Справа № 580/2880/21
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Черкаси

17 травня 2021 року справа № 580/2880/21

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Драбівського районного нотаріального округу Петраченка Олексія Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

12.05.2021 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Драбівського районного нотаріального округу Петраченка Олексія Васильовича, в якій просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову в знятті заборони відчуження земельної ділянки площею 3,2063 га кадастровий номер :02:002:1110, що розташована за адресою Черкаська область, Драбівський район, Драбівська селищна рада, що викладене в листі №4/01-16 від 21.01.2021;

2) зобов`язати відповідача зняти заборону відчуження земельної ділянки площею 3,2063 га кадастровий номер :02:002:1110, що розташована за адресою Черкаська область, Драбівський район, Драбівська селищна рада.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У прийнятті позовної заяви слід відмовити з таких підстав.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі Сокуренко і Стригун проти України зазначив, що фраза встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають розгляду судом, до компетенції якого належить розгляд такої категорії справ.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв?язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративним судом є суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб?єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, адміністративні суди розглядають справи за позовами до суб?єктів владних повноважень щодо оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності у зв`язку з реалізацією публічно-владних повноважень.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Так, у преамбулі Закону України Про нотаріат №3425-ХІІ від 02.09.1993 визначено, що він встановлює порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні.

Нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності (частина 1 статті 1 Закону України Про нотаріат №3425-ХІІ від 02.09.1993).

Згідно частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувана) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувана.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Великий Хутір Драбівського району Черкаської області померла ОСОБА_3 , яка за життя 24 лютого 2018 року вчинила заповіт, яким земельну ділянку площею 3,2063 га, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Драбівський район, Драбівська селищна рада, кадастровий номер :02:002:1110, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 01.09.2010 року, заповіла позивачу. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Бірюком О.В.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, спадкове майно складається з вказаної в заповіті земельної ділянки. Спадщину ОСОБА_1 прийняв шляхом подання 23 травня 2019 року заяви про прийняття спадщини.

Водночас, від нотаріуса позивач дізнався, що померлою ОСОБА_3 за життя 15 вересня 2012 року був укладений спадковий договір з ОСОБА_2 , предметом якого була належна ОСОБА_3 земельна ділянка, яку померла за життя заповіла позивачу.

Договір був посвідчений приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області Петраченком О.В., зареєстрований в реєстрі № 900, та на вказану земельну ділянку накладено заборону, про що 15.09.2012 внесені дані в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно за № 12998529.

Зі спадкової справи ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 23.05.2019 звернуся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, як спадкоємець за заповітом, цього ж дня нотаріусом відкрита спадкова справа №168/2019, про що Спадковому реєстрі внесений запис № 64223087.

Водночас, у зв`язку із наявність спадкового договору, який порушує публічний порядок, ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити спадкове майно, земельну ділянку, яка належала померлій.

Таким чином, позивач зазначає, що відповідач протиправно відмовив йому у знятті заборони на відчуження земельної ділянки.

Отже, предметом позову є спір, пов`язаний із захистом права власності позивача, який є цивільно-правовим спором.

За вказаних обставин спір не є публічно-правовим спором у розумінні пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України і не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Частиною 1 статті 50 Закону України Про нотаріат №3425-ХІІ від 02.09.1993 визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 30 Цивільного процесуального кодексу України встановлено виключну підсудність.

Так, згідно частини 1 статті 30 Цивільного процесуального кодексу України Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Враховуючи, що предметом позову є цивільно-правовий спір, пов`язаний із захистом права власності на земельну ділянку, тому вказаний спір має розглядатися Драбівським районним судом Черкаської області за правилами цивільного судочинства.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Драбівського районного нотаріального округу Петраченка Олексія Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Роз?яснити позивачу, що вона має право звернутися за захистом порушеного права в порядку цивільного судочинства до Драбівського районного суду Черкаської області.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд.

Суддя В.П. Тимошенко