Справа № 821/516/16
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

17 травня 2021 р. м. ХерсонСправа № 821/516/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Пекного А.С., розглянувши у підготовчому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Тім" до Головного управління ДПС у Херсонській області про скасування податкових повідомлень рішень,

встановив:

У квітні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Тім" (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі-відповідач), в якому просить скасувати податкові повідомлення - рішення від 05 квітня 2016 року № 22 в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 5724184,35 грн., від 05 квітня 2016 року № , від 05 квітня 2016 року № , від 05 квітня 2016 року № в частині застосування суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 9302,12 грн., від 05 квітня 2016 року № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом, у розмірі 77605,90 грн. за основним платежем та 119107,35 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, від 06 квітня 2016 року № .

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22.06.2016р. позов задоволено частково. Вказаною постановою скасовані податкові повідомлення-рішення від 05 квітня 2016 року № 22 в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 5724184,35 грн., від 05 квітня 2016 року № ; від 05 квітня 2016 року № , від 05 квітня 2016 року № в частині застосування суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 9302,12 грн., від 05 квітня 2016 року № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом, у розмірі 77605,90 грн. за основним платежем та 58204,42 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 25 жовтня 2016 року залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Постановою Верховного Суду від 05.03.2021р. вищевказані судові рішення скасовані в частині задоволення позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень від 05 квітня 2016 року № 22 в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 5687002,52 грн., від 05 квітня 2016 року № , від 05 квітня 2016 року № в частині застосування суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 9302,12 грн. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року залишено без змін.

Крім того, цією ж постановою замінено відповідача у справі на правонаступника - Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

15 квітня 2021 року дана справа надійшла до Херсонського окружного адміністративного суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи, головуючим суддею визначено суддю Пекного А.С.

Ухвалою від 20.04.2021р. відкрито провадження у справі і вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження, у зв`язку з чим призначено підготовче засідання на 12.05.2021 р. о 10:00 год.

Ухвалою від 12.05.2021р. задоволено клопотання представника позивача та відкладено підготовче засідання на 10:00 год. 17.05.2021р.

У підготовчому засіданні 17.05.2021р. протокольною ухвалою замінено в порядку правонаступництва відповідача на Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495).

Відповідачем заявлено клопотання про витребування доказів, а саме матеріалів кримінальної справи №658/4609/15-к, яка знаходилась у провадженні Каховського міськрайонного суду Херсонської області.

Клопотання мотивовано тим, що на виконання постанови Верховного Суду від 05.03.2021р. у цій справі суду першої інстанції слід установити факт реального руху активів по всьому ланцюгу учасників схеми, встановити ким і коли вирощувалась придбана ТОВ "Грін Тім" у ТОВ "Агрофірма "Харківська" сільськогосподарська продукція з урахуванням обставин щодо маніпулювання посадовою особою ТОВ "Агрофірма "Харківська" даними податкової звітності, що встановлено вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 січня 2016 року у справі №658/4609/15-к. Відповідач звертає увагу на те, що міськрайонний суд у вироці не вдавався до викладення обставин вчинення злочину на підставі зібраних слідством доказів з огляду на визнання обвинуваченим своєї вини. Також зазначає, що необхідні для розгляду цієї адміністративної справи докази у вигляді первинних документів і таке інше знаходяться лише в матеріалах кримінальної справи, позаяк були вилучені під час слідства. У зв`язку з цим відповідач посилається на те, що оскільки він не був учасником кримінального провадження, то отримати копії документів, які у ньому містяться, не має змоги, чим і було викликано необхідність витребування у Каховського міськрайонного суду Херсонської області кримінальної справи №658/4609/15-к.

У підготовчому засіданні представник позивача не заперечував проти задоволення клопотання відповідача.

Представники сторін також не заперечували проти вирішення клопотання в порядку письмового провадження без їх участі.

Протокольною ухвалою від 12.05.2021р. оголошено перерву в підготовчому засіданні до 10:00 год. 07.06.2021р.

Розглянувши клопотання представника відповідача, суд вважає, що воно підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог частин першої - четвертої статті 242 КАС рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

У зв`язку з цим суд враховує, що згідно з частинами 1, 4 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частинами 1, 3, 6, 7 статті 80 КАС України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У цій справі предметом спору є податкові повідомлення-рішення від 05.04.2016р. №22, № та № , які прийняті на підставі акту від 16 березня 2016 року № 19/21-22-22-01/37249019 документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Грін Тім" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2014 року.

В згаданому акті контролюючим органом зроблено, зокрема, висновок про порушення позивачем вимог пункту 44.1 статті 44, пункту 135.1, підпунктів 135.5.1, 135.5.4, 135.5.5, 135.5.13, 135.5.15 пункту 135.5 статті 135, підпункту 138.1.1 пункту 138.1, підпунктів 138.10.2, 138.10.6 пункту 138.10 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пункту 146.13 статті 146, пункту 180.2 статті 180, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 192.2 статті 192, пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201,6, 201.10 статті 201 ПК України з огляду на: неправомірне формування даних податкового обліку при придбанні картоплі та капусти в Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Харківська" з підстави удаваного характеру здійснених господарських операцій, що мотивовано посиланням на ненадання транспортної документації, польових журналів та лабораторних аналізів, а також вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 січня 2016 року у справі № 658/4609/15-к, яким директора контрагента ТОВ "Грін Тім" визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 212 Кримінального кодексу України; завищення адміністративних витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість внаслідок придбання паливно-мастильних матеріалів, використання яких не пов`язане з провадженням господарської діяльності; завищення інших витрат звичайної діяльності та інших операційних витрат у розмірі 37181,83 грн за рахунок віднесення до їх складу суми коштів, добровільно перерахованої до бюджетів місцевого самоврядування, в розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року; заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на 8548,00 грн за квітень 2013 року в результаті виявлення невідповідності даних податкового та бухгалтерського обліку; нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість на операції з постачання товарів (робіт, послуг), а також на умовний продаж, що призвело до заниження зобов`язань на 1995891,00 грн; безпідставне проведення коригування податкових зобов`язань з податку на додану вартість у загальному розмірі 7875,00 грн; відображення не в повному обсязі в рядку 7 "Послуги, отримані від нерезидента, місце постачання яких визначено на митній території України" декларацій відповідних звітних періодів податкових зобов`язань з податку на додану вартість при отриманні послуг від нерезидентів, що призвело до їх заниження на 37755,00 грн; неправомірне включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість у загальному розмірі 8512,00 грн, які не підтверджені податковими накладними.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій у цій справі про часткове задоволення позову і направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд у постанові від 05.03.2021р. вказав наступне:

"... Надаючи оцінку правомірності формування платником даних податкового обліку за наслідками придбання картоплі та капусти в Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Харківська", суди попередніх інстанцій виходили з того, що: сторонами оформлено всі первинні документи, необхідні для ведення бухгалтерського та податкового обліку; на час виконання спірних господарських операцій Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Харківська" мало повну господарську правосуб`єктність - було зареєстроване в установленому законом порядку як юридична особа та платник податку на додану вартість; придбана сільськогосподарська продукція використана позивачем у виробництві.

На переконання колегії суддів, наведені висновки є передчасними з огляду на таке.

За правилами пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 996-XIV) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Так, пунктом 138.2 статті 138 ПК України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. За змістом підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат. Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарської операції, її справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарської операції, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) такої операції. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум грошових зобов`язань на підставі такої операції. В той же час, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

Вимоги частин четвертої та п`ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в попередніх судових інстанціях), які кореспондують правилам частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається. Предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення.

Утім попередні судові інстанції в порушення наведених процесуальних положень, які зобов`язують суд вжити передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, не перевірили факт реального руху активу по всьому ланцюгу учасників схеми, не з`ясували, ким і коли вирощувалася придбана ТОВ "Грін Тім" сільськогосподарська продукція та чи вирощувалася взагалі, враховуючи, більш того, обставини щодо маніпулювання посадовою особою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Харківська" даними податкової звітності, встановлені вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 січня 2016 року у справі № 658/4609/15-к. Не встановили суди й фактичний альтернативний рух активу в порівнянні із задекларованим.

Судами першої та апеляційної інстанцій не досліджено і технічну можливість Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Харківська" виконати спірні поставки продукції з урахуванням його фактичних господарських ресурсів (наявності основних засобів, відповідних трудових ресурсів), понесення ним витрат, пов`язаних із реальним здійсненням господарської діяльності (на оренду приміщень, оплату комунальних платежів та електроенергії, виплату заробітної плати тощо). ... ".

У той же час, як видно з оприлюдненого в Єдиному державному реєстрі судових рішень вироку Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 січня 2016 року у справі № 658/4609/15-к (https://reyestr.court.gov.ua/Review/55183223), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України.

За текстом вироку, вчинення кримінального правопорушення відбувалось, зокрема, за таких обставин, що ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ "Агрофірма Харківська" (), переслідуючи умисел спрямований на ухилення від сплати податків у значних розмірах, в період з 01.01.13 по 30.06.14 здійснив реалізацію нібито власно вирощеної сільськогосподарської овочевої продукції на адресу підприємств ТОВ "Грін Тім" (), ТОВ "АТБ Маркет" (код ЄДРПОУ 304 87219), ТОВ ВЗП "Еліка" (), на загальну суму ПДВ 1 535 187,20 грн., яка була фактично придбана у невстановленому слідством місці, та підприємством ТОВ "Агрофірма Харківська" () в повному обсязі не вирощувалась. При цьому, ОСОБА_1 незаконно відніс реалізацію зазначеної продукції до власне виробленої, чим незаконно використав податкову пільгу з податку на додану вартість ТОВ "Агрофірма Харківська" () при продажу сільськогосподарської продукції, відповідно до якої сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей, у зв`язку з чим, сплачена покупцями сума ПДВ до бюджету фактично ТОВ "Агрофірма Харківська" () сплачена не була.

З огляду на визнання обвинуваченим свої вини, суд з урахуванням думки учасників судового процесу не досліджував інших доказів у справі.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суду необхідно дослідити господарські операції, за результатами здійснення яких, контролюючим органом прийняті оспорювані податкові повідомлення-рішення.

Таким чином вбачається, що з метою повного і всебічного з`ясування всіх обставин в даній справі та ухвалення законного рішення, необхідне дослідження таких доказів, як первинна бухгалтерська документація та інші документи, складені в ході здійснення спірних господарських операцій між контрагентами, які наразі знаходяться в матеріалах кримінальної справи № 658/4609/15-к.

З огляду на викладене, виходячи з предмету та підстав позовних вимог, суд дійшов до висновку про необхідність витребування матеріалів кримінальної справи № 658/4609/15-к або їх копій.

Керуючись ст.ст.9, 72, 73, 76, 77, 80, 173-183, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про витребування доказів - задовольнити.

Витребувати від Каховського міськрайонного суду Херсонської області кримінальну справу №658/4609/15-к або засвідчені копії матеріалів цієї кримінальної справи, які мають надійти до Херсонського окружного адміністративного суду у строк до 03 червня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню не підлягає та є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя А.С. Пекний