Справа № 580/4335/20
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4335/20 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року (м. Черкаси, дата складання повного тексту - 01.02.2021) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправним та нечинним рішення Черкаської міської ради від 05.04.2012 №3-753 у частині положення Вимог до розміщення, зовнішнього вигляду тимчасових споруд та благоустрою прилеглих територій. Графічних пояснень до положення по розміщенню ТС (затверджених вказаним рішенням) про заборону здійснення торгівлі тютюновими виробами, алкогольними та слабоалкогольними напоями, якщо пішохідна доступність до об`єкту торгівлі менша 200 м від території дошкільних, лікарняних і навчальних закладів;

- визнати протиправними дії Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради із внесення до паспортів прив`язки тимчасових споруд від 17.08.2020 №926, №927 інформації про те, що тимчасові споруди знаходяться в зоні заборони торгівлі тютюновими виробами, алкогольними та слабоалкогольними напоями.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення відповідача суперечить законодавству України, оскільки заборона здійснення торгівлі тютюновими виробами, алкогольними та слабоалкогольними напоями, якщо пішохідна доступність до об`єкту торгівлі менша 200 м від території дошкільних, лікарняних і навчальних закладів, на думку позивача, є обмеженням конкуренції шляхом надання привілейованого становища там суб`єктам господарювання, які здійснюють продаж тютюнових виробів, алкогольних та слабоалкогольних напоїв без використання тимчасових споруд, що є втручанням у господарську діяльність позивача. Крім того, Закони України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» не містять вимог щодо заборони продажу тютюнових виробів, алкогольних та слабоалкогольних напоїв. Враховуючи протиправність рішення Черкаської міської ради від 05.04.2012 №3-753 у зазначеній частині, позивач також вважає протиправними дії відповідача щодо внесення до паспортів прив`язки тимчасових споруд від 17.08.2020 №926, №927 інформації про те, що тимчасові споруди знаходяться в зоні заборони торгівлі тютюновими виробами, алкогольними та слабоалкогольними напоями.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити, зазначив, що рішення Черкаської міської ради від 05.04.2012 №3-753 вже було предметом судового розгляду та судами досліджувалось питання в частині скасування Вимог до розміщення, зовнішнього вигляду тимчасових споруд та благоустрою прилеглих територій. Графічних пояснень до положення по розміщенню ТС, за наслідками якого рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.07.2016 у справі №2-а/250/12 відмовлено у задоволенні позову в цій частині, яке залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2017 та постановою Верховного Суду від 05.09.2019. Крім того, оскаржуваним рішенням Черкаської міської ради від 05.04.2012 №3-753 не порушуються права позивача. Черкаська міська рада приймаючи оскаржуване рішення діяла в межах повноважень та у спосіб, передбаченого Конституцією України, з урахуванням положень ст. 15-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», у редакції станом на час прийняття оскаржуваного рішення. Оскільки, на думку відповідача, рішення Черкаської міської ради від 05.04.2012 №3-753 є законним, відповідно, Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради вчиняючи внесення до паспортів прив`язки тимчасових споруд від 17.08.2020 №926, №927 інформації про те, що тимчасові споруди знаходяться в зоні заборони торгівлі тютюновими виробами, алкогольними та слабоалкогольними напоями діяв правомірно.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин у справі. Апелянт зазначає, що оскаржувані положення рішення відповідача стосуються режиму роботи підприємств (суб`єктів господарювання) на території міста Черкаси, тому «встановлення режиму роботи» та «заборона здійснення торгівлі» це різні поняття. Вказує, що судом першої інстанції не враховано законодавчі обмеження повноважень відповідача щодо заборони торгівлі. Права відповідача заборонити торгівлю алкогольними, слабоалкогольними напоями не є абсолютним, а обмежене умовами, існування яких у даній справі не встановлено. При цьому, заборона торгівлі тютюновими виробами (на відміну від алкогольних та слабоалкогольних напоїв) нормами ст.15-3 Закону №481 взагалі не передбачено.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Черкаської міської ради від 05.04.2012 №3-753 затверджено комплексну схеми розміщення тимчасових споруд, яка включає, зокрема, вимоги до розміщення, зовнішнього вигляду тимчасових споруд та благоустрою прилеглих територій (Додаток 2. «Альбом 2. Вимоги до розміщення, зовнішнього вигляду тимчасових споруд та благоустрою прилеглих територій. Графічних пояснень до положення по розміщенню ТС»).

Відповідно до п. 25 зазначених Вимог забороняється здійснення торгівлі тютюновими виробами, алкогольними та слабоалкогольними напоями, якщо пішохідна доступність до об`єкту торгівлі менша 200 м від території дошкільних, лікарняних і навчальних закладів (мал. №9).

17.08.2020 Департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради видані позивачу паспорти прив`язки тимчасових споруд: торгівельний павільйон загальною площею 21 кв.м. по вул. Руставі , в комплексі із зупинкою громадського транспорту «вул. Руставі-кінцева», реєстраційний №926; торгівельний павільйон загальною площею 21 кв.м. по вул. 30-річчя Перемоги, в комплексі із зупинкою громадського транспорту «вул. Сумгаїтська», реєстраційний №927. До зазначених паспортів прив`язки ТС відповідачем внесено інформацію про те, що ТС знаходиться в зоні заборони торгівлі тютюновими виробами, алкогольними та слабоалкогольними напоями.

Позивач вважаючи вищевказане рішення та дії відповідачів протиправними, винесеним з порушенням норм чинного законодавства та таким, що порушує його законні права та інтереси, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Черкаської міської ради від 05.04.2012 №3-753 в частині затвердження комплексної схеми розміщення тимчасових споруд, яка включає, зокрема, вимоги до розміщення, зовнішнього вигляду тимчасових споруд та благоустрою прилеглих територій (Додаток 2. «Альбом 2. Вимоги до розміщення, зовнішнього вигляду тимчасових споруд та благоустрою прилеглих територій. Графічних пояснень до положення по розміщенню ТС») прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому не підлягає до скасування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 44 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад входить, зокрема, встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями частини першої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема: здійснення заходів щодо розширення та вдосконалення мережі підприємств житлово-комунального господарства, торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, розвитку транспорту і зв`язку; здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, зв`язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об`єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об`єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об`єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства; здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів; встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Разом з тим, законом не встановлено виключності компетенції виконавчих органів місцевих рад щодо вирішення таких питань.

Крім того, статтею 3 Європейської хартії місцевого самоврядування установлено, що місцеве самоврядування означає право і спроможність органів місцевого самоврядування в межах закону здійснювати регулювання і управління суттєвою часткою суспільних справ, які належать до їхньої компетенції, в інтересах місцевого населення. Це право здійснюється радами або зборами, члени яких вільно обираються таємним голосуванням на основі прямого, рівного, загального виборчого права і які можуть мати підзвітні їм виконавчі органи.

Відповідно до ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», органам місцевого самоврядування надано право визначати місця, в яких заборонено продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

З вищевикладеного вбачається, що реалізація Черкаською міською радою та території м. Черкаси такого повноваження, зокрема, як встановлення режиму роботи підприємств на відповідній території шляхом прийняття відповідного рішення, об`єктивно може призводити до обмеження реалізації певних товарів підприємствами на яких буде поширюватись дія вказаного рішення, тому обмеження роботи суб`єктам торгівлі, в частині встановлення заборони здійснення торгівлі тютюновими виробами, алкогольними та слабоалкогольними напоями, якщо пішохідна доступність до об`єкту торгівлі менша 200 м від території дошкільних, лікарняних і навчальних закладів - не вважається незаконним втручанням у підприємницьку діяльність чи порушенням принципу свободи підприємницької діяльності позивача, оскільки вказане обмеження є таким, що ґрунтується на законі.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Черкаська міська рада, як орган місцевого самоврядування, наділена повноваженнями на встановлення заборони здійснення торгівлі тютюновими виробами, алкогольними та слабоалкогольними напоями, якщо пішохідна доступність до об`єкту торгівлі менша 200 м від території дошкільних, лікарняних і навчальних закладів, у тих місцях, які орган місцевого самоврядування визначає самостійно.

Необґрунтованим є посилання позивача на те, що рішення відповідача від 05.04.2012 №3-753 у вищезазначеній частині має ознаки дискримінації тих суб`єктів господарювання, які здійснюють продаж тютюнових виробів, алкогольних та слабоалкогольних напоїв без використання тимчасових споруд, що є втручанням у господарську діяльність позивача, оскільки дія оскаржуваного акту не поширюється на вказаних суб`єктів господарювання, а лише обмежує продаж певних товарів на певній частині території.

Крім того, із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що рішення Черкаської міської ради від 05.04.2012 №3-753 вже було предметом судового розгляду та судами досліджувалось питання в частині скасування Вимог до розміщення, зовнішнього вигляду тимчасових споруд та благоустрою прилеглих територій. Графічних пояснень до положення по розміщенню ТС, за наслідками якого рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.07.2016 у справі №2-а/250/12 відмовлено у задоволенні позову в цій частині, яке залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2017 та постановою Верховного Суду від 05.09.2019.

Верховний Суду у рішенні від 05.09.2019 у справі №2-а/250/12 зазначив, що Черкаською міською радою опубліковано проект оскаржуваного рішення в газеті «Місто» № 18 від 30 вересня 2011 року - офіційному друкованому засобі масової інформації Черкаської міської ради та оприлюднено на офіційному порталі міської ради, міського голови виконавчого комітету в розділі «Регуляторна політика» в підрозділі «Проекти регуляторних актів», а прийняте на сесії міської ради оскаржуване рішення - в інформаційному віснику Черкаської міської ради газети «Місто» в № 7 від 17 квітня 2012 року та оприлюднено на офіційному порталі міської ради, міського голови виконавчого комітету в розділі «Нормативні акти» підрозділі «Рішення міської ради 2012».

Однак, у матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що позивач скористалась своїм правом на подачу зауваження і пропозиції щодо проекту зазначеного регуляторного акта.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення Черкаської міської ради від 05.04.2012 №3-753 в частині затвердження комплексної схеми розміщення тимчасових споруд, яка включає, зокрема, вимоги до розміщення, зовнішнього вигляду тимчасових споруд та благоустрою прилеглих територій (Додаток 2. «Альбом 2. Вимоги до розміщення, зовнішнього вигляду тимчасових споруд та благоустрою прилеглих територій. Графічних пояснень до положення по розміщенню ТС») - прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому не підлягає до скасування.

При цьому, оскільки позовна вимога щодо визнання протиправними дій Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради із внесення до паспортів прив`язки тимчасових споруд від 17.08.2020 №926, №927 інформації про те, що тимчасові споруди знаходяться в зоні заборони торгівлі тютюновими виробами, алкогольними та слабоалкогольними напоями є похідною від вищезгаданої позовної вимогу, у задоволенні якої відмовлено, тому позов у цій частині також задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вказує, що посилання позивача на порушення п.44-1 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.9 ст.15-3 Закону №481 є необґрунтованими, оскільки відповідні зміни до законодавства були внесені на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо надання органам місцевого самоврядування повноважень встановлювати обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових», а оскаржуване рішення відповідача №3-753 було прийнято 05.04.2012, тому відповідач не міг порушити законодавство, на яке посилається позивач, оскільки вказаних правових норм на той час не існувало.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що органам місцевого самоврядування надано право визначати місця для продажу алкогольних, слабоалкогольних та тютюнових виробів. При цьому, оскаржуване рішення не встановлює обмеження на здійснення підприємницької діяльності, а лише встановлює місця для продажу певної групи товарів саме в тимчасових спорудах, які обов`язкові для власників таких тимчасових споруд.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 17.05.2021.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна