Справа № 569/22378/20
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Бикова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Управління Патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови . Вказана заява та додані до неї документи подані в електронному вигляді.

Просив скасувати постанову АА № 052300 по справі про адміністративне правопорушення від 28.12.2020 року винесену поліцейським взводу № 2 роти 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Люшиним І.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 ст. 44-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень, провадження у справі закрити. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він, ОСОБА_1 , 25.12.2020 року прийшов в «Приватбанк» ", який знаходиться за адресою вул. Відінська, 8 у м.Рівне, для отримання електронного підпису. Працівниця установи ОСОБА_2 , повідомила йому, що для отримання електронного підпису потрібно оформити пластикову картку їхнього банку і мати з собою флешку(накопичувач). Не маючи відповідного пристрою він вирішив зайти іншим разом. 28.12.2020 р. приблизно о 11-30 год. він знову прийшов до відповідної установи, та працівниця банку ОСОБА_2 відмовилася його обслуговувати через відсутність у нього медичної маски. Він пояснював, що він не хворий і не медик, а тому медична маска йому не потрібна. Згідно комунікаційного плану щодо визначення алгоритму дій у разі виникнення захворювання на COVID-19 останім абзацем якого зазначено: - Використовувати маски потрібно тільки у випадах, якщо у Вас є ознаки гострого вірусного захворювання, або якщо ви медик, який працює з пацієнтами. Маски можуть створити фальшиве відчуття безпеки. Також він процитував рішення КСУ від 28 серпня 2020 р. № 10-р/2020. Згідно Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» ст. 8 Фінансування профілактичних і протиепідемічних заходів та лікування хворих на інфекційні хвороби йдеться - Профілактичні та поточні дезінфекційні заходи проводяться за рахунок коштів підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та за кошти фізичних осіб. Працівник «Приватбанку » ОСОБА_2 повідомила, що маску йому надасть їхня Служба безпеки банку, і нажала тривожну кнопку.Через деякий проміжок часу до приміщення установи зайшли дві не встановлені ним особи ( свої посвідчення йому не пред`явили). Після не довгого спілкування , а саме трактування ним КУ, та Закону України « Про захист населення від інфекційних хвороб» ст.8 даний суб`єкт господарювання викликав працівників Патрульної поліції котрі в свою чергу теж не надали йому засіб індивідуального захисту. Врезультаті чого на нього було складено постанову АА №052300. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм чинного законодавства. У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві та просив суд задовольнити позовні вимоги повністю. Підтримав подані письмові додаткові пояснення. Пояснив, що він дійсно був без маски, проте не визнає себе винним за ст. 44-3 КУпАП. Окрім того, інспектор поліції до ухвалення постанови не склав протокол про адміністративне правопорушення, не ознайомився з поданими ним поясненнями на 12 аркушах, які він мав при собі. Представник відповідача Биков О.В. в судовому засіданні позовні вимоги заперечив в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві. Вказав, що у постанові про адміністративне правопорушення серія АА №052300 від 28.12.2020 р. зазначено, що відеофіксація проводилася на портативний відео реєстратор поліцейського (боді кмеру) ВК-00026. На відеозаписах з портативного відео реєстратора поліцейського зафіксовано спілкування поліцейських з Позивачем. З відеозаписів зрозуміло, що: поліцейські зайшли в приміщення банку та зафіксували, що Позивач знаходився без засобів індивідуального захисту в даному приміщенні (00 хв. 16 с. відеозапису ); позивачу було пред`явлено службове посвідчення працівника поліції (від 02 хв. 42 с. відеозапису ); працівник поліції зазначив, що відбувається відеофіксація розмови (від 02 хв. 52 с.відеозапису ); щодо позивача було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення та роз`яснено для позивача права (від 01 хв. 33 с. відеозапису ); позивача було ознайомлено з його правами відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України (від 02 хв. 41 с. до 03 хв. 20 с. ); розгляд справи був завершений, позивач отримав копію постанови (від 03 хв. 29с.до 03 хв. 41 с., відеозаппс , відеозапис ). Отже, надані відеозаписи з портативного відеореєстратора поліцейського ВК- 00026 можуть слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, інспектор патрульної поліції діяв в межах чинного законодавства, при винесенні постанови законно оцінив наявні докази, та при накладенні адміністративного стягнення встановив всі обставини справи про адміністративне правопорушення і прийшов до вірного висновку. Просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову повністю. Відповідачем до відзиву також долучено диск з відеозаписом, який був оглянутий в судовому засіданні. За клопотанням позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні 20.04.2021 р. була допитана в якості свідка ОСОБА_2 та 13.05.2021 р. був допитаний в якості свідка поліцейський УПП ОСОБА_3 . Ухвалою суду від 05.01.2021 р. позовна заява ОСОБА_1 залишалася без руху з наданням строку для оплати судового збору, подачі до суду оригіналу або належним чином засвідчену копію постанови серії АА № 052300 від 28.12.2020 р. та зазначити відомості щодо наявності у позивача бо іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви . На виконання ухвали суду ОСОБА_1 подав клопотання про доручення доказів, згідно якого долучив належним чином завірену копію постанови, зазначив про наявність у нього оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, та подав заяву про усунення недоліків до якої долучив квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 18.01.2021 р. у справі відкрите спрощене позовне провадження призначено розгляд справи з викликом сторін.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 28.12.2020 р. відносно ОСОБА_1 , поліцейським взводу № 2 роти 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Люшиним Іваном Святославовичем винесено постанову АА № 052300 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 44-3 КУпАП.

Як зазначено у вказаній постанові, 28.12.2020 р. о 11 год. 30 хв. в м.Рівне по вул. Відінська, 8 у приміщенні «Приват Банку» гр. ОСОБА_1 , порушив правила щодо карантину людей, а саме перебував без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема без респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі самостійно виготовлених, чим порушив п.п.1 п.10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 р. та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Факт перебування ОСОБА_1 у приміщенні «Приват Банк» за адресою: м.Рівне, вул.. Відінська, 8, під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закриває ніс та рот, підтверджено відеозаписом зі службової відеокамери поліцейського, який був оглянутий в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 41 ЗУ "Про захист населення від інфекційнихпередбачено, що відповідальність за порушення законодавства про захист населення від інфекційних хвороб

Особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України. Пунктом першим постанови КМУвід 22липня 2020року №641«Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходівна території з значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Відповідно до ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Статтею 222 КУпАП визначено категорії справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції. Із змісту норм ст. 222КУпАП вбачається, що розгляд справ за ч. 2 ст.44-3КУпАП проводять органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Позивач стверджує, що працівником поліції безпідставно не складався протокол про адміністративне правопорушення, а одразу винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності. Щодо обов`язку поліції складати протокол про адміністративні правопорушення за частинами 1,2 статті 44-3 КУпАП. Пунктом 2 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року зазначено , що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів поліції, зазначених у статті 222 КУпАП, протоколи відповідно до статті 255 КУпАП складають уповноважені на те посадові особи зазначених органів. Частиною 1 статті 222 КУпАП встановлено , до повноважень органів поліції належить розгляд справ про адміністративні правопорушення за частиною 2 статті 44-3 КУпАП. Пунктом 1 частини 1 статті 255 КУпАП встановлено , що до повноважень органів поліції належить складення протоколів про адміністративні правопорушення за частиною 1 статті 44-3 КУпАП. Зміст вищевикладеного дозволяє стверджувати, що до повноважень поліцейського належить складення протоколів та розгляд справ про адміністративні правопорушення за вчинення яких настає відповідальність передбачена частинами 1, 2 статті 44-3 КУпАП. Пунктом 3 розділу 2 Інструкції зазначено , що протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП. Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Разом з тим, зі змісту ч. 1 статті 258 КУпАП вбачається, що у вказаній статті не міститься інформації про те, що протокол не складається у випадках притягнення до адміністративної відповідальності за частинами 1,2 статті 44-3 КУпАП. Так, згідно з ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У даному випадку ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП. Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ даної категорії безпосередньо віднесено до компетенції органів Національної поліції. А тому, протоколи у цій категорії справ не складаються. Разом з тим, виняток становлять лише випадки, передбачені ч.5 ст.258 КУпАП, а саме, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. За таких умов складається протокол, який є додатком до постанови. Як було встановлено в судовому засіданні , при ухваленні постанови на місці вчинення правопорушення ОСОБА_1 мав заперечення з приводу вчинення ним адмінправопрушення. За таких обставин, у працівника поліції виник обов`язок щодо складання протоколу про адміністравтине правопорушення, вчинене ОСОБА_1 . Допитана в судовому засіданні 20.04.2021 року свідок ОСОБА_2 суду показала , що вона є працівником «Приват Банк» у відділенні по вул. Відінська,8. 