Справа № 160/14604/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМАЙ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними і скасування рішення та картки відмови, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «КАМАЙ» (далі - ТОВ ««КАМАЙ», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі Дніпровська митниця, відповідач), в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА110000/2020/000027/1 від 22.10.2020 року;
Ухвалою суду від 17.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
21.12.2020 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначає, що за результатами контролю автоматизованою системою аналізу ризиків за ЕМД № UA110140/2020/009793 виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що спричинило необхідність здійснити перевірку правильності її визначення, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів. Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за вказаною електронною митною декларацією згенеровано, зокрема, наступні форми митного контролю: 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів»; 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів». За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 МК України, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості. На підставі викладеного відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови прийняті митницею відповідно до норм чинного законодавства, а посадові особи митниці, при прийнятті спірного рішення та оформленні картки відмови, діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
На підставі ухвали від 15.01.2021 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.
04.02.2021 року позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав доводи, викладені в позовній заяві.
04.02.2021 року судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 16.02.2021 року.
06.02.2021 року судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 04.03.2021 року.
04.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 26.03.2021 року.
Ухвалою суду від 26.03.2021 року вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.05.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМАЙ» та «NINGRO DAHUA ELECTRIC APPLIANCE CO., LTD» (Китай) був укладений зовнішньоекономічний контракт №DAH/KM-2020.
За умовами даного контракту, «NINGBO DAHUA ELECTRIC APPLIANCE CO., LTD.» Китай (Продавець) продає, а ТОВ «КАМАЙ» (Покупець) купує товар побутову техніку, посуд, столові прибори згідно інвойсів на кожну поставку, які є невід`ємною частиною даного контракту.
Відповідно до п. 2.1. Контракту, ціна на товар встановлюється в доларах США і вказується в інвойсах на кожну окрему партію Товару.
Пунктом 2.4. Контракту визначено, що ціни на Товар включають в себе вартість самого Товару, упаковки, маркування, навантаження і його доставки до обумовленого умовам пункту.
Згідно з п. 4.3. Контракту, оплата за товар може проводитися як на умовах передоплати, так і на умовах оплати інвойсу через 180 днів після отримання товару на склад Покупця в Україні, і це зазначається в інвойсі на конкретну партію товару.
На умовах та в рамках зовнішньоекономічного контракту між ТОВ «КАМАЙ» та «NINGBO DAHUA ELECTRIC APPLIANCE CO., LTD» Китай № DAH / КМ-2020 від 26.05.2020 р. здійснено поставку товару - пилососи електричні.
22.10.2020 року представником декларанта було подано митну декларацію № UA110140/2020/009793. Відповідно до поданої декларації митна вартість була встановлена згідно з комерційним інвойсом № DH2004098 від 28.08.2020 року. Митна вартість товарів була визначена із застосуванням основного методу за ціною договору.
Так, у митній декларації № UA110140/2020/009793 поданій декларантом, було зазначено загальну суму товарів за рахунком, відповідно до інвойсу (графа 22), що складала 10 413, 00 USD. Також було визначено розмір ПДВ та ввізного мита, сума розрахована декларантом склала - 94 212,49 грн.
На підтвердження митної вартості товарів до митного органу було надано наступні документи:
- пакувальний лист від 28.08.2020;
- рахунок-фактура (інвойс) № DH2004098 від 28.08.2020;
- коносамент № UTRUST20080031 від 06.09.2020;
- автотранспортна накладна № 0271 від 21.10.2020;
- декларація про походження товару № DH2004098 від 28.08.2020;
- прейскурант б/н від 23.07.2020;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення № DAH/KM-2020 від 26.05.2020;
- інструкція від 23.07.2020;
- інформація морських агентів від 12.10.2020;
Уповноваженою особою митниці було складено та направлено декларанту 1 повідомлення, в якому зазначено про виявлені розбіжності: оцінювана партія товарів за ЕМД від 22.10.2020 №UA110140/2020/ 009793 заявлена декларантом згідно контракту з виробником NINGBO НАШ ELECTRIC APPLIANCE CO.,LTD від 26.05.2020 DAH/KM-2020.Відповідно до пункту 2.4 контракту від 13.07.2020 NHJ/KM-2020 ціна заявленого товару включає вартість самого товару, пакування, маркування, навантаження. При цьому декларантом надано до митного оформлення Інформацію морській агентів, відповідно до якої наявне перевантаження контейнеру по шляху слідування. У графі 20 ЕМД заявлені відомості щодо назви морського судна MAERSK KLMI. Згідно морського коносаменту UTRUST20080031 від 06.09.2020 та митної декларації країни відправлення MSC London. Зазначене свідчить про перевантаження товару. Враховуючи наявність перевантаження, можлива наявність інших коносаментів, відповідно до яких здійснювалось перевезення, та які не були надані до митного оформлення у порушення ст.335 МКУ. Відповідно до пункту 4.3 контракту від 26.05.2020 DAH/KM-2020 оплата за товар може проводитись на умовах передплати так і на умовах оплати інвойсу через 180 днів після отримання товару на склад покупця в Україні, і це зазначається у інвойсі на кожну партію товару. Відповідно до відомостей комерційного рахунку від 28.08.2020 DH2004098 оплата протягом 180 днів з моменту поставки партії товарів. Відстрочка оплати у 180 днів може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. У електронному інвойсі, декларантом заявлені відомості щодо виробника товару - NINGRO DAHUA ELECTRIC APPLIANCE CO.,LTD (Китай). При цьому у контракті відсутні відомості щодо безпосереднього виробника та торговельної марки. Всупереч товаросупровідним документам, що надані до митного контролю та митного оформлення, та відомостям, що містяться в них - відомості щодо виробника товару - відсутні. Китайське підприємство NINGBO DAHUA ELECTRIC APPLIANCE CO.,LTD визначене виключно як продавець та відправник. Наданий прайс-лист від 23.07.2020 наданий без перекладу, що суперечить вимогам статті 254 МКУ, а також не містить терміну дії цінової пропозиції, має суб`єктивну спрямованість, оскільки заявлені умови поставки CFR Одеса, DAP Дніпро, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції продавця необмеженій кількості потенційних покупців та наявність знижок або дисконту на оцінювані товари. Розділом 6 контракту DAH/KM-2020 від 28.08.2020 передбачені вимоги щодо якості товару. Відповідно до п. 6.3. наданого до митного оформлення контракту NHJ/KM-2020 від 13.07.2020 зазначено, що Продавець гарантує якість Товару протягом 12 місяців з дня здійснення поставки за умови його нормального експлуатування. Документ, що містить відомості про якісні характеристики та мають вплив на його вартість, до митного оформлення не надано. Відповідно до наданих товаросупровідних документів, комерційні умови поставки оцінюваної партії товарів DAP Дніпро, відповідно до яких продавець передає товар перевізнику чи іншій особі, в узгодженому місці (Дніпро), та, що продавець повинен укласти договір про перевезення та понести витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення. Надана митна декларація країни відправлення містить умови поставки, що не відповідають заявленим-CFR Одеса. При цьому вартість товарів по артикулам відповідає заявленим цінам на умовах поставки DAP Дніпро. Згідно наданого прайс-листа продавець визначив ціни на моделі товару на умовах поставки FOB Ningbo, CFR Одеса. DAP Дніпро. Таким чином, числове значення заявленої вартості товарів не підтверджено відповідно до заявлених умов поставки відповідно до відомостей експортної декларації Китаю, сертифікат походження не надано декларантом до митного оформлення.
Позивачу запропоновано надати додаткові документи:
1) якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
2) якщо здійснювалось страхуванні страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
3) виписку з бухгалтерської документації;
4) каталоги, прейскуранти виробника товару;
5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом директора ТОВ «КАМАЙ» від 22.10.2020 б/н митницю повідомлено про відсутність додаткових документів у підтвердження заявленої митної вартості товару.
Уповноваженою особою митниці було складено та направлено декларанту 2 повідомлення, в якому зазначено, що заявлена митна вартість товарів відкоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
На підставі наданих документів Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110140/2020/000027/1 від 22.10.2020 року, в якому митну вартість товару №1 (пилосос, потужність 2200 Вт, пилосбірний мішок об`ємом 5 л. мод. LVC-2235B - 445 шт.; пилосос, потужність 1800 Вт, пилосбірник мішок об`ємом 2,5 л. мод. LVC-1825B-445 шт.; пилосос, потужність 2200 Вт пилосбірник мішок об`ємом 2,5 л. мод. LVC-2225B-445 шт.) скориговано митницею за другорядним методом визначення митної вартості - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів за ЕМД від 30.07.2020 № UA508200/2020/000977 за ціною 15,00 дол/шт.
Позивач не погоджується із зазначеними рішеннями митного органу, у зв`язку з чим, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Пунктом 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України (надалі - МК України) визначено, що митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно - правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно з Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).
Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Згідно з частиною 1 статтею 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною 2 статті 53 МК України визначено документи, які підтверджують митну вартість товарів: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок - фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі - продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно зі статтею 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Оцінюючи висновки відповідача про наявність розбіжностей у документах, наданих до митного оформлення, що стали підставою для витребування додаткових документів та коригування заявленої позивачем митної вартості, суд виходить з такого.
Щодо відмінностей між заявленими у графі 21ЕМД морським судном MAERSK KLMI та відомостями морського коносаменту, в якому зазначено інше судно - MSC London, суд зазначає наступне.
З досліджених судом матеріалів справи випливає, що 02.10.2020 року контейнери з товаром перезавантажувались з одного судна на інше.
Як вбачається з наданих товаросупровідних документів, комерційні умови поставки товару DAP Дніпро, відповідно до яких продавець передає товар перевізнику чи іншій особі, в узгодженому місці (м.Дніпро), та, що продавець повинен укласти договір про перевезення та понести витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення.
Тобто всі витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення несе продавець. Сторони контракту узгодивши умови поставки товару згідно з правилами Інкотермс 2010, встановили, що витрати на транспортування входять до ціни товару.
За таких обставин, вимоги митниці про необхідність надання декларантом документів на підтвердження витрат, пов`язаних з перевантаженням товару є неправомірними.
Щодо доводів про схему розрахунків за поставлений товар, яка може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, що унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно з статтею VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 4.3 контракту оплата за товар може проводитися як на умовах передоплати, так і на умовах оплати інвойсу через 180 днів після отримання товару на склад покупця в Україні, і це зазначається в інвойсі на конкретну партію товару.
У наданому інвойсі №DH2004098 від 28.08.2020 року умова оплати визначена як протягом 180 днів після поставки партії товару, отже, на момент здійснення декларування товару документи про оплату товару були відсутні та не надавались позивачем.
Відсутність документів про оплату за товар не впливає на числові значення митної вартості товарів і стосується лише умов оплати за товар.
Верховний Суд щодо умов оплати висловив наступну правову позицію, яка викладена у постанові від 11.04.2018 року у справі №804/4680/16: "У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта".
Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.03.2018 року у справі №815/4132/17 зазначив, що уявлення митного органу щодо проміжку часу для внесення передоплати може не збігатися з домовленостями господарюючих суб`єктів, а питання оплати вирішуються сторонами на вільній основі, з урахуванням власних ризиків та можливостей.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що зазначена відповідачем підстава жодним чином не перешкоджає митному органу перевірити митну вартість імпортованого товару на підставі наданих позивачем документів.
Щодо відсутності інформації про виробника товару, суд зазначає наступне.
За вказаних обставин, наведена відповідачем підстава, не перешкоджає митному органу перевірити митну вартість імпортованого товару на підставі наданих позивачем документів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначені відповідачем підстави не перешкоджають митному органу перевірити митну вартість імпортованого товару на підставі наданих позивачем документів.
Водночас, відповідачем до суду не надано доказів недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Таким чином, висновок відповідача про встановлення розбіжностей у поданих позивачем документів, які не містять даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, як на підставу для здійснення коригування заявленої позивачем митної вартості товарів, суд вважає необґрунтованим та безпідставним.
До того ж, наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей) у первинних документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватися як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товарів та не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у них міститься, якщо за результатами дослідження інших даних (сукупності решти відомостей, що викладені в документах) та доказів можна достовірно визначити митну вартість товару.
Аналогічна правова позиція вже була висловлена у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі №420/2315/19.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.04.2019 року у справі №815/6242/17, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
У постанові від 29.01.2019 року у справі № 815/6827/17 Верховний Суд зазначив, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Відповідно до частини 6 статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертійстатті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним углаві 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно із частиною 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 статті 55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 статті 57 Митного кодексу України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Митного кодексу України).
Отже, надані ТОВ «КАМАЙ» документи для проведення митного оформлення підтверджують заявлену митну вартість товарів за основним методом (за ціною договору), а ті розбіжності, які стали підставою для прийняття спірного рішення не впливають на рівень заявленої митної вартості, тому доводи відповідача про те, що подані позивачем документи не дозволяли у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, не відповідають встановленим фактичним обставинам справи, натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 4 204 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №62 від 02.11.2020 року.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 4 204 грн.
Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,
ВИРІШИВ:
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА110000/2020/000027/1 від 22.10.2020 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМАЙ» судові витрати у розмірі 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) гривні.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII „Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар