Справа № 620/625/20
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/625/20
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

17 травня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора (далі - Відповідач, Офіс ГП) про стягнення з Офісу ГП на користь ОСОБА_1 :

- вихідної допомоги в сумі 32 739,00 грн.;

- надбавки за класний чин в сумі 1 800,00 грн.;

- середнього заробітку за час весь час затримки при звільненні по день ухвалення рішення.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 року закрито провадження щодо частини позовних вимог про стягнення надбавки за класний чин в сумі 1 800,00 грн. у зв`язку з відмовою від позову в цій частині.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 року позов задоволено частково - стягнуто з Офісу ГП на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в сумі 32 882,53 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 32 882,53 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення частково і ухвалити нове у відповідній частині, задовольнивши позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати вихідної допомоги по день ухвалення судового рішення, в іншій частині судове рішення - залишити без змін.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 296 КАС України, а саме - у ній не зазначені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, до суду апеляційної інстанції; до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, до суду апеляційної інстанції.

Із змісту оскаржуваного рішення суду вбачається, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволені судом першої інстанції за весь період з 16.11.2019 року по 17.02.2021 року із зменшенням суми, що належить до стягнення. Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду у цій частині та задовольнити позов про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати вихідної допомоги. Тобто, фактично Позивач просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог у цій частині та ухвалити нове, яким також задовольнити у відповідній частині позовні вимоги. Викладене, у свою чергу, унеможливлює встановити суть вимог ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції.

У контексті наведеного суд звертає увагу, що згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.01.2019 року у справі № 910/4518/16, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Аналогічна за своїм змістом правова позиція знайшла своє відображення й у постановах Верховного Суду від 19.10.2020 року у справі № 240/934/20 та від 27.01.2021 року у справі № 340/680/20.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Офісу ГП середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є об`єктом справляння судового збору.

Приписи п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України визначають, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до положень ст. ст. 3 та 4 названого Закону судовий збір справляється за подання апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч. 1 зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2020 року приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 102,00 грн.

З огляду на те, що сформульовані у прохальній частині апеляційної скарги вимоги не дають можливості суду апеляційної інстанції встановити їх суть, то суд вважає за необхідне зазначити, що для приведення апеляційної скарги у відповідність до вимог ст. 296 КАС України до неї необхідно додати документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному наведеними вище нормативними приписами, з урахуванням уточнених вимог апеляційної скарги. Відтак, на час вирішення питання про залишення апеляційної скарги без руху суд апеляційної інстанції позбавлений можливості виконати вимог ст. 169 КАС України в частині зазначення точної суми судового збору, яку необхідно сплатити.

Згідно ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи, що Апелянтом в апеляційній скарзі не зазначено вимоги особи, яка подає скаргу, до суду апеляційної інстанції та до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання ОСОБА_1 строку для усунення визначених у вказаній ухвалі недоліків шляхом:

- надання уточненої апеляційної скарги з однією її копією;

- надання документу про сплату судового збору у розмірі, обчисленому з урахуванням викладених вище правил та з огляду на зміст уточненої апеляційної скарги, на такі реквізити: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача(МФО)- 899998; рахунок отримувача-UA1026007; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 298, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, - залишити без руху.

Надати Апелянту строк для усунення недоліків - п`ять днів, який обраховується з моменту отримання копії даної ухвали.

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута Апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк