Справа № 560/193/21
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/193/21
РІШЕННЯ
іменем України

14 травня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання рішення неправомірним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, в якому просить суд:

- визнати рішення комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Департаменті соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації від 09.12.2020 неправомірним;

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 посвідчення 1 (першої категорії) на підставі експертного заключення Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії з пов`язання захворювання з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та згідно чинного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС номер чорнобильського посвідчення НОМЕР_1 категорія 2 інвалід 2 групи згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 23 жовтня 2020 року з Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії отримав заключення про те, що його захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З отриманим заключенням, заявою та пакетом потрібних документів звернувся в Департамент соціального захисту населення м. Хмельницький з проханням видати посвідчення 1 (першої) категорії, так як саме заключення Львівської експертної комісії про встановлення зв`язку захворювання з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є для цього підставою. 21 грудня 2020 року позивачу стало відомо, що комісія відбулася ще 9 грудня 2020 року. І лише 24 грудня 2020 року отримав письмову відповідь з Департаменту (негативну), про те, що Комісія вирішила: надіслати запит до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України щодо підтвердження участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З таким рішенням комісії позивач не згідний внаслідок чого звернувся до суд з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 15.02.2021 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 16.10.2018 №734/2018-р утворена Комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Хмельницької обласної державної адміністрації (далі - Комісія ОДА). Пунктом 2 цього розпорядження визначено, що Департамент соціального захисту населення обласної державної адміністрації забезпечує організацію роботи Комісії ОДА. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Згідно із п.11. Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551 (далі - Порядок) посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку.

ОСОБА_1 30.11.2020 звернувся до Департаменту із заявою щодо видачі посвідчення особи з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зв`язку з отриманням групи інвалідності та пов`язанням її з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Хмельницької облдержадміністрації 09.12.2020 прийнято рішення направити запит до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України щодо підтвердження участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Станом на 10.02.2021 відповідь до Департаменту не надійшла. Лише після отримання інформації з Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, питання щодо ОСОБА_1 буде повторно розглядатись на черговому засіданні Комісії. Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 згідно із копією посвідчення, Серія: НОМЕР_2 , виданого Хмельницькою обласною державною адміністрацією, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 2 категорія.

Згідно із копією довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ № 023708 від 24.11.2020 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, захворювання пов`язане з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно із копією експертного висновку Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 23.10.2020 встановлено діагноз: дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст змішаного генезу з частими симпатоадриналовими кризами, правобічною пірамідною недостатністю, вестибулоатактичним та цефалгічними синдромом. Гіпертонічна хвороба ІІ ст ІХС Ішемічна міокардіопатія фібриляція передсердь НК ІІ А ст. Висновок: захворювання пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

30.11.2020 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту із заявою щодо видачі посвідчення особи з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зв`язку з отриманням групи інвалідності та пов`язанням її з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Хмельницької облдержадміністрації 09.12.2020 прийнято рішення направити запит до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України щодо підтвердження участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся за захистом порушений прав до адміністративного суду з цим позовом.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ.

Відповідно до ст.ст.10, 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон) учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважаються громадяни, які, крім інших, були тимчасово направлені або відряджені у 1986-1987 роках для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно ст.15 Закону №796-ХІІ, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян від 11 липня 2018 р. № 551 визначено процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян від 11 липня 2018 р. № 551 затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.

Дозволено до 1 січня 2019 р. використовувати для видачі громадянам усіх категорій, визначених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, раніше виготовлені бланки посвідчень за зразками, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. № 501 Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (ЗП України, 1992 р., № 10, ст. 245), від 20 січня 1997 р. № 51 Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (Офіційний вісник України, 1997 р., число 5, с. 71), від 21 серпня 2001 р. № 1105 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. № 51 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 34, ст. 1592).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 551, посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.

Посвідчення видаються:

учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку;

особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів.

Під час заміни посвідчення з однієї категорії на іншу попереднє посвідчення підлягає вилученню уповноваженим органом для подальшого зберігання в особовій справі постраждалої особи.

Згідно із п. 13 Порядку № 551, спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінсоцполітики, до складу якої, крім його фахівців, входять представники МОЗ, ДАЗВ, МВС, Міноборони, Київської облдержадміністрації та громадських об`єднань, статутна діяльність яких пов`язана із соціальним захистом осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (за згодою), за поданням уповноважених органів.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 551, рішення комісій, зазначених у пункті 13 цього Порядку, є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення такими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення таких комісій підлягає вилученню уповноваженими органами.

З встановлених у справі обставин, які не заперечуються сторонами, вбачається, що згідно із експертним висновком Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 23.10.2020, позивачу ОСОБА_1 встановлений діагноз, та встановлено, що захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та з виконанням обов`язків воєнної служби.

Згідно із копією довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ № 023708 від 24.11.2020 позивачеві встановлена ІІ група інвалідності - захворювання пов`язане з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

17.02.1994 Хмельницькою обласною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_1 , видане посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році. Посвідчення безстрокове.

До висновків про направлення запиту до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи дійшла у зв`язку із тим, що у наявних документах відсутнє підтвердження участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Проте з таким рішенням Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України погодитись не можна, оскільки таке прийнято без урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Так, згідно із копіями довідок № 14 від 15.02.1994 виданої Теофіпольським районним військовим комісаріатом та № 69 від 08.02.1994, які надавались на розгляд Комісії відповідача, позивач ОСОБА_1 , у складі військової частини НОМЕР_3 проходив службу в м. Прип`ять та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30 км. зоні з 06.07.1987 по 03.09.1987.

Дні виїзду у зони (на об`єкти, населені пункти) - не відображені. Отримав дозу опромінення - не відображено.

Отже, з вищевказаних довідок слідує виключно те, що в архівних документах військової частини № 22216, у складі якої позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у період з 06.07.1987 по 03.09.1987 - не відображені дні виїзду у зони (на об`єкти, населені пункти), та про отриману дозу опромінення.

Поряд із цим, вищевказана довідка жодних посилань на невиїзди позивача на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, чи невиконання ним робіт/неприйняття участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, - також не містить.

Суд також зазначає, що відповідно до п. 11 Порядку №551, документом, на підставі якого видається посвідчення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зазначений військовий квиток.

Згідно копії військового квитка позивача, Серія: НОМЕР_4 в якому проставлена чітка відмітка про те, що ОСОБА_1 , приймав участь в роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Крім того, суд наголошує, що п. 11 Порядку №551 чітко закріплено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посвідчення видаються на підставі одного з таких документів: особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

Як вже неодноразово зазначалося, та не є спірним у справі, позивач, згідно із експертним висновком Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 23.10.2020, має захворювання яке пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та з виконанням обов`язків воєнної служби. За висновками МСЕК, позивачеві встановлена ІІ група інвалідності - захворювання пов`язане з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, - безстроково.

Отже, позивач є особою з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо якої установлений причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, у зв`язку із чим, у відповідності до п. 11 Порядку №551, посвідчення йому видається на підставі одного з таких документів, як довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

В порушення зазначених вимог п. 11 Порядку №551, така довідка була представлена на розгляд Комісії відповідача, однак останньою до уваги прийнята не була, як не були прийняті й усі інші наявні у справі позивача документи, які підпадають під визначений п. 11 Порядку перелік документів, на підставі одного з яких видається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та які містять усю необхідну інформацію.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що позивачем, який є особою з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо якої встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, доведений факт того, що він брав участь у роботах, пов`язаних з усуненням наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження у 1987 році (що фактично і ставилось під сумнів відповідачем).

Вказані докази є самостійною підставою для видачі посвідчення відповідно до пункту 11 Порядку № 551 особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оформленого Протоколом № 9 від 09 грудня 2020.

Крім цього, вирішуючи спір, суд також зважає на таке.

Розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації від 16.10.2018 р. №734/2018-р утворена Комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Хмельницької обласної державної адміністрації.

Пунктами 13, 14 Порядку №551 встановлено, що спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінсоцполітики, до складу якої, крім його фахівців, входять представники МОЗ, ДАЗВ, МВС, Міноборони, Київської облдержадміністрації та громадських об`єднань, статутна діяльність яких пов`язана із соціальним захистом осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (за згодою), за поданням уповноважених органів. Особові справи громадян надсилаються на розгляд комісій, зазначених в абзацах першому і другому цього пункту, за рішенням регіональних комісій. Рішення комісій, зазначених у пункті 13 цього Порядку, є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення такими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення таких комісій підлягає вилученню уповноваженими органами.

Відповідно п. 2 Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 26.12.2018 № 1945, Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія), є постійно діючим міжвідомчим колегіальним органом, що утворюється при Мінсоцполітики для розв`язання спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Основним завданням Комісії є розв`язання спірних питань щодо визначення (підтвердження) статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Комісія має право:

- отримувати в установленому порядку від центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій інформацію, необхідну для визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- повертати матеріали особових справ громадян до регіональних комісій Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій для доопрацювання у разі виявлення розбіжностей та інших недоліків у документах з метою їх усунення;

- перевіряти правильність видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Комісія зобов`язана при визначенні (підтвердженні) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС керуватися Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551.

Згідно п.3 Розділу ІІІ Порядку №551, рішення Комісії щодо визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видано необґрунтовано, приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Пунктами 5, 6 Розділу ІІІ Порядку №551 передбачено, що особові справи громадян надсилаються на розгляд Комісії за рішенням регіональних комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями. Рішення Комісії є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення Комісією факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення Комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Враховуючи викладене, Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право перевіряти правильність видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

При цьому, суд зазначає, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України). Відтак, обираючи спосіб захисту прав позивача, суди мали б зважати на ефективність такого захисту.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Питання ефективності правового захисту аналізувалося у рішеннях національних судів. Зокрема, у рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово покликався на те, що ефективний засіб правового захисту у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції. (Постанова Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №826/14016/16 СМ, від 11.02.2019 у справі № 2а-204/12 ).

Тому у цьому випадку зобов`язання відповідача (регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Хмельницькій обласній державній адміністрації) повторно розглянути на засіданні комісії заяву ОСОБА_1 від 30.11.2020 може бути вказівкою на спосіб відновлення порушеного права.

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язане з ухваленням Регіональною комісією рішення оформленого Протоколом № 9 від 09.12.2020 щодо направлення запиту до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України щодо підтвердження участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд доходить висновку, що належним та достатнім способом захисту порушеного права, у даному випадку є визнання протиправним та скасування означеного рішення Регіональної комісії оформленого Протоколом №9 від 09.12.2020 та зобов`язання відповідача повторно розглянути на засіданні комісії заяву ОСОБА_1 від 30.11.2020.

Наведений висновок також відповідає вимогам ч. 4 ст. 245 КАС України, відповідно до яких у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Стосовно позовної вимоги позивача про зобов`язання Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 посвідчення 1 (першої категорії) на підставі експертного заключення Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії з пов`язання захворювання з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та згідно чинного законодавства, суд зазначає наступне.

Згідно положень ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 11 Порядку №551 встановлено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.

Відповідно п.13, 14 Порядку №551, спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінсоцполітики, до складу якої, крім його фахівців, входять представники МОЗ, ДАЗВ, МВС, Міноборони, Київської облдержадміністрації та громадських об`єднань, статутна діяльність яких пов`язана із соціальним захистом осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (за згодою), за поданням уповноважених органів. Особові справи громадян надсилаються на розгляд комісій, зазначених в абзацах першому і другому цього пункту, за рішенням регіональних комісій.

Рішення комісій, зазначених у пункті 13 цього Порядку, є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

Отже, позовні вимоги про зобов`язання Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 посвідчення 1 (першої категорії) на підставі експертного заключення Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії з пов`язання захворювання з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та згідно чинного законодавства, є передчасними, оскільки зазначеним діям повинне передувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яке є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Рисовський проти України (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу доброго врядування.

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах Beyeler v. Italy № 33202/96, Oneryildiz v. Turkey № 48939/99, Moskal v. Poland № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі Hasan and Chaush v. Bulgaria № 30985/96).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами не здійснюється, оскільки позивач, відповідно до положень п. 10 ч. 1 статті 5 Закону України Про судовий збір, є звільненим від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Хмельницької обласної державної адміністрації, оформлене протоколом № 9 від 09.12.2020, в частині направлення запиту до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України щодо підтвердження участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.11.2020, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 (с. Воронівці, Теофіпольський район, Хмельницька область, 30631 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 )
Відповідач:Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації (вул. Володимирська, 109, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29001 , код ЄДРПОУ - 25921623)

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький

Згідно з оригіналом
Суддя І.І. Тарновецький