.5 Інструкції дільничним офіцером поліції позивачу були роз`яснені її права та обов`язки, передбачені - статтями 55,56,59,63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, вручений другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис у протоколі. У поясненнях від 13 грудня 2019 року, записаних з слів позивача, вона підтвердила продаж нею пива та пачки сигарет, пояснивши зазначене тим, що вона неодноразово задавала питання невідомому громадянину, чи він є неповнолітній, проте продаж здійснила, не отримавши відповіді і не перевіривши документів,чим фактично підтвердила скоєння правопорушення. З долученого до матеріалів справи диску із записом подій, які суд оглянув вбачається, що продавець без жодних проблем та перевірки особи, яка по зовнішньому вигляду могла бут неповнолітньою здійснила продаж алкогольного напою марки «RobertDoms» із вмістом алкоголю 5,2% та цигарки марки «LМ LOFT». При цьому доказом придбання цього товару є чек про безготівковий розрахунок за допомогою банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 .

Таким чином, факт скоєння правопорушення доведено відповідачем належними доказами.

Під час розгляду протоколу адміністративна комісія прийшла до висновку, що позивач фактично працює продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на АДРЕСА_1 , оскільки виконувала обов`язки продавця, а саме здійснила реалізацію товару, що фактично і відбулося.

Позивач посилається на незаконність постанови, оскільки вважає, що вона не працювала продавцем у магазині, не є суб`єктом правопорушення передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, оскільки працювала у суб`єкта підприємницької діяльності по цивільно-правового договору №2/2019 від 01.12.2019 року, укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_2 .

Разом з тим, за клопотанням представника відповідача судом було витребувано інформацію від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області і згідно наданої довідки ОСОБА_1 працює у ФО-підприємець ОСОБА_2 та отримує заробітну плату і сплачу внески до пенсійного фонду, зокрема у грудні 2019 року коли скоєне правопорушення їй нараховано заробітну плату 4200 грн. А отже, є доведеним, що позивач працювала по трудовій угоді і була продавцем, а тому є суб`єктом адміністративного проступку, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

Відповідно до положень ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням наведеного вище та встановлених обставин у справі, суд приходить до переконання, що позов є безпідставним, а тому слід відмовити в задоволенні такого.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 241-246 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про оскарження рішення про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити за безпідставністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, місцезнаходження: 79017, м. Львів, вул. К.Левицького, 67, .

Суддя: Гирич С. В.