Справа № 404/6433/20
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6433/20
Номер провадження 2-а/404/343/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Примак В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, просив скасувати постанову серії НК №144653 від 18 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутності у діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серія НК №144653 від 18 вересня 2020 року є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає обставинам справи і має бути скасована за відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення, а провадження про адміністративне правопорушення має бути закрите, оскільки позивачу інкриміноване правопорушення за однією і тією ж санкцією статі КУпАП та за однин і той вид відповідальності.

Вказано, що ОСОБА_1 18 вересня 2020 року перебував на автопарковці перехрестя вул. Шевченка та Тарковського, транспортний засіб знаходився з вимкнутим двигуном, тому і не міг керувати т.з., а тому й не міг порушити правила ПДР. Відтак, підстав для здійснення перевірки посвідчення водія, інших документів та притягнення його до адміністративної відповідальності у відповідача не було.

18 вересня 2020 року позивачу інкриміноване адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП за порушення п.п. 2.4 ПДР та складено дві різні постанови по одному виду правопорушення.

19 жовтня 2020 року на адресу проживання: АДРЕСА_1 позивачу було надіслано постанову серії ЕАМ №3155496 від 18 вересня 2020 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У відповідності до тексту постанови серії ЕАМ №3155496 від 18 вересня 2020 року, по вул. Шевченка 52/31, м. Кропивницький, позивачу інкриміновано правопорушення, а саме керування автотранспортним засобом ЗАЗ Forza з державним номерним знаком НОМЕР_1 та порушення п. 2.4 ПДР- керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи т.з., а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т.з.

Зазначена постанова оскаржується у Кіровському районному суді м. Кіровограда на підтвердження.

Окрім цього, 18 вересня 2020 року на вул. Шевченка 52/31, м. Кропивницький інспектором УПП було вручено постанову серії НК №144653 від 18 вересня 2020 року з інкримінованим за тією ж статтею КУпАП та надано її копію згідно якої жодним чином не можливо здійснити розпізнання тексту, оскільки вказана постанова не містить будь-яких відомостей про накладення адміністративного стягнення та обставин інкримінованого правопорушення.

Тому, 05 жовтня 2020 року на адресу Управління патрульної поліції у Кіровоградській області направлено заяву про видачу копії постанови серії НК №144653, яка була надіслана лише 19 жовтня 2020 року.

Крім того, інспектор незаконно спочатку здійснив запис у бланку постанови про накладення адміністративного стягнення, а ляше потім, розглянув формально справу на місці стоянки автомобіля.

Позивач мав право не пред`являти реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, оскільки останній не довів, факту керування т.з. і тому вимога перевірки документів є законною.

Підстава огляду автомобіля позивача є необґрунтованою, оскільки відсутній доведений факт керування т.з. позивачем та складання подальших процесуальних документів, в тому числі схема ДТП та протокол за ст. 124 КУпАП.

Позивач зобов`язаний мати при собі усі необхідні документи у відповідності до п. 2.1 Правил дорожнього руху України (ПДР), коли є водієм механічного транспортного засобу та повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

А суть інкримінованого адміністративного правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки позивач не керував т.з., а знаходився у авто на території визначеної для паркування.

При цьому, позивач був готовий пред`явити документи, лише після надання йому доказів вчинення ним порушення правил дорожнього руху, що стали підставою для огляду його транспортного засобу, але інспекторами не доведено правомірність та законність їх дій.

Інкриміноване правопорушення не підтверджується жодним належним та допустимим доказом. Оскільки у відповідності до тексту оскаржуваної постанови до неї не додаються жодні належні та допустимі докази керування т.з, а наявність, які фіксують лише порядок складання оскаржуваної постанови, а тому є неналежними та не допустимими доказом відео з бодікам ВА 00159.

Вважає, що справа ґрунтується не на доказах, а на припущеннях з інкримінованим йому правопорушенням, яке позивач не вчиняв.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції не було здійснено роз`яснення прав позивачеві та обов`язків, чим порушено право на захист, які діяли з порушення діючого законодавства та людської моралі, умисно та хибно розуміючи значення службових інтересів інспекторами патрульної поліції було відмовлено у залучені захисника до участі у справі, який представляв законні позивача інтереси та перебував на місці пригоди, з наданням оригіналу ордеру серії КВ №813475 від 18 вересня 2020 року та свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2020 року провадження в справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, призначено до розгляду.

14 січня 2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого він проти задоволення позову заперечував. Також надано до суду носій інформації DVD-R.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, повідомлялись належним чином.

Представник управління в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши DVD-R диск з місця події, оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 вересня 2020 року інспектором взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції Косарєвим Віталієм Олександровичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №144653 від 18 вересня 2020 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 18 вересня 2020 року о 14 год. 50 хв. в м. Кропивницькому по вулиці Шевченка, 52/31, позивач керуючи автомобілем ЗАЗ Forza, державний номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.п. 2.4 а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись із вищезазначеною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, вважаючи її незаконною, з метою відновлення порушеного права, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 1,13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23, п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Нормами ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені статтями 121, 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

За положеннями статей 249, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд адміністративної справи проводиться відкрито і за місцем його вчинення.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи;відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати;правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пп. «б» п. 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил - технічний талон), а у разі відсутності в транспортному засобі його власника, крім того, - свідоцтво про право спільної власності на цей транспортний засіб чи тимчасовий реєстраційний талон.

Відповідно до пп. «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Разом з тим, відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі статтею 53 Закону №1961-IV, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Водночас, підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити реєстраційний документ на транспортний засіб.

Отже, вимозі працівника поліції щодо пред`явлення реєстраційного документа на транспортний засіб не обов`язково має передувати порушення водієм ПДР або скоєння дорожньо-транспортної пригоди, адже обов`язок мати при собі та на вимогу працівника вказані документи, а також права працівників Національної поліції контролювати дотримання даної вимоги ПДР не ставляться у залежність від вчинення водієм порушення ПДР чи спричинення ДТП.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №465/6677/16-а та у постанові від 03 квітня 2019 року № 675/1207/17.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до оскаржуваної постанови, позивач не надав документи для перевірки (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), чим порушив п.2.4.а ПДР України, внаслідок чого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Суд зазначає, що підставою для пред`явлення позивачем документів для перевірки працівникам поліції стала дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 18 вересня 2020 року за участю транспортного засобу позивача. Вказана обставина підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 грудня 2020 року, яка Кропивницьким апеляційним судом залишена без змін, про визнання винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, у інспектора поліції були правові підстави для реалізації повноважень вимагати у позивача реєстраційний документ на транспортний засіб, що спростовує доводи позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З відеозапису з нагрудної камери інспектора, вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб.

Доводи позивача про те, що інспектор патрульної поліції під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не надав можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, також не знайшли свого підтвердження.

Посилання на те, що його двічі притягнули до адміністративної відповідальності за одне й те саме адміністративне правопорушення є безпідставними, оскільки постанови складені за різним складом та змістом правопорушення.

З огляду на все вищевикладене, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення є правомірною та скасуванню не підлягає.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи наведене та надані сторонами докази у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 77, 90, 241-246, 255, 257, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 17.05.2021 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда