Справа № 560/5819/20
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5819/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

14 травня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, у якому просила суд:

- визнати відповіді ГУ ДПС у Хмельницькій області №13969/М/-22-01-58-05 від 23.04.2020 та №15909/ФОП/22-01-58-05 від 15.05.2020 невмотивованими;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо надання відповіді на заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 15 грудня 2013 року про застосування спрощеної системи оподаткування з 01 січня 2014 року;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо надання копії відповіді на заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 15 грудня 2013 року про застосування спрощеної системи оподаткування з 01 січня 2014 року;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо підготовки та подання висновку про повернення надміру сплачених авансових внесків з єдиного податку в розмірі 2548,81 грн, фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Хмельницькій області стосовно розгляду заяв ОСОБА_1 та можливість використання суми переплат з авансових платежів єдиного податку на погашення податкової заборгованості з інших податків в розмірі 2548,81 грн;

- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо примусового стягнення частини заробітної плати ОСОБА_1 в розмірі 3126 грн;

- зобов`язати ГУ ДПС у Хмельницькій області зробити залік з переплати єдиного податку в розмірі 2548,81 грн, в рахунок єдиного внеску за 2013 рік фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо рішення стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про звернення до суду з позовною заявою про винесення судового рішення щодо припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.01.2021 позов задоволено частково, ухвалено:

- визнати протиправним лист Головного управління ДПС у Хмельницькій області №13969/М/22-01-58-05 від 23.04.2020, яким відмовлено у наданні відповіді на звернення ОСОБА_1 б/н від 24.03.2020 та зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області надати обґрунтовану відповідь на таке звернення;

- в решті позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.01.2021 скасувати у частині відмови в задоволенні позову, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 15.12.2013 позивач звернулася до ГУ ДПС у Хмельницькій області із заявою про перехід (застосування) на спрощену систему оподаткування з 01 січня 2014 року. Відповіді від відповідача на таку заяву позивач не отримала, також не отримала витяг з реєстру платників єдиного податку. Зважаючи на тиск з боку податківців позивач змушена була звернутися до Державної реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції із заявою про проведення реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

ПК України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин визначає 2-х денний строк для розгляду заяви про застосування спрощеної системи оподаткування. У разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний подати протягом 2-х робочих днів з дня подання суб`єктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відповідь, яка може бути оскаржена.

Позивач безліч разів зверталася із заявами до відповідача щодо надання копії відповіді на заяву від 15.12.2013, які проігноровані відповідачем.

У зв`язку із зверненням на урядову лінію позивач отримала відповіді відповідача №13969/М/-22-01-58-05 від 23.04.2020 та № 15909/ФОП/22-01-58-05 від 15.05.2020 які вважає не вмотивованими, оскільки вони не містять відповіді на запитання по суті.

Так, переплата авансових платежів з єдиного податку на час подання позову складає 1222 грн, 1326,81 грн, 699,57 грн та 68,44 грн, що підтверджується рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 2240/2665/18 від 31.10.2018. У рішенні суду вказано, що позивач зверталася до відповідача із заявою про перерахування коштів у 2013 році.

Враховуючи, що відповідач був повідомлений про припинення господарської діяльності фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , листами від 16.09.2013 та від 27.09.2013 , суми переплат підлягають заліку з інших податкових зобов`язань.

Позивач зазначає, що з огляду на положення пункту 97.5 статті 97 ПК України та пункту 11.30 наказу Мінфіну від 09.12.2011 №1588 в редакції наказу до 10.05.2016, відповідач, отримавши повідомлення позивача про викрадення свідоцтва платника єдиного податку зобов`язаний був надати дублікат свідоцтва або ліквідувати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в частині відмови у задоволенні позову, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Зауважив, що згідно інформаційної системи ДПС України "Податковий блок" позивач перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Хмельницькому як фізична особа-підприємець з 08.06.2000 за №2265. Згідно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування (вхідний номер 12950/11 від 20.01.2012), позивач перебувала на спрощеній системі оподаткування-платник єдиного внеску 2 групи за ставкою 20%, з 01.01.2012 по 30.09.2014. На підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 15.12.2013 (вхідний номер № 8005/11 від 16.12.2013), були внесені зміни/доповнення в АІС "Податковий блок" за №612 від 18.12.2013, тобто змінено місце провадження господарської діяльності.

На підставі рішення податкового органу №216 від 30.09.2014 позивача виключено із Реєстру платників єдиного внеску. Станом на 30.09.2014 року податковий борг з єдиного податку становив 935,75 грн.

Крім того, за позивачем рахується борг з єдиному внеску, який при передачі особових рахунків залишок несплачених коштів з єдиного внеску становив 1618,91 грн.

З 01.10.2013 по 01.10.2014 проведенні поквартально нарахування єдиного внеску. З 01.10.2014 позивач перебуває на загальній системі оподаткування.

За 2017 рік позивачу нарахована сума єдиного внеску в розмірі 8448 грн, із розрахунку мінімальної заробітної плати за 2017 рік. Також нараховано суми єдиного внеску за 2018, 2019, 2020 роки.

Станом на 26.10.2020 за позивачем рахується борг з єдиного внеску в сумі 44310,30 грн, та по єдиному податку в сумі 935,75 грн.

Стосовно вимог про визнання невмотивованими відповідей відповідача №13969/М/22-0158-05 від 23.04.2020 та 15909/ФОП/22-01-58-05 від 15.05.2020, зауважив, що заявивши таку вимогу позивач обрала неефективний спосіб захисту за наявності альтернативного ефективного способу захисту.

На заяву позивача від 15.12.2013 відповідь не надавалася, тому що позивач перебувала на спрощеній системі оподаткування і за такою заявою було внесено зміни місця здійснення господарської діяльності позивача.

Вимога позивача про надання висновку про повернення надміру сплачених авансових внесків з єдиного податку в сумі 2548,81 грн, є необґрунтованою, оскільки станом на 26.10.2020 за позивачем рахується заборгованість по єдиному податку в сумі 935,75 грн. Також необґрунтованою є вимога щодо проведення заліку з переплати єдиного податку в розмірі 2548,81 грн, в рахунок погашення заборгованості з єдиного внеску за 2013 рік.

Крім того, примусове стягнення частини заробітної плати позивача в розмірі 3126 грн, здійснювалося органом державної виконавчої служби в межах виконання виконавчого провадження в порядку виконання рішення суду, а тому відповідач не міг порушити права позивача у цій частині.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що позивач фактично погодилася із висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги позивача.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно Інформаційної системи ДПС України "Податковий блок" ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Хмельницькому як фізична особа-підприємець з 08.06.2000 за №2265.

Згідно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування (вхідний номер 12950/11 від 20.01.2012), позивач перебувала на спрощеній системі оподаткування-платник єдиного внеску 2 групи за ставкою 20%, з 01.01.2012 по 30.09.2014.

15.12.2013 позивач подала до податкового органу заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, зареєстрованої у відповідача за вхідним номером №8005/11 від 16.12.2013. У пункті 5.3 такої заяви позивач вказала про внесення змін до свідоцтва платника єдиного податку щодо місця провадження господарської діяльності з 01 січня 2014 року.

На підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 15.12.2013 (вхідний номер №8005/11 від 16.12.2013), внесені зміни/доповнення в АІС "Податковий блок" за №612 від 18.12.2013, тобто змінено місце провадження господарської діяльності.

У зв`язку із наявністю податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів, на підставі рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку №216 від 30.09.2014 позивач виключена з Реєстру платників єдиного податку 30.09.2014.

З 01.10.2014 по час ухвалення оскаржуваного судового рішення позивач перебуває на обліку як фізична особа-підприємець - платник податків на загальній системі оподаткування.

24.03.2020 позивач звернулася до ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо надання відповіді на свої заяви від 27.09.2013 та 15.12.2013.

Відповідач своїм листом №13969/М/22-01-58-05 від 23.04.2020 повідомив позивача про те, що 15.02.2019 за №6452/М/22-01-58-06 позивачу надана відповідь на вищезазначені питання. Щодо заяви від 27.09.2013 відповідач повідомив, що дана заява до ДПІ у м. Хмельницькому не надходила. Для розгляду вищезазначеної заяви відповідач просить надати її копію з відміткою про отримання.

Вважаючи, що в межах спірних правовідносин відповідач допустив порушення її прав, позивач звернулась до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо надання відповіді на заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 15 грудня 2013 року про застосування спрощеної системи оподаткування з 01 січня 2014 року та визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо надання копії відповіді на заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 15 грудня 2013 року про застосування спрощеної системи оподаткування з 01 січня 2014 року, оскільки судом не встановлено порушення відповідачем будь-яких правових норм чинного законодавства які регулюють правовідносини щодо спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.

З огляду на те, що станом на 26.10.2020 за позивачем рахується борг з єдиного внеску в сумі 44310,30 грн, та по єдиному податку в сумі 935,75 грн. Наявність недоїмки також підтверджена рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року у адміністративній справі №2240/2665/18. При цьому, позивач не надала належних доказів наявності надміру сплачених авансових внесків з єдиного податку в сумі 2548,81 грн. У зв`язку із цим відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо підготовки та подання висновку про повернення надміру сплачених авансових внесків з єдиного податку в розмірі 2548,81 грн, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , а також стосовно розгляду заяв ОСОБА_1 та можливість використання суми переплат з авансових платежів єдиного податку на погашення податкової заборгованості з інших податків в розмірі 2548,81 грн, зобов`язання ГУ ДПС у Хмельницькій області зробити залік з переплати єдиного податку в розмірі 2548,81 грн, в рахунок єдиного внеску за 2013 рік фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про протиправними дій ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо примусового стягнення частини заробітної плати ОСОБА_1 в розмірі 3126 грн, суд виходив з того, що примусове виконання рішень здійснюється органом державної виконавчої служби, а тому така позовна вимога заявлена до неналежного відповідача.

Оскільки звернення до суду із позовною заявою про винесення судового рішення щодо припинення фізичної особи-підприємця є правом, а не обов`язком відповідача, суд відмовив у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо рішення стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про звернення до суду з позовною заявою про винесення судового рішення щодо припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Крім того, позивач має право самостійно порушити перед державним реєстратором питання про припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Суд зауважив, що позовна вимога про визнання невмотивованими відповідей ГУ ДПС у Хмельницькій області 13969/М/-22-01-58-05 від 23.04.2020 та 15909/ФОП/22-01-58-05 від 15.05.2020, підлягає задоволенню частково, адже відповідач своїм листом №13969/М/22-01-58-05 від 23.04.2020 повідомив позивача про те, що 15.02.2019 за №6452/М/22-01-58-06 позивачу була надана відповідь на вищезазначені питання.

Суд вважає, що лист 13969/М/-22-01-58-05 від 23.04.2020 є протиправним, так як порушує право позивача на отримання інформації яку вона очікує, або право на вчинення відповідачем певних дій для захисту, поновлення прав, інтересів позивача як платника податків, або утримання від вчинення певних дій з боку відповідача в зв`язку із зверненням позивача.

Разом з цим, із змісту пояснень позивача неможливо зробити висновок про невмотивованість листа відповідача № 15909/ФОП/22-01-58-05 від 15.05.2020, оскільки на думку суду в такому листі контролюючий орган надав відповідь на всі запитання задані позивачем, тому відсутні правові підстави для визнання такого листа відповідача не вмотивованим.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до пункту 298.1 статті 298 ПК України, порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку першої - третьої груп здійснюється відповідно до підпунктів 298.1.1 - 298.1.4 цієї статті.

Підпунктами 298.1.1 - 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 ПК України передбачено, що для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу за місцем податкової адреси заяву.

Заява подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один з таких способів:

1) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

2) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

3) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги";

4) державному реєстратору під час державної реєстрації створення юридичної особи або державної реєстрації фізичної особи - підприємця. Відповідна заява або відомості передаються до контролюючих органів у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Зареєстровані в установленому порядку фізичні особи - підприємці, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, вважаються платниками єдиного податку з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому відбулася державна реєстрація.

Зареєстровані в установленому законом порядку суб`єкти господарювання (новостворені), які протягом 10 днів з дня державної реєстрації подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для третьої групи, яка не передбачає сплату податку на додану вартість, вважаються платниками єдиного податку з дня їх державної реєстрації.

Суб`єкт господарювання, який утворюється в результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, що має непогашені податкові зобов`язання чи податковий борг, які виникли до такої реорганізації, може бути зареєстрований як платник єдиного податку (шляхом подання не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу заяви) з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснено погашення таких податкових зобов`язань чи податкового боргу.

Суб`єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб`єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.

Відповідно до пункту 298.5 статті 298 ПК України, у разі зміни податкової адреси суб`єкта господарювання, місця провадження господарської діяльності, видів господарської діяльності заява подається платниками єдиного податку першої і другої груп не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем, у якому відбулися такі зміни.

Згідно із пунктами 2, 3 "Порядку видачі свідоцтва платника єдиного податку", затвердженого відповідно до пунктів 298.1 і 298.7 статті 298 та пункту 299.10 статті 299 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України наказом Міністерства фінансів України від 20.12.2011 року № 1675, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2011 року №1536/20274, який був чинний на дату подання заяви позивачем-16.12.2013 року, (втратив чинність згідно із наказом Міністерства фінансів України 16 липня 2019 року № 308), свідоцтво видається безстроково виключно суб`єкту господарювання або уповноваженій ним особі та не може передаватися для провадження господарської діяльності іншим особам.

Платникам єдиного податку першої і другої груп, які провадять кілька видів господарської діяльності, на які встановлено різні ставки єдиного податку, видається одне Свідоцтво.

Свідоцтво видається органом державної податкової служби безоплатно протягом 10 календарних днів з дня подання суб`єктом господарювання заяви.

Зареєстрованим в установленому законом порядку суб`єктам господарювання (новоствореним) та фізичним особам - підприємцям, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, Свідоцтво видається у день отримання органом державної податкової служби заяви щодо обрання спрощеної системи оподаткування.

Оригінал Свідоцтва зберігається у платника податку та пред`являється працівникам контролюючих органів, яким надано відповідні функціональні повноваження на проведення перевірки. Копія Свідоцтва повинна розміщуватися на робочому місці найманого працівника або суб`єкта господарської діяльності.

У разі втрати або зіпсуття Свідоцтва такому платнику видається дублікат Свідоцтва згідно з цим Порядком.

Відповідно до пунктів 4-7 "Порядку видачі свідоцтва платника єдиного податку", підставами для прийняття органом державної податкової служби рішення про відмову у видачі суб`єкту господарювання Свідоцтва є: невідповідність такого суб`єкта господарювання вимогам статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України; наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється в результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації; подання протягом календарного року більше одного разу заяви про перехід на спрощену систему оподаткування.

У разі відмови у видачі Свідоцтва орган державної податкової служби зобов`язаний надати протягом 10 календарних днів з дня подання суб`єктом господарювання заяви письмову вмотивовану відмову, яка може бути оскаржена суб`єктом господарювання у встановленому порядку.

До раніше виданого Свідоцтва у день подання платником єдиного податку заяви органом державної податкової служби вносяться зміни щодо: найменування суб`єкта господарювання (для юридичної особи), або прізвища, імені, по батькові фізичної особи - підприємця, або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків); податкової адреси суб`єкта господарювання; місця провадження господарської діяльності; видів господарської діяльності та ставки єдиного податку.

За бажанням платника єдиного податку раніше видане Свідоцтво може бути замінено у разі наявності у такого платника податку обставин, зазначених у пункті 6 цього Порядку, та отримано нове Свідоцтво згідно з цим Порядком.

Відповідно до пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України передбачено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема, у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, ПК України не встановлює обов`язок контролюючого органу надавати відповідь на заяву платника податків щодо застосування спрощеної системи оподаткування, зареєстрованої у відповідача за вхідним номером №8005/11 від 16.12.2013, у пункті 5.3 якої вказано про необхідність внесення змін до свідоцтва платника єдиного податку щодо місця провадження господарської діяльності з 01 січня 2014 року. Обов`язок щодо повідомлення платника податків виникає тільки у випадку прийняття рішення щодо відмови у реєстрації особи як платника єдиного податку згідно поданої заяви.

Встановлено, що на підставі заяви від 16.12.2013 були внесені зміни/доповнення в АІС "Податковий блок" за №612 від 18.12.2013 про зміну місця провадження господарської діяльності, оскільки позивач уже була зареєстрована як платник єдиного податку і повторна реєстрація особи в якості платника єдиного внеску ПК України не передбачена.

Разом з цим, за змістом заяви позивача від 16.12.2013 не вбачається, що позивач просила видати їй дублікат свідоцтва платника єдиного податку, доказів подання такої заяви до податкового органу позивач в межах даного адміністративного спору суду не надала.

Таким чином, відповідач не допустив протиправної бездіяльності щодо надання відповіді на заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 15 грудня 2013 року про застосування спрощеної системи оподаткування з 01 січня 2014 року та визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо надання копії відповіді на заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 15 грудня 2013 року про застосування спрощеної системи оподаткування з 01 січня 2014 року, а тому суд першої інстанції правомірно відмови у задоволенні позову у цій частині.

Листом відповідач №13969/М/22-01-58-05 від 23.04.2020, у відповідь на заяву позивача від 24.03.2020 щодо надання відповіді на її заяви від 27.09.2013 та 15.12.2013, повідомив позивача про те, що 15.02.2019 за №6452/М/22-01-58-06 позивачу була надана відповідь на вищезазначені питання. Щодо заяви від 27.09.2013 відповідач повідомив, що дана заява до ДПІ у м. Хмельницькому не надходила. Для розгляду вищезазначеної заяви відповідач просить надати її копію з відміткою про отримання.

Разом з цим, доводи відповідача про те, що заява від 27.09.2013 до ДПІ у м. Хмельницькому не надходила спростовуються поштовим повідомленням про вручення такої заяви уповноваженій особі відповідача.

До того ж, наявність відповіді на запитання позивача наведені у листі від 15.02.2019 за №6452/М/22-01-58-06, не звільняє відповідача від обов`язку в кожному випадку отримання заяви позивача надавати повну і обґрунтовану відповідь на таку заяву.

Отже, у даному випадку відповідачем не надано належної відповіді на заяву позивача від 24.03.2020 щодо надання відповіді на її заяви від 27.09.2013 та 15.12.2013.

Таким чином апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність листа відповідача №13969/М/22-01-58-05 від 23.04.2020 та необхідність зобов`язання Головне управління ДПС у Хмельницькій області надати обґрунтовану відповідь на вказану заяву.

Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в листі №15909/ФОП/22-01-58-05 від 15.05.2020 контролюючий орган надав відповідь на всі запитання задані позивачем, а позивачем не наведено належних обґрунтувань невмотивованості листа відповідача №15909/ФОП/22-01-58-05 від 15.05.2020. Відповідно, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив таку позовну вимогу частково.

Позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо підготовки та подання висновку про повернення надміру сплачених авансових внесків з єдиного податку в розмірі 2548,81 грн, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , а також стосовно розгляду заяв ОСОБА_1 та можливість використання суми переплат з авансових платежів єдиного податку на погашення податкової заборгованості з інших податків в розмірі 2548,81 грн, зобов`язання ГУ ДПС у Хмельницькій області зробити залік з переплати єдиного податку в розмірі 2548,81 грн, в рахунок єдиного внеску за 2013 рік фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ґрунтуються на твердженні позивача про те, що за позивачем рахується переплата по єдиному податку в сумі 2548,81 грн.

Разом з цим, позивачем не надано доказів існування вказаної переплати, а судом встановлено, що станом на 26.10.2020 за позивачем рахується заборгованість по єдиному податку в сумі 935,75 грн.

Крім того, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року у адміністративній справі №2240/2665/18 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Головного управління ДФС у Хмельницькій області про, зокрема, визнання протиправними дій працівників ДПІ у м. Хмельницькому та Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо відмови в зарахуванні коштів в сумі 1222 грн, 1326,81 грн, 699,57 грн, та 68,44 грн, та зобов`язати ДПІ у м. Хмельницькому та Головне управління ДФС у Хмельницькій області зарахувати вищевказані кошти в рахунок ЄСВ. Підставою для відмови у задоволенні вказаного позову слугувало те, що за позивачем рахується недоїмка із сплати єдиного податку з фізичних осіб та єдиного соціального внеску, тому повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання можливе лише після повного погашення податкового боргу платником податків.

Згідно частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки, доводи позивача про наявність вказаної переплати спростовані у ході розгляду даної справи, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні зазначених позовних вимог.

Апеляційний суд також погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо примусового стягнення частини заробітної плати ОСОБА_1 в розмірі 3126 грн.

Так, відповідно до ст.1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Тобто, примусове стягнення частини заробітної плати позивача в розмірі 3126 грн, здійснювалося органом державної виконавчої служби в межах відповідного виконавчого провадження, а не ГУ ДПС у Хмельницькій області.

Отже, вказана позовна вимога заявлена позивачем до неналежного відповідача, а тому відсутні підстави для її задоволення в межах розгляду даної справи.

Відповідно до підпункту 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання.

Згідно із пунктом 67.2 статті 67 ПК України, контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, звернення до суду із позовом про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є правом, а не обов`язком, контролюючого органу. Відповідно, суд не може зобов`язувати відповідача реалізовувати своє право на звернення до суду із позовом про припинення підприємницької діяльності відповідача як фізичної особи-підприємця.

До того ж, відповідач вправі самостійно звернутись до державного реєстратора із заявою про припинення своєї підприємницької діяльності.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо рішення стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про звернення до суду з позовною заявою про винесення судового рішення щодо припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Крім того, позивач має право самостійно порушити перед державним реєстратором питання про припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.