Справа № 480/5759/20
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Шаповал М.М.

17 травня 2021 р. Справа № 480/5759/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , законного представника малолітнього ОСОБА_2 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , що є законним представником свого малолітнього сина ОСОБА_2 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача Головного управління Державної податкової служби у Сумській області (далі - ГУ ДПС у Сумській області, правонаступником якого є ГУ ДПС у Сумській області, контролюючий орган) від 03.08.2020 року № 47124-50 про сплату малолітнім податкового боргу у розмірі 1.519,98 грн.

Також позивач просить провести розподіл судових витрат у розмірі 7.000 грн, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу, повідомивши про те, що докази понесених витрат будуть подані в процесі розгляду справи та протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом.

29.09.2020 року до суду надійшла заява позивача з проханням стягнути на її користь з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, до якої додані: копія договору про надання правової допомоги від 25.08.2020 року, копія акту приймання-передачі наданих послуг від 25.09.2020 року, копія прибуткового касового ордера від 25.09.2020 року № 1-25-09/20, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльності та фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 25.09.2020 року, як доказ направлення копії цієї заяви з додатками на адресу відповідача (а.с. 13-18).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДФС у Сумській області від 03.08.2020 року № 47124-50 про сплату малолітнім ОСОБА_2 податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 1519,98 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області () на користь ОСОБА_1 500 грн. у відшкодування судових витрат, а саме витрат, пов`язаних з отриманням правничої допомоги.

Задовольняючи частково заяву позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що час та обсяг заявлених адвокатам послуг не є співмірним з розміром витрат на правничу допомогу. Ціна позову в даній справі 1.519,98 грн. Справа не відноситься до категорії складних та розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Тому суд дійшов висновку, що складність справи та ціна позову є явно не співмірними з вартістю витрат на професійну правничу допомогу.

30.11.2020 року до Сумського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат, якою остання просить суд відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України поновити процесуальний строк для подання даної заяви, оскільки у період з 17.11.2020 року по 25.11.2020 року вона хворіла, що підтверджується листком непрацездатності. До заяви додані: копія прибуткового касового ордера від 16.11.2020 року № 2-16-11/20 про прийняття від ОСОБА_1 відповідно до договору про надання правової допомоги від 25.08.2020 року 7.500 грн, копія прибуткового касового ордера від 16.11.2020 року № 3-16-11/20 про прийняття від ОСОБА_1 відповідно до договору про надання правової допомоги від 25.08.2020 року 11.600 грн, копія акту приймання-передачі наданих послуг від 16.11.2020 року, копія листка непрацездатності серії АБА № 503360, копія договору суборенди об`єкта нерухомості адвокатом Тукманом Є.Г. від 01.11.2019 року та фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 26.11.2020 року, як доказ направлення копії цієї заяви з додатками на адресу відповідача (а.с. 32-40).

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у задоволені заяви ОСОБА_1 від 26.11.2020 року про ухвалення додаткового рішення по справі відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 року в частині розподілу судових витрат, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , що є законним представником свого малолітнього сина ОСОБА_2 , просить його скасувати у відповідній частині та постановити нове судове рішення про задоволення вимог про відшкодування їй понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги.

Позивач зазначає, що 25.09.2020 року він звернувся до суду із заявою про стягнення з відповідача 7.000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Витрати на правову допомогу підтверджуються договором про надання правової допомоги, прибутковим касовим ордером, актом приймання-передачі наданих послуг. Подані суду докази понесених витрат на професійну правову допомогу повністю підтверджували ці витрати, їх необхідність була очевидною, а розмір ставки за надання правової допомоги в Україні був цілком прийнятним з огляду на практику Європейського Суду з прав людини у справі «Родзевілло проти України», де Європейський Суд за надану правову допомогу визнав обґрунтованим розмір ставки 110 доларів США у гривневому еквіваленті за годину роботи адвоката. Суд першої інстанції зменшив належну до відшкодування суму витрат на оплату правничої допомоги самостійно, з власної ініціативи, без клопотання про це відповідача, чим вийшов за межі своїх судових повноважень, що призвело до ухвалення в цій частині незаконного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в задоволені апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову в задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 . Відповідач вказує, що не отримував жодних заяв позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та фактично був позбавлений права на звернення з відповідним клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 , що є законним представником свого малолітнього сина ОСОБА_2 , задоволена. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 року скасувати в частині, якою за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області () на користь ОСОБА_1 стягнуто 500 грн судових витрат з прийняттям нового судового рішення, яким за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (код ЄДРПОУ ВП 43995469) стягнути на користь ОСОБА_1 7.000 грн у відшкодування судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 01.12..2020 року, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , що є законним представником свого малолітнього сина ОСОБА_2 , просить скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення на її користь.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що дана апеляційна скарга подається нею на захист прав неповнолітньої особи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Статтею 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143).

Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів (ч. 2 ст. 143).

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 3 ст. 143).

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (ч. 5 ст. 143).

Статтею 252 КАС України унормовано, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати (ч. 1 ст. 252).

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (ч. 2 ст. 252).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252).

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 252).

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 252).

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для прийняття додаткового судового рішення відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, колегія суддів зазначає, що питання розподілу судових витрат було вирішено судом першої інстанції рішенням від 13.11.2020 року згідно заяви ОСОБА_1 від 25.09.2020 року про відшкодування їй 7.000 грн витрат на професійну правничу допомогу. В подальшому, за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на означене судове рішення, це питання було вирішено судом апеляційної інстанції у постанові від 17.05.2021 року.

За приписами ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відхиляючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , що є законним представником свого малолітнього сина ОСОБА_2 , колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги («Дана апеляційна скарга подається мною на захист прав неповнолітньої особи») висновки суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів не вбачає підстав для застосування положень ч. 2 ст. 308 КАС України та скасування судового рішення з урахуванням положень ч. 3 ст. 317 КАС України.

Інше, викладене в апеляційній скарзі, на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , законного представника малолітнього ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року, без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова