Справа № 380/741/21
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/741/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 11647,10 грн.-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 (Відповідачка), в якому просить:

- прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

- задоволити позов Головного управління ДПС у Львівській області та стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) податковий борг до бюджету у сумі 11647,10 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20 серпня 2019 року внесено запис № 3003056 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , підстава внесення запису - власне рішення, спосіб припинення - за принципом мовчазної згоди.

Проте під час здійснення відповідачкою господарської діяльності, у неї виник податковий борг за період з 20 липня 2018 року по 21 квітня 2019 року, який станом на 26 жовтня 2020 року становить 11647,10 грн. та складається з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 11477,10 грн. та податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 170,00 грн.

Позивач зауважує, що після припинення підприємницької діяльності фізична особа-підприємець зобов`язана здати звітність та у повному обсязі провести розрахунки з бюджетом за податками і зборами, а також за наявності погасити податковий борг. Стверджує, що відповідно до вимог абзацу другого підпункту 65.10.8 пункту 65.10 статті 65 Податкового кодексу України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Позивач повідомляє, що на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України відповідачці вручено податкову вимогу форми «Ф» № 2619-57 від 21 лютого 2020 року.

Зазначає, що станом на сьогодні суми податкових зобов`язань відповідачки є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу.

Оскільки платником податків не вживаються заходи щодо погашення заборгованості, просить стягнути таку у судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 19 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін та роз`яснено відповідачці її право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачки, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію вказаної ухвали суд надіслав на адресу відповідачки, зазначену позивачем у позовній заяві та яка відповідає адресі її місця проживання, отриманій судом на виконання вимог частини 3 статті 171 КАС України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у Львівській області ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 300 копію ухвали судді від 19 лютого 2021 року про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін відповідачка отримала 13 березня 2021 року.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що суд вжив передбачені Кодексом адміністративного судочинства України заходи щодо належного повідомлення відповідачки про відкриття спрощеного позовного провадження у цій адміністративній справі, проте станом на час прийняття рішення у ній відзиву на позовну заяву від неї не надходило, суд вирішив відповідно до вимог частини шостої статті 162 КАС України вирішити справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Статтею 15 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом пункту 41.4 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 цієї ж статті контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи;

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України;

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Як слідує зі змісту наявного у матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.6) 05 жовтня 2017 року внесено запис № 0003056 про проведення державної реєстрації підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ; 20 серпня 2019 року внесено запис № 3003056 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , підстава внесення запису - власне рішення.

У той же час суд встановив, що 14 червня 2018 року відповідачка звернулася до Сколівського відділення Стрийської ОДПІ із заявою № 2021/10 про застосування спрощеної системи оподаткування, у якій просила перевести її на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 01 липня 2018 року. Обрала ставку єдиного податку при переході на спрощену систему оподаткування 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати та 2 групу платника єдиного податку (а.с.13).

Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки Головного управління ДПС у Львівській області № 41913/10/13-01-13-09/14 від 26 жовтня 2020 року про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються ГУ ДПС У Львівській області (а.с.10) станом на 26 жовтня 2020 року у відповідачки наявний податковий борг в сумі 11647,10 грн., в тому числі з: єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 11477,10 грн. (основний платіж - 6971,40 грн., штрафна санкція - 4505,70 грн.); податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 170,00 грн. (штрафна санкція).

На підставі долучених до матеріалів позовної заяви документів суд встановив, що зазначена вище сума податкового боргу відповідачки виникла на підставі:

- заяви від 14 червня 2018 року № 2021/10 про застосування спрощеної системи оподаткування;

- податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 25 листопада 2018 року (а.с.16), винесеного на підставі акта перевірки № 000722/13-01-54- від 15 листопада 2018 року, яким до відповідачки застосовано штраф у розмірі 1489,20 грн. за платежем: єдиний податок з фізичних осіб;

- податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 09 листопада 2018 року (а.с.18), винесеного на підставі акта перевірки № 000621/13-01-54-13/ НОМЕР_1 від 09 листопада 2018 року, яким до відповідачки застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 170,00 грн. за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування;

- податкового повідомлення-рішення Стрийського управління ГУ ДФС у Львівській області № від 08 квітня 2019 року (а.с.20), винесеного на підставі акта перевірки № 001058/13-01-54-13/ НОМЕР_1 від 08 квітня 2019 року, яким до відповідачки застосовано штраф у розмірі 1996,50 грн. за платежем: єдиний податок з фізичних осіб;

- податкового повідомлення-рішення Стрийського управління ГУ ДФС у Львівській області № від 08 квітня 2019 року (а.с.21), винесеного на підставі акта перевірки № 001058/13-01-54-13/ НОМЕР_1 від 08 квітня 2019 року, яким до відповідачки застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 1020,00 грн. за платежем: єдиний податок з фізичних осіб.

Відповідно до підпунктів 291.2, 291.3 статті 293 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Підпунктом 2 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи.

Згідно із підпунктом 293.1 статті 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до підпункту 2 пункту 293.2 статті 293 Податкового кодексу України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Абзацами першим, другим пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Таким чином, оскільки відповідачка не сплатила узгодженої суми грошового зобов`язання відповідно до поданої нею заяви від 14 червня 2018 року № 2021/10 про застосування спрощеної системи оподаткування у розмірі 6971,40 грн. (основний платіж), то така сума на підставі підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України є податковим боргом.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

За змістом статті 124 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Пунктом 54.1. статті 54 Податкового кодексу встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як встановлено в абзаці 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, податкове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З аналізу наведених положень законодавства слідує, що у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання, та не оскарження у зазначений строк відповідного рішення контролюючого органу, таке податкове зобов`язання вважається узгодженим. А самостійно визначене платником податків грошове зобов`язання оскарженню не підлягає.

Таким чином, враховуючи те, що доказів оскарження податкових повідомлень-рішень контролюючого органу № від 25 листопада 2018 року, № від 09 листопада 2018 року, № від 08 квітня 2019 року та № від 08 квітня 2019 року, якими до відповідачки застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на загальну суму 4675,70 грн. за платежами: єдиний податок з фізичних осіб та податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в адміністративному чи судовому порядку сторонами не надано, а суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 6971,40 грн. (основний платіж), визначені відповідачці відповідно до самостійно поданої нею заяви від 14 червня 2018 року № 2021/10 про застосування спрощеної системи оподаткування, суд дійшов висновку, що станом на момент звернення позивача із цим позовом до суду та станом на момент розгляду цієї справи, заявлені позивачем до стягнення грошові зобов`язання відповідачки вважаються узгодженими.

У той же час, зазначені грошові зобов`язання не сплачені у встановлений строк, що підтверджується обліковими даними, тож, відповідно, набули статусу податкового боргу.

Доказів на спростування вказаного факту відповідачкою не надано.

За змістом пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган, у, надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України Головне управління ДПС у Львівській області вручило відповідачці особисто (12 березня 2020 року) податкову вимогу форми «Ф» від 21 лютого 2020 року № 2619-57 (а.с.22) згідно з якою загальна сума її податкового боргу за платежами: єдиний податок з фізичних осіб та податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування станом на 20 лютого 2021 року становить 11647,10 грн. (основний платіж - 6971,40 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 4675,70 грн.).

Доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Станом на дату розгляду цієї справи податковий борг відповідачки перед бюджетом становить 11647,10 грн. та залишається непогашеним.

При цьому, суд враховує також, що відповідно до абзацу другого підпункту 65.10.8 пункту 65.10 статті 65 Податкового кодексу України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідачки в користь бюджету суму податкового боргу у розмірі 11647,10 грн.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення податкового боргу в сумі 11647,10 грн. - задоволити повністю.

Стягнути до бюджету з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг в розмірі 11647,10 грн.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 17 травня 2021 року.

Суддя Клименко О.М.