Справа № 465/4693/19
Суддя: Дзеньдзюра С. М.
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

14.05.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі судового засідання Галімурці О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Буй Ігоря Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 275552 від 12 серпня 2019 року -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Буй Ігоря Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 275552 від 12 серпня 2019 року.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідно до постанови серії ДП 18 № 275552 від 12 серпня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення інспектор Управління патрульної поліції у м. Львові наклав на позивача штраф за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП. Суть правопорушення полягала в тому, що 12 серпня 2019 року о 02 год. 25 хв., ОСОБА_1 у м. Львові по вул. Городоцька, 60, керував автомобілем Volkswagen Golf, р.н. НОМЕР_1 , в якого не працювала права фара в режимі ближнього світла, в темну пору доби, та таким, що був переобладнаним (встановлено ГБО) без погодження з відповідними органами МВС, чим порушив вимоги п. 31.3.а та 31.4.3.а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. Дану постанову позивач вважає незаконною, безпідставною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки в оскаржуваній постанові відсутні будь - які докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив задоволити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно повідомлялись про час та місце розгляду справи, відзив на позов до суду не надали.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 09 вересня 2020 року відкрито провадження у справі.

Відповідно до матеріалів справи, постановою серії ДП 18 № 275552 від 12 серпня 2019 року інспектором УПП у Львівській області лейтенантом поліції Буй І.І. притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

У постанові зазначено, що 12 серпня 2019 року о 02 год. 25 хв., ОСОБА_1 у м. Львові по вул. Городоцька, 60, керував автомобілем Volkswagen Golf, р.н. НОМЕР_1 , в якого не працювала права фара в режимі ближнього світла, в темну пору доби, та таким, що був переобладнаним (встановлено ГБО) без погодження з відповідними органами МВС, чим порушив вимоги п. 31.3.а та 31.4.3.а ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р.«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247,280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

З урахуванням наведеного вище, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 12 серпня 2019 року, не подав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задоволити, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 275552 від 12 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст.122 КУпАП на позивача у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Буй Ігоря Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 275552 від 12 серпня 2019 року - задоволити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 275552 від 12 серпня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. - скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівський області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенант поліції Буй Ігор Іванович, місце праці: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівський області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, місце знаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Дзеньдзюра С.М.