Справа № 826/4222/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року м. Київ № 826/4222/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доЦентрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
провизнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 17.11.2016 № 7/33/14238 - 16.11.2016 185/185 в задоволенні запиту на інформацію ОСОБА_1 від 15.11.2016 стосовно надання завіреної копії нормативного акта, яким встановлені строки виплати заробітної плати працівникам Головного територіального управління юстиції у місті Києві;

- визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо приховування інформації від ОСОБА_1 публічної інформації стосовно нормативного акта Головного територіального управління юстиції у місті Києві, яким встановлюються виплати заробітної плати працівникам Головного територіального управління юстиції у місті Києві;

- зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у місті Києві надати ОСОБА_1 завірену копію нормативного акта Головного територіального управління юстиції у місті Києві, яким встановлені виплати заробітної плати працівникам Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2018 задоволено адміністративний позов.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2018 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 31.01.2020 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини Постанови Верховного Суду, підставою для скасування рішень судів попередніх інстанцій із направленням справи на новий розгляд стало те, що суди попередніх інстанцій не перевірили, в який спосіб ГТУЮ в м. Києві встановлено терміни виплати заробітної плати (колективним договором чи локальним актом).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2020 прийнято справу до розгляду та призначено судове засідання.

Ухвалою від 05.03.2020 залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: 01001, м.Київ, ПРОВУЛОК МУЗЕЙНИЙ, будинок 2-Д), оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2019 р. № 870, ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком, в тому числі, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві. Утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 2.

Станом на час вирішення спору по суті заявлених позовних вимог Головне територіальне управління юстиції у місті Києві припинено, внаслідок чого дану особу виключено зі складу учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Позивач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач проти позову заперечує з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2016 року позивач звернувся до ГТУЮ в м. Києві із запитом на інформацію, в якому, посилаючись на положення статей 13, 19-22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», просив надати належним чином завірену копію нормативного акта, яким установлені строки виплати заробітної плати працівникам ГТУЮ в м. Києві.

У відповідь на вказане звернення ГТУЮ в м. Києві листом від 17 листопада 2016 року №7/33/14238 повідомило позивача про те, що строки виплати заробітної плати працівникам ГТУЮ в м. Києві врегульовані статтею 115 КЗпП України: заробітна плата працівникам виплачується не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за яким здійснюється виплата. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Таким чином, граничні строки виплати заробітної плати - не пізніше 22 числа за першу половину поточного місяця та не пізніше 7 числа наступного місяця - за другу половину.

На переконання позивача, надана відповідачем відповідь на інформаційний запит є неповною, адже її зміст зводиться до вибіркового цитування положень 115 КЗпП України. Водночас передбаченого положеннями вказаної статті колективного договору або нормативного акта, погодженого з первинною профспілковою організацією, відповідач у відповідь на інформаційний запит не надав.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом і просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації визначено у Законі України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі - Закон №2939-VI ).

Відповідно до статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 13 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону №2939-VI до розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Частинами першою та другою статті 19 Закону №2939-VI передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів із дня отримання запиту.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Частинами першою та другою статті 23 Закону №2939-VI передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Згідно зі статтею 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Аналіз наведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що публічною інформацією, розпорядником якої є суб`єкт владних повноважень, є вся зафіксована та задокументована на будь-яких носіях інформація, що перебуває або має перебувати у його володінні, незалежно від того, чи була вона створена ним самостійно чи отримана від інших суб`єктів.

За змістом пункту 1 частини першої статті 22 Закону №2939-VI у задоволенні інформаційного запиту може бути відмовлено лише у разі наявності одночасно двох умов: відсутності інформації у володінні розпорядника інформації та відсутності у нього обов`язку володіти нею.

Таким чином, розпорядник інформації не може уникнути обов`язку надавати або оприлюднювати публічну інформацію лише у зв`язку з тим, що її не було створено. Якщо інформація відсутня, але розпорядник зобов`язаний нею володіти відповідно до законодавства, він повинен ужити заходів щодо отримання або створення відповідної інформації.

Отже, визнання судом протиправними дій щодо відмови в наданні відповіді на інформаційний запит і зобов`язання розпорядника надати відповідь на запит, як спосіб захисту порушених прав, застосовується у випадку, коли розпорядник протиправно відмовився задовольняти запит особи щодо інформації, яка є в його володінні та зафіксована на певних матеріальних носіях.

Водночас, якщо буде встановлено, що розпорядник, посилаючись на відсутність в його розпорядженні інформації, відмовився надавати інформацію, якою він зобов`язаний володіти, порушені права запитувача підлягають поновленню шляхом зобов`язання розпорядника створити інформацію та надати її на інформаційний запит.

В контексті викладеного суд зазначає, що інформаційний запит позивача стосувався документа, яким визначені терміни виплати заробітної плати в ГТУЮ в м. Києві.

З аналізу положень статті 24 Закону №108/95-ВР, у взаємозв`язку з положеннями статті 115 КЗпП України випливає, що терміни виплати заробітної плати встановлюються підприємствами, установами організаціями, незалежно від форми власності, самостійно в колективному договорі або локальному акті роботодавця, погодженому з виборним органом первинної профспілкової організації.

Локальним актом роботодавця, яким встановлюється термін виплати заробітної плати, може бути положення про оплату праці, яке повинне бути погоджене з профспілковим органом, що представляє інтереси більшості працівників, а в разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудового колективу органом.

На вимогу Верховного Суду, Окружним адміністративним судом міста Києва перевірено, в який спосіб ГТУЮ в м. Києві встановлено терміни виплати заробітної плати (колективним договором чи локальним актом) та встановлено наступне.

Як підтверджується матеріалами справи, Відповідачем надано відповідь на запит позивача від 17.11.2016р. № 7/33/14238 в якій зазначено, що Головне територіальне управління юстиції у м. Києві повідомляє, що строки виплати заробітної плати працівникам Головного територіального управління юстиції у м. Києві врегульовані статтею 115 КЗпП України , а саме заробітна плата виплачується працівникам не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Таким чином, граничні строки виплати заробітної плати - не пізніше 22 числа за першу половину поточного місяця та не пізніше 7 числа наступного місяця - за другу половину. (а.с.10 том 1).

В той же час, відповідно до Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5, Головне територіальне управління юстиції в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України та іншими нормативно-правовими актами.

Тобто, відповідно до цього Положення, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві не може керуватись колективним договором або ж нормативним актом роботодавця, як це зазначає Позивач, а тому єдиною нормою, що передбачає виплату заробітної плати працівникам Головного територіального управління юстиції у місті Києві є Кодекс законів про працю України, а саме стаття 115, про що власне і було надано відповідь позивачу.

За таких обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: 01001, м.Київ, ПРОВУЛОК МУЗЕЙНИЙ, будинок 2-Д).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович