Справа № 280/9402/20
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Справа № 280/9402/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Фермерського господарства «ТЕРРА ПЛЮС» (70101, Запорізька область, смт. Новомиколаївка, вул. Івана Клевчука, буд. 76, кв. 3, )

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, )

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «ТЕРРА ПЛЮС» (далі - позивач) звернулось із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області Ганненка О.О. про накладення штрафу №ЗП 14953/574/АВ/ТД-ФС від 04 грудня 2020 року, якою на фермерське господарство "ТЕРРА ПЛЮС" накладено штраф у сумі 100 000,00 грн. за допущення працівників до виконання робіт без укладення трудових договорів чим порушено вимоги ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що висновок відповідача щодо порушення позивачем вимог частин першої та третьої статті 24 Кодексу законів про працю України не відповідає дійсності, зроблений за результатами власного суб`єктивного правового тлумачення норм Цивільного кодексу та Кодексу законів про працю України. Зазначає, що Фермерське господарство "ТЕРРА ПЛЮС" має на балансі комбайн. Кілька тижнів на рік в господарстві здійснюється збір врожаю. Необхідності укладати з кимось трудовий договір немає, саме тому господарством було укладено договір підряду за яким гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було виконано роботи зі збирання врожаю озимого ріпаку та гороху. Сума винагороди за договорами підряду на багато більша ніж місячна мінімальна зарплата. Відтак, вважає, що Фермерське господарство не порушувало вимоги ч.1, ч.3 ст.24 КзпП, оскільки фактично не вступало в трудові відносини на підставі трудових договорів (контрактів) з фізичними особами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , а отримало від цих фізичних осіб виконання робіт (послуг) по збиранню врожаю гороху та ріпаку озимого на підставі цивільно-правових угод (договорів підряду). На підставі викладеного вважає, що відповідачем необґрунтовано зроблено висновок щодо відсутності в укладених договорах ознак цивільно-правового договору, що не відповідає вимогам цивільного законодавства. Крім того, зауважує, що постановою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10.11.2020 провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні голови ФГ "ТЕРРА ПЛЮС" за ч. 3 ст. 41 КУпАП закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву від 20.01.2021 вх. № 3730 посилається на те, що інспектором праці Головного управління Єременко М.К. було проведено інспекційне відвідування позивача за результатами якого складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 22.10.2020 та встановлено порушення ч. 1 та ч.3 ст 24 КЗпП України, зокрема особи ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , допущені до виконання роботи в ФГ «ТЕРРА ПЛЮС» на підставі цивільно - правових угод замість трудових, тобто наявна фактична підміна трудових відносин цивільно-правовими. Зокрема, перевіркою було встановлено, що в липні 2020 року Фермерським господарством «ТЕРРА ПЛЮС» залучалися до роботи по збиранню врожаю гороху та озимого ріпаку дві фізичні особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ідентичними договорами підряду з 01.07.2020 по 01.08.2020 без укладення трудових договорів (контрактів) та без повідомлення Державної податкової служби про прийняття працівників на роботу, що не відповідає вимогам ч.1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України. На підставі викладеного, вважає, що накладення штрафу за порушенням вимог Кодексу законів про працю є правомірним та обґрунтованим. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/9402/20, підготовче судове засідання призначено на 26 січня 2021 року.

Ухвалою суду від 26.01.2021 відкладено підготовче засідання на 22.02.2021.

Ухвалою суду від 12.02.2021 вжито заходи забезпечення позову ФГ «ТЕРРА ПЛЮС» до Головного упарвління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування постанови, шляхом зупинення стягнення на підставі постанови ГУ Держпраці у Запорізькій області № ЗП14953/574/АВ/ТД-ФС від 04.12.2020 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 280/9402/20.

Ухвалою суду від 22.02.2021 строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 18.03.2021.

Ухвалою суду від 18.03.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 15.04.2021.

Представник позивача клопотанням від 15.04.2021 вх. № 21835 просить суд розглянути справу в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача 15.04.2021 звернувся до суду із клопотанням вх. № 21764 про розгляд справи в порядку письмового провадження у зв`язку із неможливістю явки у судове засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Інспекційне відвідування позивача здійснено на підставі інформації отриманої із Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 02.10.2020 за вх № 12393-8.

08.10.2020 Головним управлінням видано наказ №1417 про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування роботодавців згідно переліку що додається з питань додержання іаконодавства про працю у термін до 23.10.2020.

В ході інспекційного відвідування ФГ «ТЕРРА ПЛЮС» в період з 19.10.2020 по 22.10.2020 було встановлено, що в липні 2020 року ФГ «ТЕРРА ПЛЮС» залучалися до роботи по збиранню врожаю гороху та озимого ріпаку дві фізичні особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ідентичними договорами підряду з 01.07.2020 по 01.08.2020 без укладання трудових договорів (контрактів) та без повідомлення Державної податкової служби про прийняття працівників на роботу, що не відповідає вимогам ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

За результатами виявлених порушень, 22.10.2020 складено акт інспекційного відвідування №ЗП14953/574/АВ, який підписано головою ФГ «ТЕРРА ПЛЮС» ОСОБА_4 з приміткою, що зауваження будуть поданні у триденний строк.

Також, 22.10.2020 інспектором праці на голову ФГ «ТЕРРА ПЛЮС» Павелко М.О. складено протокол про адміністративне правопорушення.

23.10.2020 ФГ «ТЕРРА ПЛЮС» подало письмові заперечення на акт інспекційного відвідування за результатами розгляду яких, листом від 28.10.2020 вих.08/03.4-06/9730 ГУ Держпраці у Запорізькій області залишило їх без задоволення.

30.10.2020 ГУ Держпраці у Запорізькій області винесено припис про усунення виявлених порушень ЗП 14953/574/АВ/П.

Уповноваженою посадовою особою ГУ Держпраці у Запорізькій області повідомлено ФГ «ТЕРРА ПЛЮС» про розгляд справи про накладення штрафу листом від 29.10.2020 № 08/03.4-06/9736 (Ідентифікатор міжнародного поштового відправлення 864).

04.12.2020 заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненко О.О., на підставі Акта інспекційного відвідування від від 22.10.2020 № ЗП14953/574/АВ, прийнято постанову про накладення штрафу № ЗП 14953/574/АВ/ТД-ФС в розмірі 100 000,00 грн.

Не погодившись з вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з позовом про визнання її протиправною та скасування.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України..

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пункту 2 Положення № 96 Держпраця у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення № 96 Держпраця відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 6 пункту 4 Положення № 96 встановлено, що Держпраця, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 Положення № 96 передбачено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У відповідності до зазначених норм Головному управлінню Держпраці в Запорізькій області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

У зв`язку із втратою чинності 14.05.2019 року постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, якою було затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» від 21 серпня 2019 року № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі Порядок №823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

У відповідності до п. 2 Порядку № 823 (в редакції, чинній на час проведення інспекційного відвідування), заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до змісту пп.3 п.5 Порядку № 823, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю чи його заступник.

Згідно п.п.6, 8, 9, 10 Порядку № 823 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання об`єктом відвідування законодавства про працю. Документи, одержані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.

Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів.

Відповідно до п. 19-24 Порядку № 823, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дня, що настає за днем підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Судом встановлено, що інспекційне відвідування проведено інспектором праці Єременко М.К. на підставі наказу №1417 від 08.10.2020 та направлення від 15.10.2020 №1112.

За результатами інспекційного відвідування ГУ Держпраці у Запорізькій області 22.10.2020 складено акт №ЗП14953/574/АВ.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за №509 (далі Порядок №509).

Згідно з пунктами 3, 4 постанови КМУ «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17.07.2013 року № 509 ( далі- Порядку №509) справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Позивач у позовній заяві в обгрунтування вимог доводи щодо порушення відповідачем процедури проведення інспекційного відвідування та застосування штрафу не висуває.

Щодо суті виявленого порушення під час інспекційного відвідування суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КЗпП України працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Частиною 3 статті 21 КЗпП України встановлено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім; 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно зі статтею 24 частини 3 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з статтею 4 частиною 1 Закону України "Про зайнятість населення" до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Тобто, з урахуванням зазначеного суд прийшов до висновку, що обов`язковою умовою допуску працівника до роботи є укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови та Акту інспекційного відвідування від 22.10.2020 відповідачем встановлено, що в липні 2020 року ФГ «ТЕРРА ПЛЮС» залучалися до роботи по збиранню врожаю гороху та озимого ріпаку дві фізичні особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ідентичними договорами підряду з 01.07.2020 по 01.08.2020 без укладання трудових договорів (контрактів) та без повідомлення Державної податкової служби про прийняття працівників на роботу, що не відповідає вимогам ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

У судовому засіданні досліджено договори підряду, укладені між ФГ «ТЕРРА ПЛЮС» та ОСОБА_2 від 01.07.2020, а також з ОСОБА_1 від 01.07.2020 (а.с. 24-27).

Предметом вказаних договорів є: в порядку та на умовах визначених договором, виконавці зобов`язалися за завданням замовника виконати роботи, передбачені п. 1.2 Договору, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити ці роботи.

Згідно п. 1.2 договорів виконавці мали виконати наступні роботи: збирання врожаю гороху на 432 га та збирання врожаю ріпаку озимого на 168 га.

Пунктом 1.3 договорів передбачено, що роботи проводяться на техніці замовника, та за рахунок паливно-мастильних матеріалів замовника, при цьому ПММ не переходять у власність виконаця, а списується на витрати замовника відповідно до норм витрат ПММ.

Також, п.1.4 та п. 1.5 передбачено, що замовник не несе відповідальність за дотримання виконавцем правил техніки безпеки при виконанні робіт, вказаних у п. 1.2. даного договору. Виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку.

Термін виконання робіт за вказаними договорами встановлений до 01.08.2020 (п.2.1 договорів).

Згідно п. 3.2 договорів винагорода за виконану роботу складає 30 000,00 грн.

За результатами виконання робіт сторонами складені акти надання послуг № 20 та № 21 від 20.07.2020 (а.с. 28, 29).

Згідно форми 1ДФ ФГ «ТЕРРА ПЛЮС» нарахувало та виплатило ОСОБА_1 та ОСОБА_2 винагороду за ознакою доходу 102 «виплати відповідно до умов цивільно-правового договору».

Також, з виплаченої винагороди, сплачено податок на доходи фізичних осіб, єдиний соціальний внесок та військовий збір, що підтверджується долученими до справи платіжними документами.

Проаналізовані цивільно-правові угоди, що укладені між позивачем та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , на думку суду, не містять ознак трудових договорів, зокрема: обов`язку виконавців бути присутнім на підприємстві у визначені робочі години, обов`язку дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку; регламентації процесу праці, часу та тривалості робочого часу тощо.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 працювали безперервно на ТОВ «Терра» з 16.03.2020 по 26.11.2020 та 30.12.2020 відповідно, що підтверджується долученим до справи листом від 22.02.2021 вих. №17 (а.с. 93).

Слід зазначити, що Верховним Судом у постанові від 26.09.2018 по справі №822/723/17 зазначено про те, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Вказана позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 по справі №127/21595/16-ц, від 13.06.2019 № 815/954/18.

Згідно штатного розпису на 2020 рік, затвердженого наказом голови ФГ «ТЕРРА ПЛЮС» № 1 від 27.12.2019, у штаті фермерського господарства передбачені посада головного бухгалтера та юриста (а.с.63-64).

Відповідно до п. 3 ст. 24 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство має право вступати в договірні відносини з будь-якими юридичними або фізичними особами, органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Враховуючи наведене, суд вважає неправомірним висновок відповідача, що за цивільно-правовими договорами, які укладені між ФГ «ТЕРРА ПЛЮС» і ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , мають місце трудові відносини та в порушення ст. 24 КЗпП України, зазначені особи фактично допущені до роботи без укладання трудового договору.

Крім того, суд враховує, що постановою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10.11.2020 у справі № 322/1027/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 - голови ФГ "ТЕРРА ПЛЮС"справу за ч. 3 ст. 41 КУпАП закрито за відсутністю події адміністративного правопорушення. У справі суд дійшов висновку, що "...між ФГ "ТЕРРА ПЛЮС", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися цивільно-правові відносини, які за своєю правовою природою виключають можливість існування трудових, а відтак порушення, яке полягало у допущенні останніх до виконання обов`язків без оформлення трудових відносин не знайшло свого підтвердження..".

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 265 частини 2 абзацу 2 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Виходячи з вищенаведеного, підстави для застосування до ФГ "ТЕРРА ПЛЮС" штрафу відповідно до абз.2 ч.2 ст. 265 КЗпП України суд не знаходить.

Відтак, суд вважає, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 04.12.2020 №ЗП14953/574/АВ/ТД-ФС є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні досуду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн., що підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фермерського господарства «ТЕРРА ПЛЮС» (70101, Запорізька область, смт. Новомиколаївка, вул. Івана Клевчука, буд. 76, кв. 3, ) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, ) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЗП 14953/574/АВ/ТД-ФС від 04 грудня 2020 року.

Стягнути на користь Фермерського господарства «ТЕРРА ПЛЮС» судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення в повному обсязі складено та підписано 17 травня 2021 року.

Суддя Л.Я. Максименко