Справа № 160/2808/21
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2021 року Справа № 160/2808/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/2808/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова компанія ДТЗ до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю Промислова компанія ДТЗ (далі ТОВ ПК ДТЗ, позивач) звернулося до Дніпровської окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби Дніпровської митниці Державної митної служби України, в якому позивач, з урахуванням уточнень від 11.03.2021 року, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА110150/2020/000067/1 від 28.08.2020 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА110150/2020/000117/1 від 13.10.2020 року.
Ухвалою суду від 25.02.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова компанія ДТЗ, було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 160,161 КАС України.
Позивачем, у строк визначений в ухвалі суду, усунуті недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 17.03.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/2808/21 та призначено її розгляд по суті за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, в порядку положень ст. 262 КАС України.
Також, ухвалою суду від 17.03.2021 року було витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії таких документів, а саме:
- рішення про коригування митної вартості товарів №UА110150/2020/000067/1 від 28.08.2020 року;
- рішення про коригування митної вартості товарів №UА110150/2020/000117/1 від 13.10.2020 року;
- ЕМД разом із додатками;
- пояснення товариства та інші докази щодо суті спору.
30.03.2021 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов з додатками та доказами направлення позивачу, а також із витребуваними судом доказами по справі.
05.04.2021 року позивачем до суду була подана письмова відповідь на відзив на позовну заяву.
За приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 14.05.2021 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
У позовній заяві, зазначено, що 21.08.2020 року ТОВ «ПК «ДТЗ» задекларувало на митному пості митниці частини товарів з кожної партії отриманого товару за окремими електронними митними деклараціями (ЕМД), а саме:
За ЕМД № UА 110150/2020/013853 від 21.08.2020 року: запасні частини до сільськогосподарської техніки у кількості - 61 товар.
Усього було поставлено товарів на загальну суму: 197 927,02 гривень.
Митна вартість зазначених товарів підприємством була визначена відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.
Заявлений загальний рівень митної вартості задекларованих товарів був визначений декларантом на рівні 204790,02 гривень.
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством були надані митному органу документи, передбачені частинами 2 та 3 ст. 53 МК України, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт № СF/12 від 01.08.2019 року; додаток (специфікація) до нього № 2020-2 від 11.05.2020 року; рахунок - фактура № СF2020-2 від 11.05.2020 року; пакувальний лист від 09.06.2020 року.
Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України підприємство надало митниці: договір транспортного експедирування № 06-04 від 06.04.2020 року; заявку №1 про організацію транспортування і еспедирування вантажу від 09.06.2020 року; Коносамент №SO120062376 від 23.06.2020 року; рахунок фактура №LS-4295352 від 20.07.2020 року; довідка про транспортні витрати від 03.08.2020 року.
На думку товариства, надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, відповідно не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Вказують, що відповідачем були витребувані від ТОВ "ПК "ДТЗ" додаткові документи.
У серні 2020 року позивачем були направлені митниці лист вих. № 721 від 27.08.2020 року, та додатково надало митниці документи.
28.08.2020 року відповідачем було прийнято Рішення про коригування митної вартості товару №UА110150/2020/000067/1, відповідно до якого, митна вартість оцінюваних товарів, визначена декларантом, скоригована митницею за резервним методом 2-ґ, відповідно до вимог статті 64 МК України, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Скориставшись положеннями чинного законодавства, підприємство задекларувало зазначені товари, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД: №UА110150/2020/014361 від 31.08.2020 року.
За ЕМД №UА 110150/2020/016717 від 09.10.2020 року.
Двигуни внутрішнього згоряння поршнев з компресійним запалюванням (дизелі), не військового призначення, без встановленого радіобладнання, призначені для сільськогосподарських колісних тракторів, потужністю не більш як 50 кВт:- Дизельний двигун ДД180В 70 шт. (Об`єм 402 куб.см, потужність 5,67кВт/8к.с). Дизельний двигун ДД180ВЗ 90 шт. (Об`єм 402 куб.см, потужність 5,67кВт/8к.с).
Митна вартість зазначених товарів підприємством була визначена за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.
Вказують, що для підтвердження вартості товарів, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством було надано митному органу відповідні документи, для підтвердження митної вартості товару.
На думку товариства, надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, відповідно не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Вказують, що відповідачем були витребувані від ТОВ "ПК "ДТЗ" додаткові документи.
У жовтні 2020 року позивачем, листом вих.№825 від 12.10.2020 року додатково надані документи.
13.10.2020 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару №UА 110150/2020/000117/1, відповідно до якого митна вартість оцінюваних товарів визначена декларантом, скоригована митницею за резервним методом 2-ґ, відповідно до вимог статті 64 МК України, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Скориставшись положеннями чинного законодавства, підприємство задекларувало зазначені товари, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД: №UА110150/2020/016992 від 15.10.2020 року.
Загальна різниця митних платежів (ввізне мито та ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею склала 305978,37 гривень, згідно
розрахунку, зазначеного в гр. 47 "В" "Подробиці розрахунків" ЕМД №UА110150/2020/016992 від 15.10.2020 року.
Товариство вважає, що надані ними документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Крім того, на думку товариства, відповідач всупереч вимог чинного законодавства, висновків Верховного Суду, безпідставно витребує у товариства додаткові документи, а не здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, хоча мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування своєї позиції зазначив, що у відповідності до ст.337 МК України, при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено такі обставини.
За результатами формато-логічного контролю автоматизованою системою аналізу згенеровано обов`язкові форми контролю за ЕМД від 21.08.2020 року №UА110150/2020/013853: 105-2 - Контроль правильності визначення митної вартості товарів; 106-2 - Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів.
По таких товарах (1, 2, 3, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 60, 61), можливе заниження митної вартості товарів.
Відповідач вказує, що за специфікацією від 11.05.2020 року №2020-2,за рахунком-інвойс від 09.06.2020 року №СF2020-2. Загальна фактурна вартість оцінюваних товарів відповідно до гр. 22 ЕМД №UА110150/2020/013853 - 7202, 27 дол.США, що на думку відповідача не підтверджується відомостями у Специфікації від 11.05.2020 року №2020-2. Відповідно до рахунку-інвойс від 09.06.2020 року № СF2020-2 загальна вартість партії товару -103886,25 дол.США.
Згідно відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FОВ - Shanghаі, Сhіnа, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FОВ, Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умовами терміна FОВ на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту
Вказують, що враховуючи заявлений характер зовнішньоекономічної угоди - контракт з виробником, умови поставки FОВ, пункт 3.1.1 Контракту від 01.08.2019 року №СF/12 продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано.
Окрім цього, згідно п.5.2 контракту від 01.08.2019 року № СF/12 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до Контракту. У Специфікації від 11.05.2020 року №2020-2, зазначено що оплата здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки товару.
Враховуючи умови поставки FОВ, Продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Згідно відомостей коносаменту від 23.06.2020 року №SO120062376, товар було завантажено на судно - 23.06.2020 року.
Відповідач зазначає, що з метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано: Договір ТЕО №06-04 від 06.04.2020 року; рахунок про надання ТЕО від 03.08.2020 року №LS-4298099; Акт виконаних робіт від 03.08.2020 року № LS-0006816; Довідку про транспортні витрати від 03.08.2020 року; Розрахунок транспортних витрат (вих.№555 від 31.07.2020 року); Заявку на перевезення №1 від 09.06.2020 року.
Згідно відомостей ЕМД поставка оцінюваної пар 21 ЕМД за коносаментом від 23.06.2020 року №SO120062376.
З використанням інтернет-ресурсу встановлено наявність перевантаження товару з морського судна МАЕRSК НОUSTON на МАЕRSК КІЕL у Порт Саїдє.
Відповідач вказує, що наявність перевантаження свідчить про наявність транспортного документу, однак, до митного оформлення не надавався та наявність додаткових витрат пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару.
У коносаменті від 23.06.2020 року №SO120062376 у графі «Fог delіvегу арріу tо» (Для доставки звертатися до) зазначено - ІCS LTD, що на думку відповідача, може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування.
Документального підтвердження договірних відносин ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ" та ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» з вищевказаною компанією до митного контролю та оформлення не надано.
При цьому, у наданій до митного оформлення Заявці на перевезення №1 від 09.06.2020 року містяться різні відомості про включення додаткових витрат, а саме в п.12 вартість послуг (виключаючи додаткові витрати).
Таким чином, з урахуванням наведеного вище відповідач дійшов до висновку, що в наданих документах містяться суперечні відомості щодо включення додаткових витрат до загальної вартості транспортування, що є складовими митної вартості товару.
Також, вказують, що у Акті виконаних робіт від 03.08.2020 року №LS-0006816 є посилення на думку відповідача на неіснуючий договір ТЕО від 06.07.2020 року №06-04.
Вказують, що згідно п.3.1 договору ТЕО від 06.04.2020 року № 06-04 оплата ТЕО здійснюється протягом 45 днів з дати вивантаження контейнерів в порту призначення (20.07.2020 року). Банківські платіжні документи, що підтверджують оплату транспортно-експедиційних послуг декларантом не надано.
Відповідачем, результати контролю направлено декларанту електронним повідомленням, в якому також визначено перелік додаткових документів, що подаються на вимогу посадової особи митниці протягом встановленого 10-денного строку, та інформацію для декларанта про можливість подати за власним бажанням додаткові наявні у нього документи на підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.
Однак, у відповідь на повідомлення митниці листом від 27.08.2020 року №721 позивач додатково надіслав прайс-лист від 01.05.2020 року б/н, комерційна пропозиція від 05.05.2020 року, а також надав пояснення щодо митницею виявлених невідповідностей у документах митного оформлення. При цьому, зазначено, що будь-які інші документи у ході митного оформлення товару надаватись не будуть.
На думку митного органу поданими декларантом документами, а також додатковими документами не було підтверджено заявлену ціну товару.
Відсутність у митниці та не надання декларантом необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. У зв`язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості.
Таким чином, у зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного було прийнято Рішення про коригування митної вартості від 28.08.2020 року №UА110150/2020/0000067/1.
Щодо підстав підстави прийняття рішення про коригування митної вартості від 13.10.2020 року № UА110150/2020/000117/1, відповідач зазначив про таке.
За результатами формато - логічного контролю автоматизованою системою аналізу зґенеровано обов`язкові форми контролю за ЕМД від 09.10.2020 року №UА110150/2020/016717: 105-2 - Контроль правильності визначення митної вартості товарів; 106-2 - Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».
За результатами проведеного контролю правильності визначення митної вартості товару шляхом перевірки документів, які були надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, відповідачем встановлено про таке.
Товариством до митного контролю та оформлення заявлено партію товару, імпортовану на підставі контракту від № СF/12 з компанією - виробником (код 4104 в гр.44) з «JIANGSU CHNGFA AGRICULTURAL EQUIPMENT CO.LTD», специфікацією від №2020-5, інвойсом 09.08.2020 року № СF2020-5.
Також, згідно відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FОВ Shanghаі, Сhіnа, Інкотермс.
Згідно офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FОВ, Продавець повинен доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження.
Відповідно до п.4.2 контракту від 01.08.2019 року № СF/12 у ціну товару включена виключно вартість пакування та маркування.
Надані до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містить інформації стосовно вартості послуг навантаження чи включення вказаних витрат до ціни товару.
Заявленими умовами поставки FОВ передбачено здійснення митних формальностей у країні відправлення продавцем.
Крім того, відповідно до п.3.1.1 контракту, ціна товару включає ціну експортного митного оформлення товару. Всупереч зазначеному, митна декларація країни відправлення не надана до митного оформлення.
перевезення №108 від 18.08.2020, Довідка про транспортні витрати від 22.09.2020 року та Акт виконаних робіт від 06.10.2020 року.
На думку відповідача, наявність перевантаження свідчить про наявність транспортного документу, який до митного оформлення не надавався.
У наданій до митного оформлення Заявці № 108 від 18.08.2020 року містяться різні відомості про включення додаткових витрат, а саме в п.11 вартість послуг (виключаючи додаткові витрати), при цьому вартість фрахту по маршруту вказана, з врахуванням перевантаження на загальну суму 1070 дол.США.
У коносаменті від 25.08.2020 року №МRFB20083187 у графі Notify зазначено - Fosdyke Group, що на думку відповідача, може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування.
Документального підтвердження договірних відносин ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ" та/або Fosdyke Group з вищевказаною компанією до митного контролю та оформлення не надано.
За результатами перевірки, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанту направлено електронне повідомлення, в якому визначено перелік додаткових документів необхідних для надання на вимогу посадової особи митниці протягом 10 календарних днів, поінформовано декларанта про можливість надання за власним бажанням наявних у нього додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товарів.
У відповідь на повідомлення митниці позивачем листом від 12.10.2020 року №825 було надіслано додаткові документи: прайс-лист від 19.05.2020 року, комерційна пропозиція від 26.05.2020 року, а також пояснення щодо виявлених невідповідностей.
Відповідача також було повідомлено, що будь-які інші документи у ході митного оформлення цього товару надаватись не будуть.
На думку митного органу поданими декларантом документами, а також додатковими документами не було підтверджено заявлену ціну товару.
Відсутність у митниці та ненадання декларантом необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. У зв`язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості.
Таким чином, у зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного було прийнято Рішення про коригування митної вартості від 13.10.2020 року №UА110150/2020/000117/1.
На думку відповідача, митницею, з урахуванням наявної інформації, було обґрунтовано та правомірно прийняті оскаржувані товариством рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням другорядного методу №2ґ (резервний).
Таким чином, відповідач вважає, що посадові особи митниці при прийнятті спірних рішень про коригування митної вартості, заявленого позивачем товару, діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 01.08.2019 року, ТОВ «ПК «ДТЗ» (м. Дніпро) уклало з «JIANGSU CHNGFA AGRICULTURAL EQUIPMENT CO.LTD» (Китай) зовнішньоекономічний контракт № CF/12 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
У подальшому, компанією «JIANGSU CHNGFA AGRICULTURAL EQUIPMENT CO.LTD», відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту, Специфікацій: №2020-2 від 11.05.2020 року; №2020-5 від 01.06.2020 року було здійснено поставки ТОВ «ПК «ДТЗ» товарів, які поставлялись на умовах FOB-CN Shanghai, Китай згідно міжнародних торговельних правил "ІНКОТЕРМС 2010".
Після ввезення на територію України, партії товарів були розміщені ТОВ "ПК "ДТЗ" в режим митного ліцензійного складу за ЕМД: №UА110150/2020/013853 від 21.08.2020 року; №UА 110150/2020/016717 від 09.10.2020 року.
За ЕМД №UА110150/2020/013853 від 21.08.2020 року - запасні частини до сільськогосподарської техніки у кількості - 61 товар.
Всього було поставлено товарів на загальну суму: 197 927,02 гривень.
Заявлений загальний рівень митної вартості задекларованих товарів визначений декларантом на рівні 204790,02 гривень.
Митна вартість товару заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МК України.
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємство надало митниці документи, передбачені частинами 2, 3 ст.53 Митного кодексу України: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт № СF/12 від 01.08.2019 року; додаток (специфікація) до нього № 2020-2 від 11.05.2020 року; рахунок - фактура № СF2020-2 від 11.05.2020 року; пакувальний лист від 09.06.2020 року.
Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України підприємство надало митниці: договір транспортного експедирування № 06-04 від 06.04.2020 року; заявку №1 про організацію транспортування і експедирування вантажу від 09.06.2020 року; Коносамент №SO120062376 від 23.06.2020 року; рахунок фактура № LS-4295352 від 20.07.2020 року; довідка про транспортні витрати від 03.08.2020 року.
За результатами здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України митницею були додатково витребувані у позивача такі документи: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 6)рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 7) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 8) виписку з бухгалтерської документації; 9) копію митної декларації країни відправлення; 10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом від 27.08.2020 року №721 позивачем було додатково надано: прайс-лист від 01.05.2020 року; комерційну пропозицію від 05.05.2020 року.
З урахуванням наявної у митниці інформації, митна вартість на:
товар №1 скориговано до рівня митної вартості товару «бачок розширювальний, бачок головного гальмівного циліндра» співставного з оцінюваним, з урахуванням опису, країни походження та відправлення, обсягів ввезення, випущеного у вільний обіг за ціною угоди за ЕМД від 03.07.2020 року №UА500070/2020/ 224477 на рівні 1,9125 дол./шт.;
товар №3 скориговано до рівня митної вартості товару «Ущільнююче кільце», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, країни походження, обсягів ввезення, випущеного у вільний обіг за резервним методом за ЕМД від 06.08.2020 року №UА500020/2020/222257 нарівні 1,830253 дол./кг;
товар №5 скориговано до рівня митної вартості товару «Килимки з вулканізованої гуми: килимки гумові» співставного з оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, обсягів ввезення, випущеного у вільний обіг за ціною угоди за ЕМД від 15.07.2020 року №UА500060/2020/203622 на рівні 3,149999 дол./кг;
товар №9 скориговано до рівня митної вартості товару «Складові (запасні) частини та приладдя для моторних транспортних засобів, не для промислового складання: Бокові дзеркала заднього огляду» співставного з оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, обсягів ввезення, випущеного у вільний обіг за ціною угоди за ЕМД від 09.06.2020 року №UА500030/2020/ 205741 нарівні 1,569989 дол./шт.;
товар №11 скориговано до рівня митної вартості товару «Вироби з чорних металів, з межею міцності на розтягування - Шпилька», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, обсягів ввезення, випущеного у вільний обіг за ціною угоди за ЕМД від 19.08.2020 року №UА500020/2020/223565 на рівні 1,934828 дол./кг;
товар №12 скориговано до рівня митної вартості товару «вироби з чорних металів, а саме болти», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, обсягів ввезення, випущеного у вільний обіг за резервним методом за ЕМД від 07.08.2020 року №UА100300/2020/ 415634 на рівні 1,9300 дол./кг;
товар №13 скориговано до рівня митної вартості товару «Гайка болта заднього колеса, Гайка задньої ступиці, Гайка флянця середнього моста», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, умов поставки, випущеного у вільний обіг за ціною угоди за ЕМД від 12.06.2020 року №UА100060/2020/382490 нарівні 1,9334 дол./кг;
товар №14 скориговано до рівня митної вартості товару «Вироби з чорних металів - пружинисті шайби та інші стопорні шайби до трактора» співставного з оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, умов поставки, випущеного у вільний обіг за ціною угоди за ЕМД від 25.06.2020 року №UА100080/2020/517854 на рівні 1,9401 дол./кг;
товар №19 скориговано до рівня митної вартості товару «замки запалювання у зборі», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, випущеного у вільний обіг за ціною угоди за ЕМД від 11.06.2020 року №UА500050/2020/206409 на рівні 4,07 дол./кг;
товар №20 скориговано до рівня митної вартості товару «Арматура кріплення для транспортнихзасобів з чорних металів: кронштейни», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, випущеного у вільний обіг за ціною угоди за ЕМД від 14.06.2020 року №UА100130/2020/ 706464 на рівні 4,07 дол./кг;
товар №21 скориговано до рівня митної вартості товару «Частини до дизельного двигуна сільськогосп.техніки:Гільза; Головка блоку циліндра; Кільця поршневі», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, обсягів ввезення, випущеного у вільний обіг за резервним методом за ЕМД від 19.08.2020 року №UА100380/2020/ 714030 на рівні 3,7604 дол./кг;
товар №22 скориговано до рівня митної вартості товару «Гідравлічний циліндр використовується в гідравлічній системі сільськогосп.техніки», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, обсягів ввезення, випущеного у вільний обіг за резервним методом за ЕМД від 19.08.2020 року №UА100380/2020/714030 на рівні 3,7636 дол./кг;
товар №23 скориговано до рівня митної вартості товару «Частини гідравлічних силових установок, цивільного призначення ,кодування продавця/ кодування покупця» співставного з оцінюваним з урахуванням опису, країни походження, обсягів ввезення, умов поставки, випущеного у вільний обіг за резервним методом за ЕМД від 29.07.2020 року №UА100300/2020/ 414797 на рівні 3,760001 дол./кг;
товар №24 скориговано до рівня митної вартості товару «1.Запасні частини до автотранспортних засобів :насос рідинний», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, країни походження, обсягів ввезення, випущеного у вільний обіг за ціною угоди за ЕМД від 16.06.2020 року № UА500110/2020/6678 на рівні 12,4014 дол./шт.;
товар №26 скориговано до рівня митної вартості товару «Кондиціонер автомобільний», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, країни походження, обсягів ввезення, випущеного у вільний обіг за ціною угоди за ЕМД від 14.08.2020 року №UА500020/2020/ 223095 на рівні 2,6399 дол./кг;
товар №27 скориговано до рівня митної вартості товару «Обладнання для фільтрування або очищення палива, що використовуються у автотракторної та сільськогосподарської техніки. Комерційна назва:Фільтр паливний грубої очистки МТЗ (відстійник)», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, країни походження, призначення, випущеного у вільний обіг резервним методом за ЕМД від 06.07.2020 року №UА110240/2020/ 2668 на рівні 6,729999 дол./кг;
товар №28 скориговано до рівня митної вартості товару «Обладнання для фільтрування для моторних транспортних засобів, не для промислового складання: Повітряний фільтр в асортименті», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, випущеного у вільний обіг резервним методом за ЕМД від 11.06.2020 року №UА500030/2020/205862 на рівні 8,01 дол./кг;
товар №30 скориговано до рівня митної вартості товару «Арматура для трубопроводів автотракторної та сільськогосподарської техніки. Краник зливний МТЗ», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, призначення, країни походження та відправлення, умов поставки, випущеного у вільний обіг ціною угоди за ЕМД від 22.06.2020 року №UА110240/2020/ 2462 на рівні 5,1580 дол/кг;
товар №31 скориговано до рівня митної вартості товару «Підшипники кулькові», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, умов поставки, випущеного у вільний за резервним методом за ЕМД від 12.06.2020 №UА110110/2020/8266 на рівні 2,510000 дол./кг;
товар №33 скориговано до рівня митної вартості товару «1.Підшипники роликові голчасті», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, вагових обсягів, країни походження та відправлення, випущеного у вільний за резервним методом за ЕМД від 10.06.2020 року № UА100130/2020/706417 на рівні 2,52 дол./кг;
товар №34 скориговано до рівня митної вартості товару «1.Частини підшипників, кульки», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, вагових обсягів, країни походження та відправлення, випущеного у вільний за резервним методом за ЕМД від 17.06.2020 року №UА500020/2020/ 216776 на рівні 2,52 дол./кг;
товар №35 скориговано до рівня митної вартості товару «Вали трансмісійні, не колінчасті, некривошипи, не з`єднані шарнірно: Вал розподільний», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, вагових обсягів, країни походження та відправлення, випущеного у вільний за резервним методом за ЕМД від 08.06.2020 року №UА100130/2020/706387 на рівні 2,29 дол./кг;
товар №36 скориговано до рівня митної вартості товару «1.Муфти зі сталі», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, вагових обсягів, країни походження та відправлення, випущеного у вільний за резервним методом за ЕМД від 14.06.2020 року №UА100130/2020/ 706464 на рівні 2,3 дол./кг;
товар №37 скориговано до рівня митної вартості товару «Елементи передач, представлені окремо, не військового призначення: /Шестерні», співставного оцінюваним з урахуванням опису, вагових обсягів, країни походження та відправлення, випущеного у вільний за резервним методом за ЕМД від 08.06.2020 року №UА100130/2020/ 706387 на рівні 2,29 дол./кг;
товар №39 скориговано до рівня митної вартості товару «двигун склоочисника», співставного оцінюваним з урахуванням опису, вагових обсягів, країни походження, випущеного у вільний за ціною угоди за ЕМД від 30.06.2020 року №UА100060/2020/383741 на рівні 7,1632 дол./шт.;
товар №41 скориговано до рівня митної вартості товару «генератор», співставного оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, випущеного у вільний за ціною угоди за ЕМД від 11.06.2020 року № UА500050/2020/ 206409 на рівні 6,270001 дол./кг;
товар №42 скориговано до рівня митної вартості товару «1. Частини моторних транспортних засобів - прилади освітлювальні та візувальної сигналізації: фари автомобільні», співставного оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, випущеного у вільний за ціною угоди за ЕМД від 24.06.2020 року №UА500060/2020/ 202992 на рівні 3,970014 дол/кг;
товар №44 скориговано до рівня митної вартості товару « Вимикачі та перемикачі для напруги не більш як 60В, клавішні та кнопкові», співставного оцінюваним з урахуванням опису, умов поставки, країни походження та відправлення, випущеного у вільний за резервним методом за ЕМД від 13.08.2020 року №UА500020/2020/ 222988 на рівні 8,010000 дол./кг;
товар №45 скориговано до рівня митної вартості товару «1. Проводи ізольовані зі з`єднувальними деталями - комплекти проводів», співставного оцінюваним з урахуванням опису, умов поставки, країни походження та відправлення, випущеного у вільний за резервним методом за ЕМД від 01.07.2020 року №UА100380/2020/710883 нарівні 3,33 дол./кг;
товар №46 скориговано до рівня митної вартості товару «1. Частини та пристрої для кузовів, включаючи кабіни, запасні частини до легкових автомобілів, не для промислового складання: решітки бамперів, решітки радіаторів, двері, інші аксесуари» співставного оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, випущеного у вільний за ціною угоди за ЕМД від 12.06.2020 року №UА500020/2020/ 216506 на рівні 3,8506дол./кг;
товар №48 скориговано до рівня митної вартості товару «1. Запасні частини до мотоблоків,частини коробок передач: /Корпус коробки передач», співставного оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, випущеного у вільний за резервним методом за ЕМД від 10.06.2020 року №UА100130/2020/ 706417 на рівні 6,160000 дол./кг;
товар №49 скориговано до рівня митної вартості товару «Мости ведучі», співставного оцінюваним з урахуванням опису, країни походження, випущеного у вільний за ціною угоди за ЕМД від 09.06.2020 року № UА500070/2020/ 220704 нарівні 7,160001 дол./кг;
товар №50 скориговано до рівня митної вартості товару « Запасні частини до мостів ведучих автотракторної та сільськогосподарської техніки» співставного оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, призначення, умов поставки випущеного у вільний за резервним методом за ЕМД від 22.06.2020 року №UА110240/2020/ 2462 на рівні 5,230000 дол./кг;
товар №51 скориговано до рівня митної вартості товару «1. Колеса ходові, для сільськогосподарської техніки: колеса до мотоблоків моделей», співставного оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, призначення, випущеного у вільний за резервним методом за ЕМД від 11.07.2020 року №UА500030/2020/ 207179 на рівні 6,17 дол./кг;
товар №52 скориговано до рівня митної вартості товару «Запасні частини до систем підвіски з чорних металів що використовуються в автотранспортних засобах цивільного призначення втулки стабілізатора», співставного оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, випущеного у вільний за резервним методом за ЕМД від 14.06.2020 року №UА100130/2020/ 706464 на рівні 7,010018 дол./кг;
товар №53 скориговано до рівня митної вартості товару «1. Радіатори водяні системи охолодження дизельних двигунів з запалюванням від стиснення до автотракторної та сільськогосподарської техніки.», співставного оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, призначення, умов поставки випущеного у вільний за резервним методом за ЕМД від 22.06.2020 року №UА110240/2020/ 2462 на рівні 9,25 дол./кг;
товар №54 скориговано до рівня митної вартості товару «Вихлопна труба», співставного оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, випущеного у вільний за ціною угоди за ЕМД від 24.06.2020 року №UА500070/2020/222957 на рівні 4.260 дол./кг;
товар №55 скориговано до рівня митної вартості товару «1. Частини зчеплення тракторів та сільськогосподарської техніці. Диск зчеплення», співставного оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, призначення, умов поставки випущеного у вільний за резервним методом за ЕМД від 22.06.2020 року №UА110240/2020/ 2462 на рівні 5,76 дол/кг;
товар №56 скориговано до рівня митної вартості товару «1.1. Частини да пристрої не штамповані, виготовлені зі сталі, не для промислового складання моторних транспортних засобів до автотракторної та сільськогосподарської техніки, в асортименті», співставного оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, призначення, умов поставки випущеного у вільний за резервним методом за ЕМД 22.06.2020 року №UА110240/2020/ 2462 на рівні 5,01 дол./кг;
товар №60 скориговано до рівня митної вартості товару «сидіння кабіни» співставного оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, умов поставки, випущеного у вільний за резервним методом за 22.06.2020 року №UА110240/2020/ 2462 на рівні 4.020000 дол./кг;
товар №61 скориговано до рівня митної вартості товару «1. Прикурювач що використовується в транспортних засобах цивільного використання», співставного оцінюваним з урахуванням опису, країни походження та відправлення, умов поставки, випущеного у вільний за ціною угоди за ЕМД від 13.07.2020 року №UА100130/2020/706800 на рівні 3,14 дол./кг.
Митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості від 28.08.2020 року №UА110150/2020/000067/1, відповідно до якого, митна вартість оцінюваних товарів, визначена декларантом, скоригована митницею за резервним методом 2-г, відповідно до вимог статті 64 МК України, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Також, на підставі цього рішення відповідачем прийнята картка відмови у митному оформленні товарів.
У відповідності до ст. 52 МК України 31.08.2020 року товар випущено у вільний обіг за ЕМД №UА 110150/2020/014361.
За ЕМД №UА 110150/2020/016717 від 09.10.2020 року.
Двигуни внутрішнього згоряння поршнев з компресійним запалюванням (дизелі), не військового призначення, без встановленого радіобладнання, призначені для сільськогосподарських колісних тракторів, потужністю не більш як 50 кВт:- Дизельний двигун ДД180В 70 шт. (Об`єм 402 куб.см, потужність 5,67кВт/8к.с). Дизельний двигун ДД180ВЗ 90 шт. (Об`єм 402 куб.см, потужність 5,67кВт/8к.с).
Митна вартість зазначених товарів підприємством визначена за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.
На підтвердження митної вартості товарів, підприємством надано митному органу такі документи, а саме: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт №СF/12 від 01.08.2019 року; додаток (специфікація) до нього № 2020-5 від 01.06.2020 року; рахунок - фактура № СF2020-5 від 09.08.2020 року; пакувальний лист від 09.08.2020 року; платіжне доручення №77 від 01.10.2020 року; платіжне доручення №31 від 01.09.2020 року.
За результатами здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України митницею були додатково витребувані у позивача наступні документи: інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, з урахуванням відомостей про перевантаження оцінюваної партії товару; виписку з бухгалтерської документації; прайс-листи виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом від 12.10.2020 року №825 позивачем було додатково надано: прайс-лист б/н від 19.05.2020 року; комерційну пропозицію від 26.05.2020 року.
Враховуючи різні фізичні характеристики оцінюваного та оформленого за ЕМД від 26.08.2020 року №UА500130/2020/229296 товару, коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 05.04.2001 №2371-111 (кілограм).
Митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості від 13.10.2020 року №UА110150/2020/000117/1, відповідно до якого митна вартість оцінюваних товарів визначена декларантом, скоригована митницею за резервним методом 2-г, відповідно до вимог статті 64 МК України, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
У відповідності до ст. 52 МК України 15.10.2020 року товар випущено у вільний обіг за ЕМД №UА110150/2020/016992.
Загальна різниця митних платежів (ввізне мито та ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею склала 305978,37 гривень, згідно
розрахунку, зазначеного в гр. 47 "В" "Подробиці розрахунків" ЕМД №UА110150/2020/016992 від 15.10.2020 року.
Не погодившись із зазначеними вище рішеннями про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду із цим позовом, та просить суд визнати їх протиправними та скасувати.
Оцінюючи рішення про коригуванням митної вартості товарів на предмет їх відповідності закону суд виходить з такого.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Митного кодексу України (надалі МК України) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості з точки зору її повноти і прав (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, відповідно до положень частини п`ятої ст.54 МК України, митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.
Дані про митну вартість і її складові повинні піддаватися обчисленню (частина друга ст.52 МК України).
З урахуванням положень ст.52 МК України, відомості про складові митної в повинні бути документально підтверджені.
Згідно з частиною п`ятою ст.54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має застосовувати різні форми контролю, передбачені МК України.
Однією з форм контролю, відповідно до частини першої ст.336 МК України є перевірка документів та відомостей, які надаються під час переміщення т через митний кордон України.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу визначених у частині першій статті 58 МК України.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Частиною 1 статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24 ч.1 ст.4 МК України).
Відповідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато - логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно ч.1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст.55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Передбачене частиною п`ятою статті 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 МК України.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Дослідивши докази по справі, встановлено, що оскаржуваними рішеннями, митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, як надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до ст. 337 МК України.
Встановлено, що в оскаржуваних товариством рішеннях про коригування митної вартості, у графі 33, відповідач фактично зазначає ідентичні виявлені розбіжності, які на їх думку унеможливили митне оформлення задекларованих товарів за основним методом і стали підставою для здійснення коригування.
Щодо рішення № UA1101S0/2020/000067/1 від 28.08.2020 року, слід зазначити про таке.
У рішенні від 28.08.2020 року відповідач зазначає, що під час митного оформлення встановлено, що ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ" до митного контролю та оформлення 21.08.2020 року за ЕМД №UA110150/2020/013853 було заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104 в гр..44) від 01.08.2019 року №CF/12 з JIANGSU CHANGFA AGRICULTURAL EQUIPMENT CO., LTD.
Специфікація від 11.05.2020 року №2020-2 була узгоджена Сторонами, а інвойс від 09.06.2020 року № CF2020-2 виданий Продавцем на загальну партію поставлених товарів, тобто у даних документах зазначені перелік, найменування, вартість усіх товарів що входять до загальної товарної партії.
У цьому випадку за ЕМД №UA110150/2020/013853 декларується частина з зазначеної загальної товарної партії, а саме - «запасні частини».
Вартість товарів у специфікації та інвойсі не може бути ідентичною з вартістю, зазначеною у ЕМД, оскільки вартість задекларованої частини товарів фактично є нижчою, ніж вартість загальної партії, яка становить: 103 886,25 дол.США.
При складанні вартість кожного з найменувань частини товарів, що декларувались, зазначених у ЕМД, Специфікації та Інвойсі, то їх загальна вартість становить 7202,27 дол. США, що відповідає вартості, зазначеній у ЕМД.
Встановлено, що у подальшому товариство здійснювало оплату поставленого товару, про що свідчить платіжне доручення №10 від 21.08.2020 року, копія якого долучена до матеріалів справи.
Також, у рішенні вказано, що згідно відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - Shanghai, China, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорта. Враховуючи заявлений характер зовнішньоекономічної угоди - контракт з виробником, умови поставки FOB, пункт 3.1.1 Контракту від 01.08.2019 року №CF/12 продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано.
За наслідками розгляду листа декларанта від 27.08.2020 року №721 відповідач зазначає, що відповідно до ст.53 МК України, документами, що підтверджують заявлений рівень вартості, євт.ч. копія митної декларації країни відправлення. Крім того, будь-яка легальна експортно-імпортна операція у Китаї супроводжується оформленням у митному відношенні та декларуванні товарів, що ввозяться або вивозяться.
Документи, які підтверджують здійснення митних формальностей у країні відправлення (копія митної декларації країни відправлення) передбачені, як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно матеріалів справи, контрактом № CF/12 не передбачено надання документів Продавцем Покупцю для підтвердження здійснених митних формальностей у країні відправлення (копія митної декларації країни відправлення). Виходячи з зазначеного, в рамках контракту підприємство, не має права вимагати від іншої сторони документи, не передбачені Контрактом.
Окрім цього, змінами, внесеними до частини першої ст.53 МКУ (згідно ЗУ від 02 жовтня 2019 року № 141-ІХ "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо деяких питань функціонування авторизованих економічних операторів"),, виключено вимогу щодо подання органу доходів і зборів документів, що підтверджують заявлену, митну вартість товарів і обраний метод її визначення, одночасно з митною декларацією. З урахуванням внесених змін разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та у випадках, встановлених Кодексом, декларація митної вартості згідно з частиною другою ст. 264 МК України.
Згідно з ч.3 ст.53 МК України надання додаткових документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта.
Верховний Суд, в постанові від 19.03.19 року по справі № 810/4116/17 висловив таку правову позицію щодо ненадання декларації країни відправлення: «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».
Декларування спірної партії товарів відбувалось на території України, відповідно до митного законодавства України, тому посилання митного органу на нього є неналежними.
Таким чином, вказані вище висновки відповідач щодо ненадання документів, які підтверджують умови здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів, як розбіжності, яка впливає на числові значення митної вартості та на її розрахунок є передчасними.
За наслідками розгляду листа декларанта від 27.08.2020 року №721 відповідач вказує про те, що згідно п.2 ст.53 МК України, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Митним органом запитано лише документи, передбачені ст.53 МКУ, у випадку здійснення оплати.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 53 МК України передбачено необхідність надання декларантом на підтвердження заявленої митної вартості та методу її визначення банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару виключно у разі здійснення оплати по рахунку на момент декларування.
Встановлено, що на момент декларування товару термін оплати за товар, встановлений у Специфікації від 11.05.2020 року №2020-2, що є невід`ємною частиною зовнішньоекономічного Контракту від 01.08.2019 року № СF/12 - не сплинув, а відповідно і оплата за товар підприємством не здійснювалась, у зв`язку з чим у підприємства відсутні банківські платіжні документи.
Слід вказати, що разом з ЕМД №UA110150/2020/013853 (гр. 44), підприємством надавались відповідачу інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, а саме: зовнішньоекономічний контракт, специфікація до нього, інвойс на оплату товару.
Згідно положень частини 1 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.18 року № 2473-VIII, Національний Банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Згідно пункту 21 Положення "Про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті", затвердженого постановою НБУ від 02.01.2019 року №521, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Верховний Суд щодо умов оплати висловив наступну правову позицію, зазначивши її у ряді постанов за наслідками розгляду справ з аналогічних правовідносин: «У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта» (Постанова від 11.04.2018 року по справі № 804/4680/16).
«Крім того, судами попередніх інстанцій доречно зауважено, що уявлення митного органу щодо проміжку часу для внесення передоплати може не збігатися з домовленостями господарюючих суб`єктів, а питання оплати вирішуються сторонами на вільній основі, з урахуванням власних ризиків та можливостей" (Постанова від 20.03.2018 року по справі №815/4132/17)».
«Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що не має будь яких підстав вважати, що дати здійснення оплати за товар впливають на ідентифікацію товару і визначення його митної вартості." (Постанова від 19.11.2019 року справа №804/911/14)».
Таким чином, вказані вище доводи відповідача є передчасними.
Окрім цього, встановлено, що у подальшому позивачем було здійснено оплату вартості товару, про що свідчить платіжне доручення №10 від 21.08.2020 року, та №235 від 31.07.2020 року, копії яких долучені до матеріалів справи.
Проте, згідно матеріалів справи, пунктом 3.2. Договору транспортного експедирування №06-04 від 06.04.2020 року, визначено, що у разі надання послуг з організації морського перевезення вантажів вартість перевантаження (перевалки) контейнерів на інше судно в проміжному порту, при його здійсненні включається у загальну вартість морського перевезення (фрахту).
У відповідності до умов Договору вартість перевантаження з одного судна на інше в проміжному порту вже включена у загальну вартість фрахту, і не потребує додаткового зазначення в рахунку від 03.08.2020 року №LS-4298099 та Акті виконаних робіт від 03.08.2020 року №LS-0006816, заявці №1 від 09.06.2020 року.
Коносамент, за яким здійснювалось морське перевезення, є належним документом, що підтверджує його здійснення морського перевезення. Цей документ товариством було надано до митного оформлення.
Інші транспортні документи, у підприємства відсутні, про що також повідомив позивач митному органу.
Такі доводи відповідача є передчасними, оскільки згідно матеріалів справи, товариством рахунок про надання ТЕО від 16.06.2020 року №131443 не надавався.
У довідці про транспортні витрати та акті виконаних робіт зазначена вартість витрат по перевезенню вантажу та розмір ПДВ.
Відомостей щодо врахування додаткових витрат не зазначено.
Додаткові витрати, а саме: оформлення додаткових документів, конвой та інше не здійснювалися, про що свідчить п.13 Заявки №1 на організацію транспортування і експедирування вантажу від 09.06.2020 року.
Пунктом п.3.2. Договору транспортного експедирування №06-04 від 06.04.2020 року визначено, що у разі надання послуг з організації морського перевезення вантажів вартість перевантаження (перевалки) контейнерів на інше судно в проміжному порту, при його здійсненні включається у загальну вартість морського перевезення (фрахту). Виходячи з цього перевантаження контейнерів з одного судна на інше включене у загальну вартість фрахту, та відноситься до основних, а не додаткових витрат на перевезення.
Відповідно до п.3.1.1 та п.4.2 зовнішньоекономічного контракту № CF/12 від 01.08.2019 року, до ціни товару включені вартість упаковки і маркування товару, завантаження товару на борт судна в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також витрати пов`язані з виконанням митних формальностей, необхідних для експорту товарів.
За умовами контракту (п.3.1.1.) - ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) до порту призначення, тобто з урахуванням наведеної інформації, відображення згаданої витрати (на перевантаження) у комерційних документах у якості окремих статей витрат не є обов`язковим.
Таким чином, оскільки відповідно до умов Договору транспортного експедирування №06-04 від 06.04.2020 року, вартість перевантаження включається в загальну вартість морського перевезення (фрахту), то така витрата не є додатковою в контексті умов Договору.
Щодо доводів відповідача, що у акті виконаних робіт від 03.08.2020 року №LS-0006816 йде посилання на неіснуючий договір ТЕО від 06.07.2020 року № 06-04, що на думку відповідача ставить під сумнів інформацію зазначену у даному Акті. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту).
У наданому акті виконаних робіт від 03.08.2020 року №LS-0006816 міститься посилання на Договір ТЕО від 06.04.2020 року № 06-04, а не на Договір ТЕО від 06.07.2020 року №06-04, як вказує відповідач.
Щодо посилання відповідача, що згідно п.3.1. договору ТЕО від 06.04.2020 року №06-04 оплата ТЕО здійснюється протягом 45 днів з дати вивантаження контейнерів в порту призначення (20.07.2020 року). Банківські платіжні документи, що підтверджують оплату транспортних послуг декларантом не надано.
Проте, на момент декларування згідно п.3.1. Договору ТЕО термін оплати транспортно-експедиційних послуг не сплинув, а тому і оплата транспортних витрат за рахунком підприємством не здійснювлась, відповідно надання банківських платіжних документів щодо оплати наданих послуг митниці не було можливим у зв`язку з їх відсутністю.
Щодо рішення митниці № UA U01S0/2020/000U7/1 від 13.10.2020 року, слід зазначити про таке.
Загальна сума купленої іноземної валюти згідно з заявками про купівлю іноземної валюти №34 від 01.09.2020 року та № 87 від 24.09.2020 року для попередньої оплати за Специфікацією від 01.06.2020 року № 2020-5 складає: 40 094,00 дол.США.
Оплата кількох Специфікацій на підставі одного платіжного доручення не заборонена діючим законодавством України.
Позивачем платіжним дорученням №31 від 01.09.2020, року та платіжним доручення №77 від 01.10.2020 року, здійснена оплата товару за Специфікацією від 01.06.2020 № 2020-5 у розмірі: 40 094,00 дол.США.
Загальна сума цієї оплати підтверджується заявками про купівлю іноземної валюти №34 від 01.09.2020 року та № 87 від 24.09.2020 року та кореспондується з вказаною Фактурною вартістю у ЕМД від 09.10.2020 року №UA110150/2020/016717.
Щодо посилання відповідача, що відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - SHANGHAI, China, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB. Продавець повинен доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. Водночас, відповідно до п.4.2 контракту від 01.08.2019 року № CF/12 у ціну товару включена виключно вартість пакування та маркування. Надані до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містить інформації стосовно вартості послуг навантаження чи включення вказаних витрат до ціни товару.
Такі доводи відповідача є передчасними, оскільки згідно правил Інкотермс 2010 ціна FOB "(FOB price) означає, що продавець виконує свої зобов`язання за контрактом, коли передає в розпорядження покупця продукцію, розміщену на борту річкового або морського судна і випущену митницею в рамках процедури експорту. Важливо відзначити, що товар не просто повинен переміститися за поручні судна, але і цілком бути вміщеним на палубі або в трюмі. Таким чином складовими митної вартості товару є інвойсна ціна вартість товару та вартість перевезення вантажу (фрахту) в порт призначення (до кордону України).
Згідно п.3.1.1. та п.4.2. контракту від 01.08.2019 року № CF/12 до ціни товару включені вартість пакування і маркування товару, завантаження товару на борт судна в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також витрати пов`язані з виконанням митних формальностей, необхідних для експорту товару.
Верховний Суд, в постановах від 02.03.2018 року по справі № 804/2997/17, від 12.03.2019 року по справі № 817/604/17 висловив наступний правовий висновок: «Згідно базису поставки FOB Інкотермс 2010 продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Ціна FOB складається з: закупівельної ціни товару; упаковки, маркування; отримання ліцензій та дозволів; держмита та інших митних зборів, податків (імпортні та експортні); витратів на транспортування в порт відправлення; фрахту судна; завантаження та розміщення товару на кораблі; розвантаження в порту прибуття; оплати перевізнику при транспортуванні до складу або магазину.
Суд апеляційної інстанції вказав, що термін FOB Інкотермс 2010 передбачає оплату продавцем витрат на завантаження вантажу на борт судна, а тому доводи позивача щодо відсутності як підстав, так і доказів сплати ним зазначених витрат є обґрунтованими».
Враховуючи вказані положення, у розумінні "Інкотермс 2010" термін "вартість і фрахт" означає, що постачальник оплачує, всі витрати, які необхідні для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати по навантаженню товару на борт судна та будь-які збори в зв`язку з вивантаженням товару у порту призначення, які за умовами договору покладаються на продавця.
Таким чином, слід дійти висновку, що витрати на навантаження автоматично включається у вартість поставки товару.
Щодо посилання відповідача, що заявленими умовами поставки FOB передбачено здійснення митних формальностей у країні відправлення продавцем. Крім того, відповідно до п.3.1.1 контракту, ціна товару включає ціну експортного митного оформлення товару. Всупереч зазначеному, митна декларація країни відправлення не надана до митного оформлення. Відповідач вказує, що листом від 12.10.2020 року №825 зазначається про відсутність законодавчої вимоги документального підтвердження здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (копії митної декларації). Відповідно до cт. 53 МК України, документами, що підтверджують заявлений рівень вартості, є копія митної декларації країни відправлення. Крім того, будь-яка експортно-імпортна операція у Китаї супроводжується оформленням у митному відношенні та декларуванні товарів, що ввозяться або вивозяться. Це передбачено Законом КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затвердженого маніфестом Головного митного управління КНР №52 2008 року. На думку відповідача, Твердження декларанта ТОВ «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» щодо відсутності експортної декларації - не відповідає положенням вищевказаних міжнародних нормативно-правових актів та свідчить про небажання її надавати митному органу для здійснення контролю правильності заявленої декларантом митної вартості та її складових, перевірки ціни товару, ваги, кількості, найменування, та інших відомостей, що заявлялась митним органам Китаю при вивезенні
Проте, документи, які підтверджують здійснення митних формальностей у країні відправлення (копія митної декларації країни відправлення) передбачені як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Контрактом № СР/12 не передбачено надання документів Продавцем Покупцю для підтвердження здійснених митних формальностей у країні відправлення (копія митної декларації країни відправлення). Виходячи з зазначеного, в рамках контракту підприємство, не має права вимагати від іншої сторони документи, не передбачені Контрактом.
