Справа № 580/782/21
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року справа № 580/782/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Бондаренко А.В.,

представник позивача не прибув,

представника відповідача Білоуса В.Ю.(у порядку самопредставництва),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "МЕТАЛОБАЗА № 1 - СОРГО" до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "МЕТАЛОБАЗА № 1 - СОРГО" (18018, Черкаська обл., місто Черкаси, проспект Хіміків, будинок 55; ) (далі позивач) подало у Черкаський окружний адміністративний суд позов до Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) (далі відповідач), в якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову (вх. від 11.03.2021 №7967/21) просив визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення (далі- ППР) від 16.02.2021 №.

Додатково просив судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що спірне рішення винесене відповідачем без урахування фактичних обставин з порушенням норм матеріального права.

22.02.2021 суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття загального позовного провадження.

12.03.2021 та 22.03.2021 на адресу суду надійшли відзиви відповідача з проханням у задоволенні позову відмовити повністю. Стверджує, що спірне рішення виніс з дотриманням вимог закону за порушення позивачем граничних строків сплати узгоджених податкових зобов`язань.

07.04.2021 від позивача до суду надійшла письмова відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач вжив у встановлені законом строки всі можливі заходи для своєчасного погашення податкового зобов`язання шляхом уточнення показників декларації з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у зв`язку з самостійним виявленням помилок у податковій звітності та сплатою відповідних штрафів.

Під час підготовчого провадження суд прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмета спору (вх. від 11.03.2021 №7967/21), задовольнив клопотання позивача про судовий розгляд справи за відсутності його представників, клопотання відповідача про відкликання його клопотання про закриття провадження, долучив всі подані сторонами докази.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на таке.

19.08.2020 позивач подав засобами електронного зв`язку податкову звітність з ПДВ:

1) декларацію з ПДВ за липень 2020 року (реєстраційний номер №), якою задекларував від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду в сумі 655767,00грн;

2) уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок:

№ уточнено дані декларації з ПДВ за червень 2018 року та задекларовано позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду в сумі 109278,00грн;

№ уточнено дані декларації з ПДВ за липень 2018 року та задекларовано позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду 80321,00грн;

№ уточнено дані декларації з ПДВ за грудень 2018 року та задекларовано позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду 81059,00грн;

№ уточнено дані декларації з ПДВ за листопад 2018 року та задекларовано позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду 87234,00грн.

Вказана звітність прийнята контролюючим органом 19.08.2020, що підтверджується електронними квитанціями №2 та даними електронного кабінету платника податків позивача (скріншоти долучені до матеріалів справи). Кожен з уточнюючих розрахунків містить відомості про нарахування позивачем самостійно штрафів за помилки у попередній звітності.

30.09.2020 головний державний ревізор-інспектор відділу камеральних перевірок податкової звітності управління податкового адміністрування ГУ ДПС у Черкаській області О.Тараненко провів камеральну перевірку позивача з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з ПДВ, про що склав акт №317/23-00-04-0507/41272489 (далі Акт). У ньому зафіксоване виявлене порушення позивача, а саме несвоєчасну сплату ПДВ:

податковий борг у сумі 5760,78грн, що виник 05.07.2019 на підставі ППР № від 18.06.2019, погашено уточнюючим розрахунком №22733228 від 18.07.2019, внаслідок чого затримка становить 13 календарних дні;

податковий борг у сумі 70457,00грн, що виник 19.08.2020 на уточнюючого розрахунку № від 19.08.2020, погашено 20.08.2020 податковою декларацією з ПДВ від 19.08.2020 №, внаслідок чого затримка становить 1 календарний день;

податковий борг у сумі 109278,00грн, що виник 19.08.2020 на уточнюючого розрахунку № від 19.08.2020, погашено 20.08.2020 податковою декларацією з ПДВ від 19.08.2020 №, внаслідок чого затримка становить 1 календарний день;

податковий борг у сумі 87234,00грн, що виник 19.08.2020 на уточнюючого розрахунку № від 19.08.2020, погашено 20.08.2020 податковою декларацією з ПДВ від 19.08.2020 №, внаслідок чого затримка становить 1 календарний день;

податковий борг у сумі 81059,00грн, що виник 19.08.2020 на уточнюючого розрахунку № від 19.08.2020, погашено 20.08.2020 податковою декларацією з ПДВ від 19.08.2020 №, внаслідок чого затримка становить 1 календарний день.

Вказане відповідачем кваліфіковане, як порушення вимог підп.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.57.3 ст.57, п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України (далі - ПК України), та вказано, що відповідальність за це передбачена в п.126.1 ст.126 ПК України.

Тому відповідач прийняв ППР від 30.10.2020 № про застосування за вказані порушення штрафу в розмірі 353788,78грн, що становить 10% від несвоєчасно сплачених податкових зобов`язань.

Зазначене ППР позивач оскаржив в адміністративному порядку. Рішенням від 01.02.2021 вих.№2387/6/99-00-06-03-01-06 Державна податкова служба України частково скаргу задовольнила та скасувала ППР на суму штрафу 576,08грн. щодо порушення своєчасної сплати боргу, який становив 5760,78грн.

16.02.2021 відповідач виніс спірне ППР № про застосування відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України за вказані порушення штрафної санкції (10%) в розмірі 348028,00грн (далі - спірне рішення).

Тому позивач звернувся з позовом.

Вирішуючи спір суд урахував вимоги ст.19 Конституції України щодо обов`язку органів державної влади та їх посадових і службових осіб діяти виключно в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до абзацу першого п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною згідно з підп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з п.58.1 ст.58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки;

завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу;

наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.

Отже, спірне рішення прийняте відповідачем в межах повноважень, визначених законом.

З приводу фактів, за які позивача притягнуто спірним рішенням до відповідальності, суд урахував.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України визначено обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Матеріали податкової перевірки свідчать про виконання позивачем податкових зобов`язань, що виникли у серпні 2020 року в зв`язку з уточненням самостійно виявлених позивачем помилок у задекларованих показниках ПДВ вказаними вище уточнюючими розрахунками, та які вважаються погашеними внаслідок задекларованого декларацією з ПДВ за липень 2020 року (реєстраційний номер №) від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду.

Відповідно до п.46.1 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Згідно з п.49.1 ст.49 ПК України вона подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 50.1 ст.50 ПК України передбачено, що в разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

У разі якщо показники оприлюдненої разом з аудиторським звітом річної фінансової звітності зазнали змін порівняно з показниками звіту про фінансовий стан (баланс) та звіту про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіту про фінансові результати), що подаються разом з податковою декларацією згідно з абзацом другим пункту 46.2 статті 46 цього Кодексу, та такі зміни вплинули на показники раніше поданої річної податкової декларації з податку на прибуток підприємств за відповідний податковий (звітний) період, платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом, подають уточнюючий розрахунок до річної податкової декларації у строк не пізніше 10 червня року, наступного за звітним.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Прийняття податкової декларації відповідно до п.49.8 ст.49 ПК України є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно з п.49.15 ст.49 49.2 ПК України податкова декларація вважається неподаною за умови порушення норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48, абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу та надання або надсилання контролюючим органом платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації, зокрема засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" для податкових декларацій, поданих у такий спосіб.

Тобто, датою декларування податкового зобов`язання є дата, коли платник податків подав у встановленому порядку звітність встановленої форми. При цьому тривалість опрацювання системою АІС «Податковий блок» даних задекларованих показників не має правового значення для визначення дати їх декларування платником. Тому суд дійшов висновку, що врахування відповідачем під час податкової перевірки дати 20.08.2020 опрацювання системою показників податкової звітності позивача, поданої та прийнятої 19.08.2020 згідно з електронними квитанціями №2, не є обґрунтованим. З огляду на вказані норми закону позивач вважається таким, що виконав вказані вище обов`язки платника податку з подання податкової звітності саме 19.08.2020.

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порядок надання податкової декларації з ПДВ та строки розрахунків з бюджетом визначені в ст.203 ПК України.

Зокрема, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Отже, висновки Акту про порушення позивачем строку погашення податкових зобов`язань, що виникли 19.08.2020 у зв`язку з поданням ним уточнюючих розрахунків за попередні податкові періоди, декларацією від 19.08.2020 № з ПДВ за липень 2020 року терміном прострочення 1 день, не відповідають вказаним вимогам закону.

Платники податку відповідно до підп. «е» п.176.1 ст.176 ПК України зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Суд звернув увагу, що в Акті та спірному рішенні зазначено про застосування до позивача відповідальності за стверджуване порушення, яка передбачена п.126.1 ст.126 ПК України.

Редакція вказаної норми змінювалася з часу прийняття позивачем ППР від 16.10.2020 протягом його адміністративного оскарження і до прийняття за його результатом спірного у цій справі ППР від 16.02.2021.

Так, у редакції, чинній станом на 16.10.2020 (у редакції Закону №71-VIII від 28.12.2014), вона передбачала:

«У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.»

На час прийняття спірного рішення 16.02.2021 вказаний у ньому п.126.1 ст.126 ПК України діє в редакції Закону №466-IX від 16.01.2020 та передбачає:

«Неподання або подання податкової інформації банками чи іншими фінансовими установами з порушенням строку, визначеного цим Кодексом, контролюючим органам тягне за собою накладення штрафу в розмірі 680 гривень. Ті самі діяння, вчинені протягом року після застосування штрафу, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1360 гривень.»

Застосування вказаної норми відповідачем 16.02.201 не обґрунтоване, оскільки в редакції на час виникнення спірних правовідносин нею передбачено суб`єкта відповідальності - банки чи інші фінансові установи.

Натомість порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання врегульоване п.124.1 ст.124 ПК України, згідно з якою у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний (банківський) день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Діяння, передбачені пунктом 124.1 цієї статті, вчинені умисно, відповідно до п.124.2 вказаної статті ПК України тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання, а якщо повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, згідно з п.124.3 ПК України тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Врахувавши зазначене суд дійшов висновку про недоведеність фактів порушень позивача, викладених в Акті, та правових підстав застосованої спірним рішенням штрафної санкції, а також обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Встановлені обставини спору та вказані норми закону доводять протиправність спірного рішення та наявність підстав для його скасування в повному обсязі.

Зважаючи на вимоги ст.ст.132-139 КАС України, результат вирішеного спору, понесені позивачем судові витрати, підтверджені платіжним дорученням від 16.02.2021 №1296 про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду в сумі 2270,00грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити повністю адміністративний позов ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "МЕТАЛОБАЗА № 1 - СОРГО".

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) від 16.02.2021 № про застосування до ПП "МЕТАЛОБАЗА № 1 - СОРГО" штрафних фінансових санкцій у розмірі 348028,00грн.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) на користь ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "МЕТАЛОБАЗА № 1 - СОРГО" (18018, Черкаська обл., місто Черкаси, проспект Хіміків, будинок 55; ) судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою в розмірі 2270,00грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст рішення виготовлений і підписаний 14.05.2021.