Справа № 420/3212/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3212/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за №82 від 10.11.2020 року про відмову в призначенні пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461 та згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати набуття права на таку, тобто з 01.05.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до вимог ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461, позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки працювала на роботі з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, що підтверджено належними документами.

З цього приводу позивач звернулась із заявою щодо призначення їй пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та надала всі необхідні документи.

Однак, згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за № 82 від 10.11.2020 року, в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 було відмовлено всупереч вимогам закону.

Отже, позивач вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за №82 від 10.11.2020 року підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 09.03.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст. 262 КАС України.

31.03.2021 року за вх. № 15915/21 від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що позивач не має права на призначення пільгової пенсії, оскільки її спеціальний стаж складає 4 роки 9 місяців при загальному стажі роботи 37 років 3 місяці.

До спеціального стажу робити за Списком №1 не враховано період роботи з 25.09.2017 року по 14.07.2020 року на посаді рентгенлаборанта в ТОВ «Медичний центр «Медікап», оскільки відсутні документи про атестацію робочого місця рентгенлаборанта та проводилась робота за сумісництвом у ТОВ «ЛДЦ Здоров`я» від якого не надано пільгову довідку і документи про акредитацію підприємства як закладу охорони здоров`я та документи про атестацію робочих місць.

31.03.2021 року за вхід. № 15890/21, на виконання ухвали суду про витребування доказів, до суду надано копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

З 01.11.2012 року по 31.07.2014 року ОСОБА_1 працювала на посаді рентгенлаборанта в ТОВ «Медичний центр INTO-SANA».

30.11.2011 року Головною акредитаційною комісією Міністерства охорони здоров`я України було видано ТОВ «Медичний центр INTO-SANA» акредитаційний сертифікат вищої категорії серії МЗ № 009290, реєстраційний номер 6319, терміном дії з 26.10.2011 року по 26.10.2014 року.

З 01.08.2014 року по теперішній час позивач працює рентгенлаборантом в ТОВ «Медичний центр «Медікап».

03.03.2017 року Головною акредитаційною комісією Міністерства охорони здоров`я України було видано ТОВ «Медичний центр «Медікап» акредитаційний сертифікат вищої категорії серії МЗ № 013272, реєстраційний номер 9717, терміном дії з 29.12.2016 року по 29.12.2019 року.

26.11.2019 року Головною акредитаційною комісією Міністерства охорони здоров`я України було видано ТОВ «Медичний центр «Медікап» акредитаційний сертифікат вищої категорії серії МЗ № 014668, реєстраційний номер 11113, терміном дії з 19.11.2019 року по 18.11.2022 року.

Згідно довідки ТОВ «Медичний центр INTO-SANA» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за № 10 від 14.07.2020 року та довідки за № 17 від 16.10.2020 року, ОСОБА_1 працювала повний робочий день в ТОВ «Медичний центр INTO-SANA» і за період з 01.11.2012 року по 31.07.2014 року виконувала обов`язки рентгенолаборанта за професією, посадою рентгенолаборанта, що передбачена Список 1 розділу XIX підрозділу 19, код КП 3229, підстава - ПКМУ № 36 від 16.01.2003 року за період з 01.11.2012 року по 31.07.2014 року, підстава для видачі - атестація робочого місця рентгенолаборанта ОСОБА_1 в ТОВ «Медичний центр INTO-SANA» була проведена, вперше 03.06.2013 року, Наказ № 29 від 03.06.2013 року.

Департаментом соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації була здійснена атестація робочих місць за умовами праці рентген-лаборантів рентген-відділення ТОВ «Медичний центр INTO-SANA», в тому числі щодо позивача, за наслідком якої було складено висновок за№ 15/03-2014 від 13.03.2014 року.

Згідно вказаного висновку, відповідно до функціональних обов`язків робочих місць рентген-лаборанта ОСОБА_1 проводиться наступна робота:

робота у зоні рентген-випромінювання;

підготовка рентгенобладнання до роботи;

приготування хімічних реактивів до роботи;

проведення фотооброблення знімків.

Відповідно до фотографій робочого дня робоче навантаження складає для рентген- лаборанта ОСОБА_1 більше 80% зміни.

Крім цього, відповідно до вищевказаного висновку по показниках атестації робочих місць рентген-лаборанта ОСОБА_1 відповідають критеріям Списку № 1 пільгового пенсійного забезпечення розділу XIX «Охорона здоров`я».

Згідно довідки ТОВ «Медичний центр «Медікап» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за № 181 від 14.07.2020 року та довідки за№ 235 від 16.10.2020 року, ОСОБА_1 працювала повний робочий день в ТОВ «Медичний центр «Медікап» і за період з 01.08.2014 року по теперішній час виконувала обов`язки рентгенолаборанта за професією, посадою рентгенолаборанта, що передбачена Список 1 розділу XXII, код КП 3229, підстава ПКМУ № 937 від 18.07.2007 року за період з 01.08.2014 року по 23.06.2016 року виконувала обов`язки рентгенолаборанта за професією, посадою рентгенолаборанта, що передбачена Списком 1 розділ XIX підрозділу 19, код КП 3229, підстава-ПКМУ № 461 від 24.06.2016 року за період з 24.06.2016 року по теперішній час, підстава видачі - атестація робочого місця в ТОВ «Медичний центр «Медікап» була проведена 06.01.2017 року, акт перевірки додержання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 15-01- 011/0104.

Згідно довідки ТОВ «Медичний центр «Медікап» за № 243 від 22.10.2020 року, ОСОБА_1 працює на посаді рентгенлаборанта лікувально-діагностичного відділення Медичний центр № 1 ТОВ «Медичний центр «Медікап» з 01.08.2014 року (Наказ № 375к від 01.08.2014 року). Первинна атестація була проведена 05.01.2017 року. З моменту атестації робочого місця в 2017 році, працювала повний робочий день, характер та умови праці не змінювались.

Державною інспекцією України з питань праці головного управління держпраці в Одеській області була здійснена атестація робочих місць за умовами праці рентген-лаборантів ТОВ «Медичний центр «Медікап», в тому числі щодо позивача, за наслідком якої було складено Акт перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування за № 15-01-011 /0104 від 14.02.2017 року.

Згідно додатку до вказаного Акту, відповідно до функціональних обов`язків робочих місць рентген-лаборанта ОСОБА_1 проводиться наступна робота:

робота у зоні рентген-випромінювання;

підготовка рентгенобладнання до роботи;

приготування хімічних реактивів до роботи;

проведення фотооброблення знімків.

Відповідно до фотографій робочого дня робоче навантаження складає для рентген- лаборанта ОСОБА_1 більше 80% зміни.

Крім цього, відповідно до вищевказаного додатку показники атестації робочих місць за умовами рентген-лаборанта ОСОБА_1 відповідають критеріям Списку №1 пільгового пенсійного забезпечення, розділу XIX, «Охорона здоров`я».

Спеціальний стаж роботи рентгенлаборантом ОСОБА_1 станом на дату подачі заяви (02.11.2020 р.) складає 8 років 1 день.

02.11.2020 року позивач звернулась із заявою про призначення пільгової пенсії за Списком №1.

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за №82 від 10.11.2020 року, в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відмовлено.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

У ч. 2 ст. 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Згідно п.2 Прикінцевих положень Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Частиною 1 статті 114 Закону № 1058 визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Тобто, для призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 необхідним є:

досягнення особою 46 років 6 місяців;

страховий стаж має складати не менше 20 років;

з них не менше 7 років 6 місяців - зайнятість повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

ГУ ПФУ в Одеській області області не заперечує проти того, що ОСОБА_1 досягла віку для призначення пільгової пенсії та має страховий стаж не менше 20 років.

Головним доводом відповідача є те, що позивачем не надано документів про атестацію робочого місця та робота за сумісництвом у ТОВ «ЛДЦ Здоров`я» від якого не надано пільгову довідку і документи про акредитацію підприємства як закладу охорони здоров`я та документи про атестацію робочих місць.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. № 36 затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зокрема, до Розділу ХІХ Списку № 1 включено посади рентгенолаборантів, у тому числі у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок) і флюорографічних кабінетах.

Зазначена постанова втратила чинність 03.08.2016 р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 р. № 461, яка набрала чинності з 03.08.2016 р., затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зокрема, були внесені зміни до Розділу ХІХ Списку №1, зокрема, щодо рентгенолаборанта та передбачена позиція ренгентлаборанти зайняті в відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок), а також у даний розділ включені посади молодших спеціалістів з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодших спеціалістів з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).

Відповідно до п.п.1, 2, 4, 6, 9, 10, 11 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. №442, атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років.

Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Як встановлено судом, зміст атестації робочих місць, а також експертні висновки з приводу її проведення, підтверджують право позивачки на пільгове пенсійне за Списком №1, розділ ХІХ "Охорона здоров`я".

Судом встановлено, що позивачем надано всі необхідні документи, які необхідні для підтвердження її права на призначення пільгової пенсії за Списком №1.

Крім того, на думку суду, це не може бути підставою для позбавлення позивачки права на пільгову пенсію за віком, адже передусім атестуються саме робочі місця, а не посади працівників чи їх професії. Атестація робочих місць за умовами праці - комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров`я і працездатність працівників у процесі трудової діяльності.

Щодо роботи позивача за сумісництвом.

Сумісництво це виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (приватної особи, підприємця) за наймом. У разі сумісництва передбачається укладення двох трудових договорів за основним місцем роботи та сумісництвом.

Робота вважається сумісництвом за таких умов:

наявність основної роботи на умовах трудового договору;

робота виконується у вільний від основної роботи час.

Питання щодо роботи за сумісництвом працівників державних установ і організацій регулюється постановою Кабінету Міністрів України «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» від 03.04.1993 р. № 245 та Положенням про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, затвердженим наказом Мінпраці, Мін`юсту, Мінфіну України від 28.06.1993 р. № 43.

Для роботи за сумісництвом згоди роботодавця за основним місцем роботи непотрібно. Тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати 4 годин на день і повного робочого дня у вихідний день.

Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Мінпраці, Мін`юсту, Мінсоцзахисту України від 29.07.1993 р. № 58, на осіб, які працюють за сумісництвом, трудові книжки ведуться тільки за основним місцем роботи. Запис у трудову книжку відомостей про роботу за сумісництвом провадиться на бажання працівника власником або уповноваженим ним органом за місцем основної роботи окремим рядком.

Разом з цим, в Індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) від 02 листопада 2020 року є відомості про спецстаж роботи (повний робочий день) з 25.09.2017 року по жовтень місяць 2020 року.

Вказане спростовує необхідність надання додаткових документів на підтвердження права ОСОБА_1 на призначення пільгової пенсії за Списком№1.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Разом з цим, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з дати набуття права на таку, тобто з 01.05.2020 року, оскільки відповідно до ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

З положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч.4 ст.9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування - «поза будь-яким розумним сумнівом», у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - «баланс вірогідностей».

Судом також враховується п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Крім того, у справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст. ст. 2-9, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення і зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за №82 від 10.11.2020 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461 та згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати набуття подання заяви, тобто з 02.11.2020 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, відповідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.295, ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, )

Головуючий суддя Н.В. Потоцька