Справа № 600/633/21-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/633/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому, з урахуванням позовної заяви у новій редакції, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку учаснику бойових дій та зобов`язати виплатити заборгованість на користь ОСОБА_1 за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій 34005,30 грн.

1.2. Ухвалою суду від 22.02.2021 року даний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

1.3. 26.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позивач

2.1. В обґрунтування позову позивача зазначає, що у період з 1 серпня 1992 року по 20 червня 2019 року він знаходився у трудових відносинах з Збройними Силами України в особі Військової частини НОМЕР_1 в якості офіцера.

2.2. Під час знаходження у трудових правовідносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена компенсація за додаткову відпустку учасникам бойових дій у розмірі 34005,30 грн. Підтвердженням факту існування заборгованості є довідка за №350/486/300//1/1395 від 03.11.2020 року.

2.3. Вказує, що 20 червня 2019 року був звільнений в зв`язку з закінченням контракту, згідно наказу командира військової частина НОМЕР_2 № 134 від 20.06.2019 року.

2.4. Звернувшись з заявою до Військової частини НОМЕР_1 про виплату грошової компенсації за додаткову відпустку учасника бойових дій зазначили, що роз`яснення по виплаті компенсації надійшло 10.10.2019 року, тобто на момент звільнення (20.06.2019 року) вказівок виплати компенсації за додаткову відпустку учасникам бойових дій не було. У зв`язку з цим виплата компенсації не проводилася, а виплати компенсації в даний час за 2016,2017,2018 та 2019 роки немає можливості в зв`язку з тим, що він не є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 на теперішній час.

2.5. Натомість зазначає, що законодавством України, зокрема, Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року №2011-XII, передбачено право військовослужбовців на отримання грошової компенсації за невикористані частини додаткової відпустки як учасника бойових дій.

2.6. У зв`язку із наведеним позивач просить позов задовольнити у повному обсязі

Відповідача

2.7. 20.04.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача заперечує щодо задоволення позову. В обґрунтування такої позиція зазначає, що військовослужбовцями, які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки, що передбачено Порядком від 07.06.2018 року №260. Відповідно до змісту позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії є необґрунтованим, оскільки на час виключення позивача зі списків особового складу командування військової частини НОМЕР_1 було позбавлено можливості провести відповідний розрахунок або за його бажанням надати йому відпустку у зв`язку з тим, що позивач не звернувся з відповідним рапортом до командира.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 25.11.2016 року, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с. 6).

3.2. Відомостями трудової книжки позивача від 20.06.2019 року підтверджується, що в період з 1 серпня 1992 року по 20 червня 2019 року він проходив військову службу в якості курсанта Київського інституту та офіцера Збройних Сил України. На підставі наказу командира Військової частина НОМЕР_2 № 134 від 20.06.2019 року позивач 20.06.2019 року звільнений з військової служби в запас відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) (а.с. 5).

3.3. Згідно аргументів позивача судом встановлено, що з метою виплати йому грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпуски як учаснику бойових дій, він звернувся до відповідача із відповідною заявою, однак листом від 03.11.2020 року №350/486/300//1/1395 Військовою частиною НОМЕР_1 позивача повідомлено про те, що роз`яснення по виплаті компенсації надійшло 10.10.2019 року, тобто на момент звільнення (20.06.2019 року) вказівок виплати компенсації за додаткову відпустку учасникам бойових дій не було. У зв`язку з цим виплата компенсації не проводилася, а виплати компенсації в даний час за 2016,2017,2018 та 2019 роки немає можливості в зв`язку з тим, що він не є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 на теперішній час. При цьому, у вказаному листі зазначено, що сума компенсації за відпустку за 2016, 2017, 2018 та 2019 роки становить 34005,63 грн. (а.с. 4).

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. У цій справі, в першу чергу, суд вбачає за необхідне зазначити, що позовні вимоги зводяться до досягнення позивачем мети отримати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій. Відтак, суд зазначає, що у разі встановлення судом наявності у позивача такого права відповідну компенсацію належало виплати позивачу при його звільненні, що відповідачем зроблено не було. А тому, предметом цього позову є бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій. Отже, при розгляді цієї справи, суд має надати такій бездіяльності оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права.

4.2. Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи необхідно керуватись нормами Конституції України, Закону України Про відпустки від 05.11.1996 року №504/96-ВР (далі - Закон №504/96-ВР), Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року №3551-ХІІ(далі Закон№3551-ХІІ), Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 року № 2017-III (далі Закон № 2017-III), Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 року № 1282-XII (далі Закон №1282-ХІІ), Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (далі Порядок № 1078).

4.3. Так, статтею 4 Закону 504/96-ВР встановлені види щорічних відпусток, а саме основна та додаткова, а також інші додаткові відпустки.

4.4. Згідно статті 16-2 Закону №504/96-ВР встановлена додаткова відпустка окремим категоріям громадян та постраждалим учасникам Революції Гідності, зокрема, учасникам бойових дій додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

4.5. Положеннями статті 12 Закону №3551-ХІІ встановлені пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них. Зокрема, учасникам бойових дій надається така пільга, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік (пункт 12).

4.6. Згідно статті 10-1 Закону №2011-ХІІ визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України Про відпустки. Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

У рік звільнення військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

4.7. Статтею 10 Закону №504/96-ВР розділу ІІ Щорічні відпустки регламентований порядок надання щорічних відпусток.

4.8. Згідно з пункту 8 частини 13 статті 10 Закону №504/96-ВР щорічні відпустки за бажанням працівника в зручний для нього час надаються ветеранам війни, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, а також особам, на яких поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Вказані норми аналогічні нормам пункту 12 статті 12 Закону №3551-ХІІ.

4.9. Системний аналіз наведеного вище, дає підстави вважати, що позивачеві, який не використав щорічну додаткову відпустку, при його звільненні відповідачем повинно нараховуватись та виплачуватись компенсація за невикористану відпустку.

4.10. Слід зазначити, що Верховний Суд у рішенні від 16.06.2019 року по справі №620/4218/18 зазначив, що відповідно до частини 14 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, зокрема, військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей. Норми Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації.

4.11. Крім того, постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року, залишено без змін рішення Верховного Суду від 16.06.2019 року по зразковій справі №620/4218/18, та зазначено, що грошова компенсація виплачується за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки. Право на отримання таких виплат не обмежується жодним строком.

4.12. Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а тому у цій справі суд враховує правові позиції Верховного Суду , які викладені у рішенні від 16.06.2019 року та постанові від 21.08.2019 року по зразковій справі №620/4218/18 та не вбачає підстав для відступлення від них.

4.13. За таких обставин, суд вважає, що на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , відповідачем протиправно не було проведено з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за період 2016, 2017, 2018, 2019 роки.

4.14. Суд критично оцінює доводи представника відповідача стовного того, що компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій позивачу не здійснено у зв`язку із не поданням ним відповідного рапорту. На переконання суду, проведення із позивачем при звільненні повного розрахунку щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки є безумовним обов`язком відповідача, виконання кого жодним чином не залежить від подання позивачем рапорту про виплату такої компенсації.

4.15. З огляду на те, що у листі від 03.11.2020 року №350/486/300//1/1395 Військовою частиною НОМЕР_1 зазначено, що сума компенсації позивачу за відпустку за 2016, 2017, 2018 та 2019 роки становить 34005,63 грн., при цьому саме такий розмір компенсації зазначений і у позовних вимогах позивачем, суд вбачає, що відповідачу належить здійснити нарахування та виплату позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2016, 2017, 2018, 2019 роки у розмірі 34005,63 грн.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

5.2. Відповідачем не доведено суду правомірність своєї бездіяльності щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2019 роки, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

5.3. При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2. Пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

6.3. Таким чином, суд не вирішує питання щодо стягнення судового збору, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору та такий ним не сплачувався.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2016, 2017, 2018, 2019 роки у розмірі 34005,63 грн.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2016, 2017, 2018, 2019 роки у розмірі 34005,63 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Суддя О.В. Анісімов