Справа № 300/346/21
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2021 р. справа № 300/346/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.,

секретар судового засідання Пиріг Х.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Яремака Т.І.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

03.02.2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення за № від 15.09.2020 року.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

У строк, встановлений судом, позивач усунув вказані недоліки, тому ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області 04.08.2020 року було проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_1 , розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт за №501/09/09/РРР/ НОМЕР_1 від 13.08.2020 року. На підставі даного акту неправомірно та з порушенням, на переконання позивача, норм чинного законодавства контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.09.2020 за №. Вказаним рішенням застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 42 070,50 грн. Позивач просив суд прийняте Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області податкове повідомлення-рішення від 15.09.2020 за № визнати протиправним та скасувати.

19.03.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області проти задоволення позовних вимог заперечив. Вважає, що оскаржуване рішення контролюючим органом прийнято правомірно, адже допущене позивачем порушення податкового законодавства в своїй господарській діяльності мало місце, первинні документи, які наявні у суб`єкта господарювання, є свідченням про походження товару, проте наявність таких документів не позбавляє обов`язку суб`єкта господарювання відображати облік товарних запасів за місцем їх реалізації в Книзі обліку доходів і витрат. Просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

У поданій суду відповіді на відзив від 30.03.2021 року позивач зазначив, що заперечення, наведені у відзиві, вважає необґрунтованими. Вказав, що до документів, які є підставою обліку товару, належать документи щодо походження товару, а саме: накладні, податкові накладні та товаро-транспортні накладні, які безпідставно не були взяті до уваги контролюючим органом та наявні в матеріалах справи. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 05.04.2021 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, наведених у позовній заяві. Суду пояснив, що ГУ ДПС в Івано-Франківській протиправно, на його переконання, прийняло оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 15.09.2020 року. Вважає, що розмір штрафу, застосованого до нього є надмірним та не відповідає вимогам чинного податкового законодавства. Додатково вказав, що товарні запаси на суму 21 034.50 грн., щодо яких застосовано відповідачем штрафні санкції в сумі 42 069 грн., обліковані, що підтверджується накладними, які наявні в матеріалах справи. Облік товарів здійснювався ним в електронній формі. Зазначив, що допущені ним порушення зумовлені незнанням податкового законодавства. Відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення вважає прийнятим неправомірно. ОСОБА_1 просив суд визнати протиправними та скасувати вищезазначене податкове повідомлення-рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у поданому відзиві на позов. Суду пояснив, що податковим органом відповідно до положень чинного законодавства України правомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а розмір штрафу визначений відповідно до норм Податкового кодексу України. Зазначив, що за результатами проведеної 04.08.2020 року фактичної перевірки контролюючим органом встановлено факти непроведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій на суму 15 грн. (один бокал пива «Чернігівське» за ціною 15 грн.), неведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на загальну суму 21034,50 грн. Зазначені обставини підтверджуються поясненнями ОСОБА_2 - продавця магазину ФОП ОСОБА_1 та відомостями (додаток №3 до акту) про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 04.08.2020 при перевірці господарської одиниці магазину, який належить суб`єкту господарювання - ОСОБА_1 , податковим органом виявлено не облікований товар на загальну суму 21 034,50 грн. Зазначені відомості містять підписи представників відповідача та ФОП ОСОБА_1 . Суду пояснив, що податкові накладні, які подані позивачем, не могли бути взяті до уваги контролюючим органом, оскільки вони датовані після 04.08.2020 - дня проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 , а відтак не можуть свідчити про походження товару зазначеного у відомостях. Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши вступні слова позивача і представника відповідача, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 31.07.2007, здійснює такі види господарської діяльності:

- роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний) - код 47.11;

- інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах - код 47.19.

Вказана обставина підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result).

Як слідує з матеріалів справи, посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, на підставі направлень на перевірку від 04.08.2020 за №937 та №938 виданих Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області та наказу відповідача від 04.08.2020 за №701, проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено Акт (довідку) про результати фактичної перевірки №090171 від 13.08.2020 (реєстраційний номер №501/09/09/РРР/ НОМЕР_1 ).

Вказаним актом перевірки №090171 від 13.08.2020 встановлено порушення пункту 1, пункту 2, пункту 12, пункту 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України; наказу Міністерства доходів і зборів України №481 від 16.09.2013 «Про затвердження форми книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення».

В судовому засіданні встановлено, що в ході проведення фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » працівниками відповідача встановлено серед інших такі порушення:

- непроведення розрахункової операції через РРО на суму 15 гривень;

- здійснення реалізації товарів, які необліковані у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання (згідно додатку №3 до акту).

Судом встановлено, що 26.05.2020 року податковим органом згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до пункту 1 статті 17, статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» прийнято податкове повідомлення-рішення за №, яким застосовано суму штрафних санкцій до позивача в розмірі 42 070,50 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивач, з метою захисту свої порушених прав, звернувся із даною позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд, керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії, конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Податковий кодекс України (надалі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

У відповідності до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 ПК України може бути проведена контрольна розрахункова операція (пункт 80.4 статті 80 ПК України).

У суду відсутні підстави перевіряти дотримання відповідачем порядку призначення, проведення і оформлення результатів перевірки, за наслідками якої прийнято оскаржуване рішення, так як ФОП ОСОБА_1 не вказує на будь-які такі порушення відповідних процедур, крім правомірності і обґрунтованості змісту висновків, сформованих внаслідок неповного дослідження, відображення і фіксації усіх обставин, яким перевіряючими надано неналежну правову оцінку.

Суд зазначає, що правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 за №265/95-ВР (надалі - Закон №265/95-ВР).

Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до статті 2 Закону №265/95-ВР, реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

Пунктами 1 та 2 статті 3 Закону №265/95-ВР визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі.

Як зазначено судом вище, Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області планову проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено Акт (довідку) про результати фактичної перевірки №090171 від 13.08.2020 (реєстраційний номер №501/09/09/РРР/ НОМЕР_1 ), де зафіксовано відповідні податкові правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що при здійсненні контрольної закупки, представниками відповідача придбано горілку «Княгинин» 0,25 л. за ціною 45.00 грн., пачку сигарет «LМ» за ціною 48.00 грн. та 1 бокал 0,5 л. пива «Чернігівське світле» за ціною 15.00 грн. Проте фіскальні чеки було видано на реалізацію лише горілки та сигарет. На продаж пива розрахункового документа встановленого зразка не було видано.

В письмових поясненнях, які досліджені судом в якості належного письмового доказу та містяться в матеріалах справи, продавець ОСОБА_2 , яка працює у ФОП ОСОБА_1 згідно трудового договору, підтверджує факт продажу 0,5 л пива «Чернігівське світле» на розлив для споживання на місці по ціні 15,00 грн., а також факт видачі фіскальних чеків на реалізацію лише горілки та сигарет.

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів у разі встановлення в ході перевірки факту невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, застосовуються фінансові санкції у розмірі 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше.

Одночасно суд приймає до уваги, що згідно абзацу 2 пункту 11 Розділу II «Прикінцеві положення» цього Закону тимчасово, до 1 січня 2021 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в розмірі 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше.

Враховуючи те, що розрахункового документа встановленого зразка не було видано на товар вартістю 15,00 грн., ГУ ДПС в Івано-Франківській області було застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 10 відсотків вартості товару, а саме 1,50 грн.

З приводу відсутності порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 12, 13 статті 3 Закону №265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (пункт 12); забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (пункт 13).

Суд констатує, що положення Закону №265/95-ВР не визначають порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а лише вказують на обов`язок суб`єктів господарювання вести такий облік.

Так, згідно підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Відповідно до положень статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За приписами пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовуються фінансової санкції у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, при продажі товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Недотримання вказаного обов`язку має наслідком застосування фінансової санкції у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації.

Відповідно до Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи-підприємці, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 за №481 (надалі - Порядок), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 жовтня 2013 року за № 1686/24218, фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат, у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Відповідно до даного порядку, передбачено ведення графи « 6» Сума витрат пов`язаних із придбанням товарів, робіт, послуг а також графи « 5» реквізити документа, що підтверджує понесені витрати.

Пунктом 5 вказаного порядку від 16.09.2013 за №481 вказано, що записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід.

У графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг (підпункт 5 пункту 6 Порядку).

Також підпунктом 6 пункту 6 Порядку встановлено, що у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня.

Таким чином, належне ведення Книги обліку доходів та витрат дає змогу відобразити придбання товарів та послуг, відповідно обліковувати товарні запаси на підставі записів до Книги, а також відповідних документів, які підтверджують придбання.

З системного аналізу вищенаведених норм слідує, що на позивача як на суб`єкта господарювання покладено обов`язок проводити розрахункові операції в порядку, встановленому законодавством, а саме вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Так, посадовими особами відповідача при проведенні перевірки позивача було виявлено порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані в установленому порядку, а саме: не відображено обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат. Вказане підтверджується відомостями (додаток №3 до акту) про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 04.08.2020 при перевірці господарської одиниці магазину, який належить суб`єкту господарювання - ОСОБА_1 , податковим органом виявлено не облікований товар на загальну суму 21 034,50 грн. Зазначені відомості підписані ФОП ОСОБА_1 та досліджені судом в якості належних письмових доказів.

Одночасно суд зазначає, що податкові накладні, наявні у матеріалах справи не можуть бути взяті до уваги, як належні та допустимі докази по справі, оскільки вони датовані після дня проведення відповідачем перевірки ФОП ОСОБА_1 , а відтак не можуть свідчити про походження необлікованого товару, зазначеного у відомостях.

Враховуючи те, що сума необлікованих товарних запасів складає 21 034,50 грн., ГУ ДПС в Івано-Франківській області, у відповідності до статті 20 Закону №265/95-ВР, було застосовано до позивача штрафні санкції у подвійному розмірі вартості товару, а саме 42 069,00 грн.

За таких обставин, розмір штрафу, застосований до позивача податковим повідомленням-рішення від 15.09.2020 за №, визначений у повній відповідності до податкового законодавства України.

Одночасно суд відхиляє як безпідставні, посилання ФОП ОСОБА_1 на те, що порушення допущені ним, зумовлені незнанням податкового законодавства, адже відповідно до ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Крім цього суд зазначає, що ведення Книги обліку доходів і витрат у електронному вигляді, як на це посилається позивач, не є належним обліком згідно приписів законодавства України, яке регулювало спірні правовідносини у сфері справляння податків і зборів на момент їх виникнення.

Враховуючи встановлені обставини справи в сукупності, а також правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що контролюючим органом доведено правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, натомість позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено свої заперечення проти наданих контролюючим органом доказів та доводів.

Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Згідно з ст.139 КАС України судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

На підставі статей 19, 68, 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 17, 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст.ст. 44, 62, 75, 80, 177 Податкового кодексу України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Згідно ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ;

відповідач: Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, , вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

Рішення суду складене в повному обсязі 17.05.2021 року.

Суддя Гундяк В.Д.