Справа № 300/179/21
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2021 р. справа № 300/179/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скільського І.І., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, скасування наказу №1598 від 04.12.2020 та зобов`язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу та провести виплату по листках непрацездатності, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання дій відповідача протиправними, скасування наказу №1598 від 04.12.2020 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника конвойної служби УПД ГУНП» та зобов`язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу та провести виплату по листках непрацездатності.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху та надано позивачу десяти денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

У строк, встановлений судом, позивач усунув недоліки позовної заяви, тому ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року поновлено пропущений строк звернення до суду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за наслідками проведеного службового розслідування щодо порушення поліцейським ОСОБА_1 , службової дисципліни, відповідачем винесено наказ від 04.12.2020 №2020 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника конвойної служби УПД ГУНП» та накладено дисциплінарне стягнення, згідно з яким позивача звільнено зі служби в поліції. На думку позивача, вказаний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності є протиправним, оскільки жодного дисциплінарного проступку та дій, які б полягали в порушенні ним службової дисципліни чи підривали авторитет поліції, він не вчиняв. Окрім цього зазначив, що висновки службового розслідування ґрунтуються на припущеннях, а під час перевірки не враховано пом`якшуючі обставини та те, що жодних рішень про притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності відповідними органами не приймалося, а тому наказ №1598 від 04.12.2020 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника конвойної служби УПД ГУНП» підлягає скасуванню. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, згідно якого просив у задоволенні позову відмовити повністю. Вказав, що в ході проведення службового розслідування за фактом порушення позивачем службової дисципліни відповідачем складено відповідний висновок та встановлено, що ОСОБА_1 , чинив перешкоду старшому єгерю ОСОБА_2 , у виконанні ним службових обов`язків, що є порушенням службової дисципліни. Тому за результатами вказаного висновку ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області правомірно складено наказ №1598 від 04.12.2020 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника конвойної служби УПД ГУНП», яким за вчинення дисциплінарного проступку, внаслідок відвертого ігнорування і недотримання позивачем основоположних засад діяльності поліції та вимог чинного законодавства старшого інспектора конвойної служби управління превентивної діяльності ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_1 , звільнено зі служби в поліції. Вказані обставини підтверджуються матеріалами службового розслідування та наявним відеозаписом, а тому позовні вимоги щодо протиправності дій відповідача та скасування наказу №1598 від 04.12.2020 є необґрунтованими.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах Національній поліції України з 07.11.2015 року, з 12.04.2019 року на посаді старшого інспектора конвойної служби управління превентивної діяльності ГУНП в Івано-Франківській області.

На підставі наказів ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області від 05.10.2020 року №1314 та від 04.11.2020 року ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків та доручено провести службове розслідування за фактом нанесення позивачем громадянину ОСОБА_2 тілесних ушкоджень (а.с. 121-129).

В ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області було виявлено, що під час встановлення законності полювання, між старшим єгерем ОСОБА_2 , та компанією громадян, які були на полювання, виник конфлікт, під час якого майор поліції ОСОБА_1 , всупереч нормам чинного законодавства на законні вимоги старшого єгеря ОСОБА_2 , відреагував агресивно, виражався в його сторону нецензурною лайкою, вибив у нього мобільний телефон з рук та спричинив тілесні ушкодження, тобто чинив перешкоду єгерю у виконанні ним службових обов`язків, що є порушенням службової дисципліни.

Службовим розслідуванням виявлені в діях старшого інспектора конвойної служби управління превентивної діяльності ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_1 , ознаки дисциплінарного проступку внаслідок відвертого ігнорування і недотримання ним основоположних засад діяльності поліції та порушенні вимог п.1, п.п. 1, 2, 3, 6, 7 п.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пп. 2 п.1 розділу І, пп. 1, 2, 6, 7, 8, 10 п.1 розділу ІІ та п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, пп.1 п.1 ст. 18, п.1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 14 розділу ІІІ, ст.39 розділу V Закону України «Про мисливське господарство та полювання» за результатами чого начальником ГУНП в Івано-Франківській області 03.12.2020 затверджений висновок службового розслідування за фактом порушення позивачем службової дисципліни.

Відповідно до резолютивної частини висновку, дисциплінарна комісія вважала, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування підтвердилися (пункт 2 Висновку). За вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог п.1, п.п. 1, 2, 3, 6, 7 п.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року 3 2337-VІІІ, пп. 2 п.1 розділу І, пп. 1, 2, 6, 7, 8, 10 п.1 розділу ІІ та п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пп.1 п.1 ст. 18, п.1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VІІІ та ст.14 розділу ІІІ, ст.39 розділу V Закону України «Про мисливське господарство та полювання» від 22.02.2000 №1478-ІІІ, старшого інспектора конвойної служби управління превентивної діяльності ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_1 ,звільнити зі служби в поліції (пункт 4 Висновку).

Наказом начальника ГУНП в Івано-Франківській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника конвойної служби УПД ГУНП» за №1598 від 04.12.2020 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог п.1, п.п. 1, 2, 3, 6, 7 п.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року 3 2337-VІІІ, пп. 2 п.1 розділу І, пп. 1, 2, 6, 7, 8, 10 п.1 розділу ІІ та п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пп.1 п.1 ст. 18, п.1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VІІІ та ст.14 розділу ІІІ, ст.39 розділу V Закону України «Про мисливське господарство та полювання» від 22.02.2000 №1478-ІІІ, старшого інспектора конвойної служби управління превентивної діяльності ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_1 ,звільнено зі служби в поліції (а.с.90-91).

Як зазначено представником відповідача у відзиві на позовну заяву, наказ начальника ГУНП в Івано-Франківській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника конвойної служби УПД ГУНП» за №1598 від 04.12.2020, не реалізовано, у зв`язку з перебуванням майором поліції ОСОБА_1 на лікарняному.

Не погоджуючись із наказом начальника ГУНП в Івано-Франківській області №1598 від 04.12.2020, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною шостою статті 43 Конституції України гарантовано громадянам захист від незаконного звільнення.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 3 Закону).

Відповідно до частини першої статті 8 зазначеного Закону поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію» вступаючи на службу в поліції особа складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Частиною першою статті 18 вказаного Закону встановлено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 6 частини першої статті 77 вказаного Закону встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Частинами першою та другою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII, встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до частини третьої зазначеної статті службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Таким чином, порушення поліцейським службової дисципліни вважається невиконання чи неналежне виконання ним обов`язків, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» та статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII.

Отже, поведінка поліцейського повинна відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивного іміджу органів поліції. Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення таких дій, які підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09 листопада 2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил установлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 вказаного Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

Згідно зі статтею 14 вказаного Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ вказаного Порядку підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Пунктом 4 розділу VI вказаного Порядку встановлено, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Згідно з пунктом 5 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено. У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; - вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;- відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; - запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Зазначені положення узгоджуються з положеннями статей 15, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII.

Таким чином, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Пунктами 6 та 10 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави;

При цьому, адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності кримінально-правової кваліфікації діяння особи чи інших аспектів кримінального провадження, у тому числі дій слідчого чи прокурора в межах проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судом насамперед в тому, чи таке рішення прийнято в межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях особи є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) з учиненим особою діянням.

Вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів внутрішніх справ до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи, отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Суб`єкт владних повноважень, у свою чергу, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. Саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Так в ході проведення службової перевірки встановлено, що між старшим єгерем ОСОБА_2 , та компанією громадян, які були на полювання, виник конфлікт, під час якого позивач - майор поліції ОСОБА_1 , всупереч нормам чинного законодавства на законні вимоги старшого єгеря ОСОБА_2 , відреагував агресивно, виражався в його сторону нецензурною лайкою, вибив у нього мобільний телефон з рук та спричинив тілесні ушкодження, тобто чинив перешкоду єгерю у виконанні ним службових обов`язків, що є порушенням службової дисципліни.

Таким чином в діях позивача комісією були виявлені ознаки дисциплінарного проступку внаслідок відвертого ігнорування і недотримання ним основоположних засад діяльності поліції та встановлено порушення вимог п.1, п.п. 1, 2, 3, 6, 7 п.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пп. 2 п.1 розділу І, пп. 1, 2, 6, 7, 8, 10 п.1 розділу ІІ та п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, пп.1 п.1 ст. 18, п.1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» та ст.14 розділу ІІІ, ст.39 розділу V Закону України «Про мисливське господарство та полювання» за результатами чого був затверджений висновок службового розслідування за порушення позивачем службової дисципліни та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, то види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені у статті 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Судом встановлено, що відповідно до матеріалів проведеної службової перевірки дії ОСОБА_1 , а саме: відреагував на законні вимоги старшого єгеря ОСОБА_2 агресивно, виражався в його сторону нецензурною лайкою, вибив у нього мобільний телефон з рук та спричинив тілесні ушкодження були кваліфіковані як дисциплінарний проступок.

Проте суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні рішення будь-яких органів та посадових осіб про притягнення позивача до адміністративної чи кримінальної відповідальності, в тому числі про порушення правил полювання.

Окрім цього в матеріалах даної справи та службової перевірки відсутні докази про те, що саме позивачем завдано тілесних ушкоджень старшому єгерю ОСОБА_2 .

Так, відповідно до наявного в матеріалах справи та дослідженого судом відеозапису події, що мала місце 03.10.2020 за участі майора поліції ОСОБА_1 , поведінка позивача як працівника поліції, не зважаючи на те, що така подія мала місце у вихідний день, є неналежною та такою, що заслуговує критики.

Як встановлено судом, саме на підставі вказаного відеозапису та отриманих в ході проведення службової перевірки пояснень учасників події, відповідачем зроблено висновок про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, однак факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння чи нанесенні тілесних ушкоджень єгерю не встановлено та таким відеозаписом не підтверджується.

Суд погоджується з висновками відповідача, що поведінка та дії майора поліції ОСОБА_1 , а саме: при розмові з єгерем ОСОБА_2 , відреагував агресивно, виразився в його сторону нецензурно та вибив у нього мобільний телефон з рук, що підтверджується відеозаписом наявним в матеріалах справи, є порушенням службової дисципліни, не відповідає високому званню поліцейського, проте застосований вид стягнення до позивача за його таку неналежну поведінку, на переконання суду, є надмірним.

Згідно ч. 3 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника (ч. 4 статті 19 Дисциплінарного статуту).

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості (ч. 6 статті 19 Дисциплінарного статуту).

Згідно ч. 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За змістом ч. 12 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Право вибору виду дисциплінарного стягнення відповідно до норм Дисциплінарного статуту належить особі, яка проводить службове розслідування, з урахуванням характеру проступку, обставин, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби.

Так відповідно до матеріалів перевірки при обранні виду дисциплінарного стягнення комісією взято до уваги всі матеріали справи, проте не встановлено жодних обставин, що пом`якшували б відповідальність позивача.

Однак в матеріалах справи наявний поданий відповідачем суду послужний список позивача, згідно якого вбачається, що позивачем у період з 2003 по 2016 рік отримано численні нагороди та заохочення.

Окрім цього відповідно до висновку службового розслідування ОСОБА_1 , діючих дисциплінарних стягнень не має.

Також матеріалами службової перевірки не підтверджено факту перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння чи спричинення тілесних ушкоджень учаснику події ОСОБА_2 .

Накладаючи на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби, відповідач не враховано можливість застосування можливих (менш) суворих дисциплінарних стягнень, а тому не дотримано градації застосування дисциплінарного стягнення - від легкого до найсуворішого.

Так, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, разом з тим, на переконання суду, обставини встановлені та доведені у висновку службового розслідування не є достатніми для застосування до позивача найсуворішого виду стягнення.

Суд вважає, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення є не співмірним вчиненому дисциплінарному проступку, а комісією не в повній мірі обґрунтовано застосування саме такого дисциплінарного стягнення.

Таким чином враховуючи наведене правове регулювання та встановлені обставини цієї справи в сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем правомірності накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та його співмірності із вчиненим проступком, а тому є підставою для визнання протиправним та скасування наказу №1598 від 04.12.2020 про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, шляхом звільнення зі служби в поліції.

Суд не бере до уваги посилання представника позивача на постанови Верховного Суду у справах №№ 822/1584/16, 440/2305/19, 808/330/17, 804/1831/16, 804/2711/17, оскільки наведені у них висновки здійснені за відмінних ніж у цій справі правовідносинах.

Щодо позовної вимоги про визнання дій Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області незаконними та протиправними суд зазначає, що позивачем жодним чином не конкретизовано, які саме дії відповідача він вважає протиправними та чому, у зв`язку з чим у задоволенні такої вимоги слід відмовити.

Не підлягає до задоволення і вимога про зобов`язання виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу та провести виплату по листках непрацездатності, оскільки позивачем не вказано та не надано жодного доказу щодо періоду за який йому не здійснено таких виплат. Сторонами під час судового розгляду справи не зазначалось про невиплату позивачу грошового забезпечення чи його звільнення зі служби в поліції, тобто фактично наказ про звільнення позивача зі служби в органах національної поліції не реалізовано.

Більше того відповідачем надано суду довідку інформаційного характеру про розмір грошового забезпечення майора поліції ОСОБА_1 від 23.02.2021 року №126 з якої вбачається, що позивачу у період з 01.10.2020 року по 31.01.2021 рік грошове забезпечення виплачувалось.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, у зв`язку з чим позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №1598 від 04.12.2020 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника конвойної служби УПД ГУНП».

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, , вул.Академіка Сахарова, 15, м.Івано-Франківськ, 76015.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.