Справа № 520/3685/21
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 травня 2021 року № 520/3685/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №7022 від 18.12.2020 року та рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 445 від 01.02.2021 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , відповідно до ст. 114 Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня звернення із заявою про призначення пенсії - з 16.12.2020 року;

- стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , за рахунок бюджетних асигнувань сплачену суму судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.12.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши при цьому відповідні документи.

Рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.12.2020 року №7022, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішення вмотивоване тим, що до стажу на пільгових умов неможливо зарахувати період роботи з 09.07.1985 року по 14.07.1989 згідно довідки №112/19 від 18.08.2020, наданої «Приватний акціонерним товариством «Харківський підшипниковий завод»», оскільки у даній довідки невірно зазначене посилання на статтю 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як таку, що втратила чинність 01.10.2017.

28.01.2021 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши новий пакет документів.

Рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01.02.2021 року №445, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (список №2).

У рішенні зазначено, що за результатами розгляду наданих документів до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 не підлягає зарахуванню період роботи з 09.07.1985 року по 14.07.1989 згідно довідки №2/19 від 27.01.2021 року, виданої ПАТ ««Харківський підшипниковий завод»», оскільки у даній довідці зазначено посилання на статтю 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вважаючи зазначені рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Таким чином, оскільки в довідках №112/19 від 18.08.2020 та №2/19 від 27.01.2021, виданих ПАТ «Харківський підшипниковий завод» вказане невірне посилання на норму закону, згідно якої призначається пенсія за віком на пільгових умовах, то неможливо зарахувати стажу роботи на пільгових умовах за Списком №2 період роботи з 09.07.1985 по 14.07.1989 електрозварником в цеху автоматичних ліній токарної обробки.

Звертає увагу суду на те, що підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є відсутність необхідного пільгового стажу за списком №2 (02 роки 06 місяців 03 дні при необхідному 12 років 6 місяців). При цьому в позовних вимогах позивач не ставить питання щодо зобов`язання зарахувати певний стаж роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Також відповідач наголошує, що законодавство до 21.08.1992 не вимагало зарахування до пільгового стажу роботи за результатами проведення атестації робочих місць.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини.

16.12.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши при цьому відповідні документи (а.с.11).

Рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.12.2020 року №7022, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішення вмотивоване тим, що до стажу на пільгових умов неможливо зарахувати період роботи з 09.07.1985 року по 14.07.1989 згідно довідки №112/19 від 18.08.2020, наданої «Приватний акціонерним товариством «Харківський підшипниковий завод»», оскільки у даній довідки невірно зазначене посилання на статтю 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як таку, що втратила чинність 01.10.2017 (а.с. 12).

28.01.2021 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши новий пакет документів.

Рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01.02.2021 року №445, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (список №2).

Рішення вмотивоване тим, що за результатами розгляду наданих документів до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 не підлягає зарахуванню період роботи з 09.07.1985 року по 14.07.1989 згідно довідки №2/19 від 27.01.2021 року, виданої ПАТ ««Харківський підшипниковий завод»», оскільки у даній довідці зазначено посилання на статтю 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте зазначена стаття у Законі відсутня (а.с.13).

Не погоджуючись із рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII.

Статтею 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни до Закону від 09.07.2003 № 1058-IV та доповнено його розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян".

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Також Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни у п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" та викладено їх в такій редакції:

Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

З аналізу наведених норм встановлено, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах Пенсійний фонд зобов`язаний перевірити:

- чи відноситься та чи підтверджується пільговий стаж позивача на посаді, яка визначена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України;

- чи підтверджується зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 вищевказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 20 зазначеного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Оскільки виключно законами визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, з огляду пріоритетності законів над підзаконним актами, нормативно-правовий акт, яким є Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, не може перешкоджати або встановлювати додаткові умови для визначення права на пенсію.

Крім того, вказаним Порядком передбачено право осіб надавати відповідні уточнюючі довідки, а не обов`язок, невиконання якого могло б потягнути відмову у призначенні пенсії.

На підтвердження трудового стажу позивачем надана трудова книжка серії НОМЕР_2 , у якій міститься запис про те, що позивач з 09.07.1985 по 14.07.1989 працював електрозварником 4 розряду у цеху автоматичних ліній токарної обробки. (а.с.17-18).

Судом встановлено, що відповідач, як зазначено у оскаржуваних рішеннях, не зараховує період роботи позивача з 09.07.1985 по 14.07.1989, оскільки уточнюючі довідки містять певні недоліки.

Однак, наявна в матеріалах справи копія трудової книжки позивача з внесеними до неї записами про роботу, на посаді "електрозварник" є належним та допустимим доказом, що підтверджує спеціальний трудовий стаж позивача, який в сукупності з іншими вимогами, передбаченими у статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" дає йому право на пільгове пенсійне забезпечення по списку № 2, за умови дотримання усіх вимог вказаної статті, а саме, якщо його вік відповідає нормам статті та достатній загальний та спеціальний стаж для призначення пільгової пенсії.

Також суд зазначає, що копіями довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 27.01.2021 року № 2/19, від 27.01.2021 № 2/19, від 18.08.2020 № 112/19 підтверджено, що позивач у період з 09.07.1985 по 14.07.1989 виконував роботу елекрозварювальника в цеху автоматичних ліній токарної обробки, за професією електрозварювальник в цеху автоматичних ліній токарної обробки, що передбачена Списком №2 розділ ХХХІІ Загальні професії (а.с.14, 15,16).

Певні недоліки у оформленні роботодавцем вказаних довідок не можуть спростовувати інформацію, що у них зазначена, також свідчить про відсутність вини позивача при цьому, оскільки також вона підтверджена записами у трудовій книжці позивача.

Таким чином, записи у трудовій книжці та у наданих довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтверджують характер роботи позивача, у період з 09.07.1985 по 14.07.1989 на посаді "електрозварник", що передбачена Списком №2.

А тому висновки відповідача, зазначені в рішеннях про відмову у призначенні пенсії не відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.

Окремо суд наголошує, щодо віднесення посади позивача "електрозварник" до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України, оскільки згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Суд зазначає, що на період роботи позивача з 09.07.1985 по 14.07.1989 діяв Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників із шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956, Постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, у період роботи з 25.04.1994 по 25.06.2008 чинним був Список № 2 затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, у період з 23.06.2011 по 13.12.2019 діє Постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Відповідно до розділу XXXII, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173 Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на будівництві будинків і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і зв`язку, житлових і культурно-побутових, а також надземних будівель і споруд, шахт, рудників і комунікацій, зайнятість на яких повний робочий день, дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відносяться газозварники і їх підручні, електрозварники і їх підручні.

З огляду на встановлені обставини та із врахуванням посади, яку займав позивач, на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, в разі необхідного стажу, дає право останньому на пенсію за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині вищевказаного періоду роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду до суду не надано, при цьому слід врахувати, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Окремо слід наголосити, що відповідно до п. 4.2 порядку Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Окремо передбачено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Зазначенні норми кореспондуються з нормами ст. 101 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" та ч. 3 ст. 44 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд зазначає, що пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій та окремих осіб, які були видані ними для оформлення пенсії.

Тобто, з досліджених матеріалів справи та прийнятих оскаржуваних рішень пенсійного органу, останнім не було вчинено заходів визначених чинним законодавством, для з`ясування усіх обставин наявності у позивача пільгового стажу.

Враховуючи викладене, задоволенню підлягає вимога позивача про визнання протиправними та скасування рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №7022 від 18.12.2020 року та рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 445 від 01.02.2021 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , відповідно до ст. 114 Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня звернення із заявою про призначення пенсії - з 16.12.2020 року, суд зазначає наступне.

Так, згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Науковий висновок Верховного Суду щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією від 13 квітня 2018 року.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким;

- дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни "може", "має право", "за власної ініціативи", "дбає", "забезпечує", "веде діяльність", "встановлює", "визначає", "на свій розсуд". Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження; подібний термін є приводом для докладного аналізу закону на предмет того, що відповідне повноваження є дійсно дискреційним;

- при реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог;

- критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Водночас, з врахуванням позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 18.07.18 у справі №826/3520/15, зважаючи на природу та підстави даного спору та враховуючи Науковий висновок щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією, суд вважає за доцільне зазначити, що орган влади, використовуючи дискреційні повноваження, зобов`язаний повно і правильно оцінювати обставини, наявні у справі факти та правильно застосовувати до встановлених фактів чинні правові норми, не допускаючи при цьому зловживання владою у процесі прийняття відповідного рішення, в основі якого мають бути закладені конкретно визначені публічні інтереси. А завданням суду є належний та ефективний контроль відповідності таких дій закону й принципам права задля забезпечення дотримання таким органом прав особи, що звернулася за захистом.

У межах заявлених підстав позову, при розгляді цієї справи, судом надавалась оцінка лише питанню неврахування періоду стажу позивача при вирішенні питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Вказане виключало можливість перевірки судом всіх умов, визначених законом для призначення пенсії позивачу з урахуванням всіх періодів його роботи, оскільки не усі періоди праці є спірними.

Тому, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.12.2020 р. з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення, про наявність підстав для врахування періоду стажу, який досліджувався при розгляді цієї справи.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №7022 від 18.12.2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 445 від 01.02.2021 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) від 16.12.2020 з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення, про наявність підстав для врахування до пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 09.07.1985 року по 14.07.1989 р. згідно довідки №2/19 від 27.01.2021 року, виданої ПАТ ««Харківський підшипниковий завод».

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14 травня 2021 року.

Суддя Бадюков Ю.В.