Справа № 140/1197/21
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/1197/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про скасування рішення від 14 січня 2021 року №12 в частині встановлення стажу для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 20 років 07 місяців 24 дні; зобов`язання здійснити з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 23 роки суддівського стажу (а.с.36-39).

В обґрунтування позову позивач вказав, що на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 05 березня 2019 року №663/о/15-19 звільнений з посади судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відставку та наказом цього суду від 11 березня 2019 року №6/02.04 відрахований з його штату. Позивач також зазначив, що з 12 березня 2019 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке йому було призначене у розмірі 86% суддівської винагороди, виходячи зі стажу 23 роки. 14 січня 2021 року відповідач на підставі довідки від 24 лютого 2020 року №286 про розмір грошового забезпечення працюючого судді здійснив перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року, зменшивши його розмір з 86% до 50%, виходячи зі стажу 20 років 07 місяців 24 дні.

Позивач із проведеним перерахунком не погоджується, оскільки згідно з розрахунком Ковельського міськрайонного суду Волинської області стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, його стаж становить 23 роки, з яких 17 років 07 місяців 21 день - стаж роботи на посаді судді, 2 роки - календарний період проходження строкової військової служби та 6 місяців - половина строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі, 3 роки - стаж роботи (професійної діяльності), який надає право на призначення на посаду судді. Цей стаж підтверджено рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі №140/1429/19 у спорі з ГУ ПФУ у Волинській області, яке набрало законної сили, тому ця обставина не потребує повторного доказування.

Позивач вважає, що при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року у відповідача відсутні підстави для зменшення його стажу, який дає право на довічне грошове утримання судді у відставці.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав (а.с.48-52). В обґрунтування цієї позиції вказав, що позивач 04 березня 2020 року звертався до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області (далі - ТУ ДСА України в Волинській області) від 24 лютого 2020 року №286. Рішенням від 13 березня 2020 року №12 йому було відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі №140/12498/20 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області з 19 лютого 2020 року здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою від 24 лютого 2020 року №286.

Відповідач зазначив, що рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 визнано неконституційним положення пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій та статус суддів" (далі - Закон №1402-VIII). Тим самим втратили чинність не тільки норми, згідно з якими право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII, пов`язувалося з підтвердженням відповідності займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), а й норми, згідно з якими щомісячне довічне грошове утримання встановлювалося у розмірі від 80 до 90 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №2453-VI). За нормами частини третьою статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді; за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. При призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 12 березня 2019 року спеціальний стаж позивача, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді, становив 20 років 07 місяців 24 дні: 17 років 07 місяців 21 день - стаж роботи на посаді судді, 1 рік 11 місяців 15 днів - період проходження строкової військової служби, 1 рік 01 день - половина строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі. На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі №140/1429/19 до стажу роботи судді було зараховано період роботи з 04 січня 1996 року по 03 травня 1999 року на посаді юрисконсульта в ТзОВ "Дана". Відповідач вважає, для застосування норми про збільшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на 2% за кожний повний рік роботи на посаді судді понад встановлену норму повинен братися до уваги виключно стаж, визначений статтею 137 Закону №1402-VIII. З урахуванням цих положень спеціальний стаж позивача становить 20 років 07 місяців 24 дні.

На думку відповідача, здійснивши перерахунок довічного грошового утримання судці у відставці відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі №140/12498/20, ГУ ПФУ у Волинській області діяло правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у завах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 05 березня 2019 року №663/0/15-19 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відставку" позивач у зв`язку із поданням заяви про відставку звільнений з посади судді (а.с.62). Наказом голови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2019 року №6/02.04 суддю ОСОБА_1 відраховано зі штату суду (а.с.63-64).

Рішенням Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 12 березня 2019 року №12 ОСОБА_1 з 12 березня 2019 року призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80% суддівської винагороди. Розмір щомісячного довічного грошового утримання розрахованого зі стажу 20 років 07 місяців 24 дні, з них 1 рік 11 місяців 15 днів - період проходження строкової військової служби; 1 рік 01 день - половина строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі; 17 років 07 місяців 21 день - безпосередньо робота на посаді судді (суддя, заступник Краснолуцького міського суду Луганської області; суддя, заступник Ковельського міськрайонного суду Волинської області) (а.с.53-54).

Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого ОСОБА_1 Ковельським міськрайонним судом Волинської області станом на 11 березня 2019 року (на день виходу у відставку), стаж становить 23 роки 01 місяць 09 днів, з них 1 рік 11 місяців 15 днів - період проходження строкової військової служби (з 06 червня 1986 року по 20 травня 1988 року); 6 місяців - половина строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі (з 01 вересня 1990 року по 01 вересня 1991 року); 3 роки - юрисконсульт ТзОВ "Дана" (з 04 січня 1996 року по 03 січня 1999 року); 13 років 07 місяців 19 днів - суддя, заступник Краснолуцького міського суду Луганської області (з 16 липня 2001 року по 06 березня 2015 року), 04 роки 02 дні - суддя, заступник Ковельського міськрайонного суду Волинської області (з 10 березня 2015 року по 11 березня 2019 року) (а.с.61).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі №140/1429/19, яке набрало законної сили 19 липня 2019 року, визнано протиправними дії Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо призначення і виплати ОСОБА_1 як судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80% суддівської винагороди працюючого судді; зобов`язано Ковельське об`єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи судді, що дає судді право на відставку, стаж роботи з 04 січня 1996 року по 03 травня 1999 року на посаді юрисконсульта ТзОВ «Дана»; зобов`язано Ковельське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з 12 березня 2019 року (із врахуванням раніше виплачених сум) (а.с.78-83).

Як видно з рішення від 25 липня 2019 року №12 ГУ ПФУ у Волинській області провело ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% суддівської винагороди з розрахунку стажу 23 роки 01 місяць 10 днів (а.с.84).

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 13 березня 2020 року №12 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА України в Волинській області від 24 лютого 2020 року №286 (а.с.91-92).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі №140/12498/20, яке набрало законної сили 03 листопада 2020 року (а.с.15-18), визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Волинські області від 13 березня 2020 року №12; зобов`язано ГУ ПФУ у Волинські області здійснити ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою ТУ ДСА України в Волинській області від 24 лютого 2020 року №286 (з урахуванням фактично виплачених сум).

Виконуючи рішення суду від 01 жовтня 2020 року у справі №140/12498/20, відповідач прийняв рішення від 14 січня 2021 року №12 про перерахунок ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.34). При цьому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці розраховано з розміру 50% суддівської винагороди, зазначеної у довідці від 24 лютого 2020 року №286 (а.с.11), виходячи зі стажу судді, який дає право на щомісячне довічне грошове утримання, 20 років 07 місяців 24 дні.

Позивач, вважаючи протиправним рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 14 січня 2021 року №12 в частині зміни стажу, який дає право на щомісячне довічне грошове утримання (для встановлення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання при здійсненні чергового перерахунку), в бік зменшення (замість стажу 23 роки взято стаж 20 років 07 місяців 24 дні), звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України від 02 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №1402-VIII).

Пунктом 2 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Частинами першою, третьою статті 116 Закону №1402-VIII визначено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею до Вищої ради правосуддя, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви ухвалює рішення про звільнення судді з посади.

Відповідно до статті 137 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Розділом ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Так у підпункті 4 пункту 24 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII зазначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. При цьому пункт 23 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, який передбачав, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами), виключений з 01 січня 2020 року на підставі підпункту 16 пункту 1 розділу І Закону України від 16 жовтня 2019 року №193-IX "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування".

Відповідно до пункту 25 розділу ХІІ розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Однак Конституційний Суд України рішенням від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020 пункт 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII визнав неконституційним.

В рішенні Верховного Суду від 16 червня 2020 року у зразковій справі №620/1116/20, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року, зроблено правовий висновок про те, що зміна з 01 січня 2020 року розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402-VIII з 19 лютого 2020 року, тобто з наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020.

Відповідач, здійснюючи з 19 лютого 2020 року на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду 01 жовтня 2020 року №140/12498/20 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_2 на підставі довідки від 24 лютого 2020 року №286 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 18 лютого 2020 року, не мав підстав перераховувати стаж судді, що дає право на відставку та щомісячного довічного грошового утримання, адже Закон №1402-VIII визначає підставою перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання зміну розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Стаж судді, який вийшов у відставку, є тією величиною, з якої визначається розмір щомісячного довічного грошового утримання при його призначенні; змінною величиною є суддівська винагорода працюючого судді, що визначає можливість проведення перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

У розглядуваному випадку відповідач проігнорував ту обставину, що спір щодо обчислення стажу ОСОБА_2 уже був вирішений судом та рішення суду від 18 червня 2019 року №140/1429/19 набрало законної сили, а отже є обов`язковим для відповідача.

Обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини другої статті 129 Конституції України) є однією із важливих складових принципу правової визначеності.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року №140/1429/19 встановлено наявність у позивача права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково три роки роботи в галузі права на час призначення на посаду судді вперше. Таким чином, підтверджено суддівській стаж позивача на час виходу у відставку (12 березня 2019 року) 23 роки. Цим рішенням суд зобов`язав ГУ ПФУ у Волинській області врахувати стаж роботи ОСОБА_2 з 04 січня 1996 року по 03 травня 1999 року на посаді юрисконсульта ТзОВ "Дана". Після виконання рішення суду та до прийняття спірного рішення стаж ОСОБА_1 , який дає право на відставку та щомісячне довічне грошове утримання, становив 23 роки 01 місяць 10 днів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (стаття 2 КАС України).

В адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності (стаття 9 КАС України), який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Отже, суд здійснює розгляд справи у межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідач у цій справі не довів правомірності прийнятого рішення від 14 січня 2021 року №12 в частині перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року зі стажу судді, який дає право на відставку та щомісячне довічне грошове утримання, 20 років 07 місяців 24 дні.

Зважаючи на встановлені обставини у справі, наведені норми законодавства, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 14 січня 2021 року №12 в частині зменшення при перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 стажу судді, який дає право на відставку та щомісячне довічне грошове утримання, до 20 років 07 місяців 24 дні. Відновлення прав позивача неможливе без зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату (з урахуванням фактично виплачених сум) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (на підставі довідки ТУ ДСА України в Волинській області), виходячи зі стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, 23 роки 01 місяць 10 днів (той стаж, з якого розраховувалося щомісячне довічне грошове утримання позивача до прийняття спірного рішення).

Стосовно клопотання позивача про звернення до негайного виконання рішення суду в частині виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у межах суми стягнення за один місяць суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які виконуються негайно, визначений нормами статті 371 КАС України. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Ураховуючи те, що судом не присуджено виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке позивачу і так виплачується, та не стягується його конкретна сума, а зобов`язано відповідача вчинити певні дії (здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці), то підстави для негайного виконання рішення суду відсутні.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією від 29 січня 2021 року №, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.5, 21).

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 14 січня 2021 року №12 в частині зменшення стажу ОСОБА_1 при перерахунку з 19 лютого 2020 року розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до 20 років 07 місяців 24 дні.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням фактично виплачених сум), виходячи зі стажу, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, 23 роки 01 місяць 10 днів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк