Справа № 560/7496/20
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7496/20
УХВАЛА

іменем України

17 травня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної служби з питань праці у Хмельницькій області , Державної служби України з питань праці про стягнення коштів та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В поданому до Хмельницького окружного адміністративного суду позові ОСОБА_1 просить стягнути з Управління Держпраці у Хмельницькій області на середній заробіток за час затримки Державною службою з питань праці поновлення на посаді заступника начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області (справа № 822/6297/15), з 11 червня 2020 р. по 28 серпня 2020 р. у розмірі 41599,25 грн та 15000.0 грн відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Ухвалою від 02.12.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Салюка П.І. відкрив провадження у справі №560/7496/20 та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалою від 02.12.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд задовольнив заяву ОСОБА_1 про відвід судді Салюка П.І., а справу передав для повторного автоматичного розподілу.

Згідно з Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2020 головуючим суддею визначено суддю Хмельницького окружного адміністративного суду Шевчука О.П.

Ухвалою від 03.12.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. прийняв адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної служби з питань праці у Хмельницькій області, Управління Державної служби з питань праці у Хмельницькій області

Ухвалою від 11.12.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд задовольнив заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шевчука О.П. та справу передав для повторного автоматичного розподілу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2020 адміністративна справа №560/7496/20 передана на розгляд головуючому судді Ковальчук О.К.

Ухвалою від 16.12.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 прийняв до провадження.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №822/6297/15 про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління Держпраці у Хмельницькій області з 1 грудня 2015 року Державна служба України з питань праці виконане з порушенням термінів в примусовому порядку 27.08.2020. 03.09.2020 державний виконавець виніс Постанову про закриття виконавчого провадження у зв`язку з виконанням рішення суду Державною службою України з питань праці (наказ від 27.08.2020 №77-кт про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області з 16 грудня 2015 року). Вказує, що відповідачем 2 рішення суду про негайне поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління у Хмельницькій області затримано з 11.06.2020 по 28.08.2020. Посилаючись на статтю 236 КЗпП України вважає, що відповідач 1 повинен виплатити на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у сумі 41599,25 грн.(55днів х 756,35 грн. (середньоденний заробіток в 2020 по матеріалам справи)) = 41599,25 грн.). Крім того, вказує, що в процесі примусового виконання рішення позивач неодноразово звертався у різні установи зі скаргами на бездіяльність відповідачів щодо виконання рішення суду.

Зазначає також, що підставою для відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, утрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи винятків для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівникам та передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у вибраний ним спосіб, зокрема повернення вартісного(грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у житті та з урахуванням інших обставин. Враховуючи що позивач не перебував в трудових відносинах з Управлінням Держпраці у Хмельницькій області з 16 грудня 2015 по 28 серпня 2020 по вині відповідачів, що призвело до тяжких вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях, завданих неправомірною бездіяльністю посадових осіб відповідачів. Зазначає, що різниця між сумою заробітної плати за відповідною посадою у 2016-2020 роках при мінімальних нарахуваннях надбавки за інтенсивність та премії та сумою середньої заробітної плати, виплаченої позивачу на виконання рішення суду за час вимушеного прогулу в результаті незаконного звільнення складає 113135,06 грн. Тому, вважає справедливою та просить стягнути з Управління Держпраці у Хмельницькій області суму компенсації моральної (немайнової) шкоди в розмірі 150000,0 грн

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з Управління Держпраці у Хмельницькій області моральної шкоди в сумі 150000,0 грн, завданої позивачу порушенням його прав у сфері трудових відносин, суд враховує таке.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пункт 2 частини першої статті 4 КАС України визначає публічно-правовий спір, зокрема, як спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (аналогічні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі N 914/2006/17 (пункт 5.7), від 4 вересня 2018 року у справі N 823/2042/16 (пункти 28 - 30), від 18 вересня 2018 року у справі N 823/218/17 (пункти 24 - 25), від 12 березня 2019 року у справі N 911/3594/17 (пункти 4.8 - 4.10), від 2 квітня 2019 року у справі N 137/1842/16-а, від 18 грудня 2019 року у справі N 826/2323/17 (пункти 18 - 19), від 18 грудня 2019 року у справі N 263/6022/16-ц (пункти 21 - 23), від 19 лютого 2020 року у справі N 520/5442/18 (пункти 18 - 20), від 26 лютого 2020 року у справі N 1240/1981/18 (пункти 16 - 17), від 1 квітня 2020 року у справі N 520/13067/17 (пункти 19 - 21)).

У позовній заяві позивач просить стягнути з Управління Держпраці у Хмельницькій області моральну шкоду в сумі 150000.0 грн., завдану порушенням його прав у сфері трудових відносин, у зв`язку з незаконним звільненням у 2015 році з посади заступника начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області та тривалим невиконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №822/6297/15 про поновлення на вказаній посаді.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів (пункт 9 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України).

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини 5 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, обов`язковою умовою підсудності вимог про відшкодування моральної шкоди адміністративному суду є їх розгляд одночасно з вимогами про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, якими таку шкоду завдано.

При цьому, у відповідності до статті 5 КАС України право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу.

Суд встановив, що на підставі наказу Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України № 293-к від 10 грудня 2015 року, наказом територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки № 81-к від 11.12.2015 ОСОБА_1 , звільнено з посади заступника начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Хмельницькій області 11 грудня 2015 року відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді заступника начальника управління Державної служби України з питань праці у Хмельницькій області з 11.12.2015 та стягнення з територіального управління Державної служби України з питань праці у Хмельницькій області заробітної плати за час вимушеного прогулу з 11.12.2015 по 31.01.2017 в сумі 85657,46 грн.

Рішенням від 10.06.2020 у справі №560/7496/20 Хмельницький окружний адміністративний суд позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Зобов`язав Державну службу України з питань праці поновити позивача на посаді заступника начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області з 16 грудня 2015 року; стягнув з Управління Держпраці у Хмельницькій області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 грудня 2015 року по 10 червня 2020 року у розмірі 738944,58 грн.

У справі №560/7496/20 одночасно з вимогами про визнання наказу про звільнення незаконним позивач не заявляв вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідачів, завданої незаконним звільненням.

Тому, з урахуванням вимог частини 5 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням, не можуть розглядатись адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства окремо від позовних вимог про визнання дій та рішень суб`єкта владних повноважень щодо такого звільнення.

Аналогічну правову позицію сформувала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 8 квітня 2020 р. у справі N 607/15692/19.

Суд також враховує, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства.

Обгрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування з Управління Держпраці у Хмельницькій області моральної шкоди, позивач вказує, що така шкода, окрім незаконного звільнення, завдана також тривалим невиконанням рішення суду про поновлення його на посаді.

Суд встановив, що Державна служба України з питань праці на виконання рішення суду поновила позивача на посаді заступника начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області наказом від 27.08.2020 №77-кт.

Наполягаючи на стягненні моральної шкоди з Управління Держпраці у Хмельницькій області, позивач не оскаржує дії Управлінням Держпраці у Хмельницькій області щодо виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.06.2020 у справі №560/7496/20.

Отже, відсутні визначені частиною 5 статті 21 КАС України умови, за яких вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди з Управління Держпраці у Хмельницькій області повинні розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Вимоги позивача про відшкодування з відповідачів моральної шкоди, завданої тривалим невиконанням рішення суду, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства Хмельницьким міськрайонним судом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене позовні провадження у справі в частині позовних вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 150000,0 грн необхідно закрити.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної служби з питань праці у Хмельницькій області та Державної служби з питань праці України в частині позовних вимог про стягнення з Управління Держпраці у Хмельницькій області моральної (немайнової) шкоди в сумі 150000,0 грн закрити .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя О.К. Ковальчук