28.12.2020 р. у відділення банку зайшов позивач, який був без маски, на що вона зробила йому зауваження на яке він відреагував досить емоційно, підвищував голос, пояснював свої права згідно Конституції. Були викликані працівники поліції, які склали на нього постанову. Допитаний в судовому засіданні 13.05.2021 р. у якості свідка поліцейський ОСОБА_3 суду показав, що 28.12.2020 р. він, як працівник поліції прибув за викликом у відділення Приват банку на вул.. Відінська, 8 у м.Рівне, так як надійшов виклик у зв"язку з порушенням правил щодо карантину людей. На місці встановив, що громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці був без засобів захисту, тобто маски, яка мала закривати ніс та рот. На зауваження не реагував, категорично відмовився вдягнути маску. Після роз`яснення його прав, були отримані пояснення ОСОБА_1 , пояснення працівниці банку та ухвалена постанова. Протокол про адміністративне правопорушення не складався. Самостійно прийняв таке рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності без складання протоколу про адміністративне правопрушення. Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно ч. 1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Визначений ст. 77 КАС УКраїни обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч.1 цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких грунтуються його вимоги. На підставі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Згідно ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи зазначені норми законодавства, суд приходить до висновку, що положення статті 293КУпАП прямо не вказують, що суд при розгляді справи в порядку КАС наділений повноваженнями, визначеними статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Разом з тим, специфіка такого перегляду полягає в тому, що суд фактично і виконує повноваження органу (посадової особи), яка переглядає постанову у справі по адміністративне правопорушення.

Виходячи з положень частини 2 статті 124 Конституції України, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення, суд вважає за необхідне зазначити, що суд який переглядає постанову у справі про адміністративне правопорушення не може мати менше повноважень, аніж вищестоящий орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення. Суд, який переглядає постанову в порядку КАС, з особливостями, визначеними Кодексом України про адміністративні правопорушення, не може мати менші повноваження аніж апеляційний суд загальної юрисдикції.

Наведене вище дає підстави дійти висновку, що суд наділений усією повнотою тих повноважень, які визначені статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі й правом скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Крім того, дане положення закріплено в ч. 3 ст. 286 КАС України, згідно якої за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з принципу повноти всебічності та об`єктивності, дотримання порядку розгляду адмінматеріалу, є суттєвим. Враховуючи заявлені позовні вимоги, встановлені обставини справи, характер встановлених порушень з боку відповідача, а саме порушення процесуального порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, та приписи ч.3 ст. 286 КАС України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме скасування оскаржуваної постанови та направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 44-3 КУпАП на новий розгляд до УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - в и р і ш и в : Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови задовольнити частково. Скасувати постанову АА № 052300 по справі про адміністративне правопорушення від 28.12.2020 року винесену поліцейським взводу № 2 роти 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Люшиним І.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 ст. 44-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень. Справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення надіслати на новий розгляд до УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції. В іншій частині позову відмовити. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул. Степана Бандери, 14-а.

Повний текст рішення виготовлено 18.05.2021 р.

Суддя: О.В.Панас