Змінами, внесеними до частини першої ст.53 МК України (згідно ЗУ від 02 жовтня 2019 року № 141-ІХ "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо деяких питань функціонування авторизованих економічних операторів"), виключено вимогу щодо подання органу доходів і зборів документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, одночасно з митною декларацією. Відповідно, з урахуванням внесених змін разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та у випадках, встановлених Кодексом, - декларація митної вартості згідно з частиною другою ст. 264 МКУ.
Доводів митниці про не надання документів, які підтверджують умови здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів є неналежними.
Згідно з ч.3 ст.53 МК України надання додаткових документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта. Умовою виконання вимоги митниці є наявність додаткових документів у підприємства.
Документи, які підтверджують умови здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів у підприємства відсутні.
Верховний Суд, в постанові від 19.03.2019 року по справі № 810/4116/17 висловив таку правову позицію щодо ненадання декларації країни відправлення: «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».
Декларування спірної партії товарів відбувалось на території України, відповідно до митного законодавства України.
Таким чином, вказані доводи відповідача щодо ненадання документів, які підтверджують умови здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів як розбіжності, яка впливає на числові значення митної вартості та її розрахунок є неналежними.
Відповідно до пунктів 1,2,4,3 договору №1510/912/2019 від 15.10.2019 року детальні умови перевезення визначаються в заявках, підписаних Замовником, які є невід`ємною частиною Договору.
У разі перевантаження (перевалки) контейнера (контейнерів) на інше судно в проміжному порту, вартість даного перевантаження включається в загальну вартість морського перевезення (фрахту), зазначену в рахунку (інвойсі) і акті виконаних робіт.
У документах, які підтверджують вартість фрахту та не мають між собою розбіжностей визначено, що перевантаження входить у загальну вартість фрахту.
Таким чином, включення вартості перевантаження контейнерів на інше судно у порту перевалки до загальної вартості фрахту відноситься до основних умов перевезення, узгоджених сторонами контракту і не потребує відображення в окремому транспортному документі. Наявність такого документу не підтверджена.
Відповідач передчасно дійшов висновку, та в зауваженні, а саме в пункті 11 Заявки № 108 від 18.08.2020 року зазначає, що вартість фрахту визначена включаючи додаткові витрати, а не виключаючи як зазначає митниця, тому наразі розбіжності в п.11 щодо вартості послуг.
Щодо посилання відповідача, що у коносаменті від 25.08.2020 року №MRFB20083187 у графі «Notify зазначено - Fosdyke Group, що, на думку митниці, може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування. Документального підтвердження договірних відносин ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ" та/або «Fosdyke Group» з вищевказаною компанією до митного контролю та оформлення не надано.
Однак, у графі Notify відсутнє посилання на компанію «Fosdyke Group».
Підсумовуючи викладене, слід дійти висновку про надання позивачем митниці належного та достатнього пакету документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару, визначеної за основним методом, а відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
У свою чергу, відповідачем не надано обґрунтованих пояснень відносно безпосереднього впливу вказаних ним зауважень на числові значення митної вартості товару та її розрахунок.
Відповідно до ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст.57 МК України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст.57 МК України).
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч.6 ст.57 МК України).
Відповідно до п.4 ст.57 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 МК України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст. 59 та 60 МК України. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно ч.8 ст.57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 1 ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); не впливають значною мірою на вартість товару; щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Аналіз положень ч.3 ст.53, ч.1, 2 та 5 ст.54, ст.58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст.58 МК України.
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності мають стосуватися лише числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
Згідно з оскаржуваного рішення підставою для їх прийняття є результат опрацювання всіх поданих декларантом документів, у ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Відповідно до ч.3, 4 ст.53 МК України, право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч.2 ст.53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Отже, сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.
Разом з тим, митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, належним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені розбіжності, позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.
З доказів, наявних в матеріалах справи видно, що позивачем надано необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.
У свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Такий висновок, також узгоджується з правовою позицією, викладеній Верховним Судом України в постанові від 31.03.2015 року у справі № 21-127а15, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно наданих доказів по справі, встановлено, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною 2 статті 53 МК України, та відповідно до статті 49 МК України визначена митна вартість базується на ціні, що фактично сплачена за ці товари.
Подані документи містили числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 статті 58 МК України, до митної вартості додані фактичні витрати, понесені на оплату перевезення транспортом.
Таким чином, з системного аналізу матеріалів справи та наведених норм законодавства слід дійти висновку про обґрунтованість та доведеність заявленого позову Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова компанія ДТЗ до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення від №UА110150/2020/000067/1 від 28.08.2020 року та рішення №UА110150/2020/000117/1 від 13.10.2020 року.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що контролюючим органом не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірності прийнятого рішення.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, у зв`язку із чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова компанія ДТЗ до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення від №UА110150/2020/000067/1 від 28.08.2020 року та рішення про коригування митної вартості товарів №UА110150/2020/000117/1 від 13.10.2020 року.
Щодо розплоду судових витрат.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5567,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Щодо витрат на правничу допомогу, слід зазначити про таке.
Відповідно до ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При цьому, відповідно до ч.3, 5 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, шляхом винесення додаткового рішення в порядку, визначеному ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України визначаються види судових витрат.
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України надається визначення витрат на професійну правничу допомогу та зазначається наступне.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до змісту ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України визначаються загальні підстави щодо розподілу судових витрат. Зокрема, визначається наступне.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У адміністративних справах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, що підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Відповідно до частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з частиною другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя №R (81)7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Відповідно до пунктів 1,5,6 статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокат фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; захист вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
З приводу зазначеного питання висловився і Конституційний Суд України, так, пунктом 3.2 рішення від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Також Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.
З огляду на наведене вище, до правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правничих питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.
За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
При цьому, саме на суд покладається обов`язок оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, а також з огляду на принцип економії в адміністративному судочинстві, встановить що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Згідно матеріалів справим, встановлено, що представником позивача було складено позовну заяву та уточнену позовну заяву, відповідь на відзив на позовну заяву. При цьому, будь-яких інших документів складених безпосередньо представником позивача до матеріалів справи надано не було. Детальний розрахунок витрачений адвокатом до справи не долучено. Долучені до матеріалів перелічені вище документи, не спростовують наведеного вище.
На підставі викладеного, суд зазначає, що матеріали справи, не доводять факту понесення позивачем витрат у розмірі 3500,00 грн. за складання та подання позовної заяви, а також уточненої позовної заяви, в адміністративній справі №160/2808/21.
Враховуючи зазначене вище, суд проходить до висновку про відмову у розподілі судових витрат на професійну правничу допомогу.
Таким чином, згідно приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5567,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова компанія ДТЗ до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UА110150/2020/000067/1 від 28.08.2020 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА110150/2020/000117/1 від 13.10.2020 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова компанія ДТЗ судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5567,40 гривень. В частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 14.05.2020 року.

Суддя В.В. Ільков