Справа № 160/5132/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2021 рокуСправа № 160/5132/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-
2. Ухвалою від 12.04.2021 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строк для подання до суду заяв по суті спору, витребувано докази у відповідача.
3. 30.04.2021 відповідачем до суду подано клопотання про його заміну правонаступником.
4. 30.04.2021 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву з додатками та доказами його направлення позивачу.
6. Позивач отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, з 03.10.2006 перебуває на обліку як платник єдиного внеску.
7. 25.03.2021 у відділенні поштового зв`язку позивачем отримана оскаржувана вимога про сплату боргу.
8. Позивач вважає, що у позивача відсутній борг зі сплати єдиного внеску, оскільки підстави його нараховувати за період, коли він перебував у трудових відносинах та сплату єдиного соціального внеску здійснював роботодавець - Селянське (фермерське) господарство «Юр`ївське», взагалі відсутні.
9. Доказів отримання позивачем у період, коли він вже був юрисконсультом СФГ «Юр`ївське», доходів від провадження адвокатської діяльності індивідуально відповідач жодним чином не наводить. Як адвокат позивач не отримував будь-яких доходів з моменту працевлаштування юрисконсультом у СФГ «Юр`ївське».
10. Метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
11. З урахуванням особливостей форми діяльності самозайнятих осіб, саме задля досягнення мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.
12. Також, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 у справі № 160/7397/20 був задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 .
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
13. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що відповідно до даних інформаційних систем Державної податкової служби України ОСОБА_1 з 27.05.2009 перебував на обліку як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю (адвокат).
15. Позивач як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, з моменту взяття на облік перебуває на загальній системі оподаткування, податкова звітність та звітність з єдиного внеску за 2017-2020 роки позивачем не подавалась.
16. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 у справі № 160/7379/20 визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.03.2020 № Ф-114857-17/61, проте скасування вимоги не дає підстав контролюючому органу для скасування боргу (недоїмки) єдиного соціального внеску та підстав ненарахування у подальшому нарахувань є єдиного соціального внеску до моменту зняття платника податків з обліку у контролюючому органі.
17. Роботодавці та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, розглядаються законодавцем як окремі платники ЄСВ.
18. Станом на квітень 2021 року, відповідно до даних Єдиного реєстру адвокатів України, ОСОБА_1 зареєстрований як адвокат та здійснює адвокатську діяльність, документів, які підтверджують зупинення або припинення заняття адвокатською діяльністю позивачем як контролюючому органу так і до матеріалів справи не надано.
19. Сплата роботодавцями внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у визначеному законодавством розмірі не є обґрунтованим звільненням від сплати ЄСВ за адвокатську діяльність, оскільки дане твердження суперечить Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
21. Наказом Селянського (фермерського) господарства «Юр`ївське» від 31.08.2018 № 6 ОСОБА_1 прийнято на роботу згідно поданої заяви з 01.09.2018 на посаду юрисконсульта.
24. У трудовій книжці серія НОМЕР_2 , належній ОСОБА_1 , вбачається, що останній перебуває у трудових правовідносинах з СФГ «Юр`ївське» з 01.09.2018 по теперішній час.
25. З наданих відповідачем карток особового рахунку вбачається нарахування позивачу сум єдиного внеску:
- 19.04.2018: нарахування єдиного внеску в сумі 2457,18 грн;
- 02.05.2018: нарахування єдиного внеску в сумі 8448 грн;
- 19.07.2018: нарахування єдиного внеску в сумі 2457,18 грн;
- 19.10.2018: нарахування єдиного внеску в сумі 2457,18 грн;
- 21.01.2019: нарахування єдиного внеску в сумі 2457,18 грн;
- 19.04.2019: нарахування єдиного внеску в сумі 2754,18 грн;
- 19.07.2019: нарахування єдиного внеску в сумі 2754,18 грн;
- 21.10.2019: нарахування єдиного внеску в сумі 2754,18 грн;
- 20.01.2020: нарахування єдиного внеску в сумі 2754,18 грн;
- 14.02.2020: зменшено боргу минулих років на суму 2457,18 грн;
- 14.02.2020: зменшено боргу минулих років на суму 8448 грн;
- 14.02.2020: зменшено боргу минулих років на суму 2457,18 грн;
- 14.02.2020: зменшено боргу минулих років на суму 2457,18 грн;
- 14.02.2020: зменшено боргу минулих років на суму 2457,18 грн;
- 14.02.2020: зараховано стягнення в межах виконавчого провадження платіжне доручення від 13.02.2020 № 421 в сумі 2754,18 грн;
- 14.02.2020: зменшено боргу минулих років на суму 2754,18 грн;
- 21.04.2020: нарахування єдиного внеску в сумі 2078,12 грн;
- 20.07.2020: нарахування єдиного внеску в сумі 1039,06 грн;
- 19.10.2020: нарахування єдиного внеску в сумі 3178,12 грн;
- 19.01.2021: нарахування єдиного внеску в сумі 3300 грн;
справа № 160/7397/20, ЄДРСР . Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 у справі № 160/7397/20, яке набрало законної сили 16.10.2020, позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровської області задоволено, визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 05.03.2020 № Ф-114857-17/61 про сплату боргу (недоїмки).
28. Судом встановлено:
- 05.03.2020 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області сформувало та направило позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-114857-17/61, якою повідомило про наявність у позивача станом на 29.02.2020 заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 8262,54 грн;
- позивач своє право на заняття адвокатською діяльністю реалізовував не як самозайнята особа, а як найманий працівник - юрисконсульт Селянського (Фермерського) господарства «Юр`ївське» з 01.09.2018 та її роботодавець щомісячно сплачував єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а отже вказані обставини виключають обов`язок позивача по сплаті єдиного внеску як особою, що має право провадити адвокатську діяльність, оскільки позивач є найманим працівником, а не самозайнятою особою;
- за таких обставин суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави здійснювати автоматичне нарахування позивачу як самозайнятій особі єдиного внеску та вносити відповідні суми до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.03.2020 № Ф-114857-17/61.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
29. Відповідно до пункту 1.3 статті 1 ПК України цей Кодекс не регулює питання погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.
30. Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку врегульовані Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).
31. Статтею 1 Закону № 2464-VI наведено визначення наступних термінів:
- єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;
- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;
- максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок;
- мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця;
- недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
32. Згідно статті 2 Закону № 2464-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
33. Виключно Законом № 2464-VI визначаються, зокрема: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність.
34. Згідно пунктів 4 та 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є:
4) фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
5) особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
35. Правила обліку платників єдиного внеску врегульовані статтею 5 Закону № 2464-VI.
36. З 01.01.2021 набрали чинності зміни до Закону № 2464-VI, внесені згідно із Законом України від 13.05.2020 № 592-IX, якими статтю 4 доповнено частиною шостою наступного змісту: особи, зазначені у пунктах 4 і 5 частини першої цієї статті, які мають основне місце роботи, звільняються від сплати за себе єдиного внеску за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі не менше мінімального страхового внеску. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску за умови самостійного визначення за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі менше мінімального страхового внеску, бази нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
37. Пунктом 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI, в редакції з 01.01.2017, визначено, що єдиний внесок обчислюється:
- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць;
- у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;
38. Згідно із пунктом 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI, в редакції Закону від 03.10.2017 № 2148-VIII, який набрав чинності з 01.01.2018, єдиний внесок нараховується:
- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць;
- у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
39. З 01.01.2021 згідно із пунктом 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується:
- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
- у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
40. Частиною четвертою статті 8 Закону № 2464-VI визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
41. Єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску (частина п`ята статті 8 Закону № 2464-VI).
42. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
43. Органи доходів і зборів мають право проводити перевірки у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки. Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України (пункт 2 частини першої статті 13 Закону № 2464-VI).
VІ. ОЦІНКА СУДУ
44. Надаючи оцінку доводам позивача щодо неправомірності нарахування сум єдиного внеску самозайнятій особі у зв`язку із неотриманням доходу від адвокатської діяльності та сплатою за позивача, як найманого працівника, єдиного внеску роботодавцем, суд виходить із наступного.
45. Матеріалами справи підтверджено, що позивач був працевлаштований з 01.09.2018, за нього роботодавцем сплачені суми єдиного внеску.
47. Суд зазначає, що метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
48. Особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником.
49. Таким чином, позивач є застрахованою особою і єдиний внесок за нього нараховував та сплачував роботодавець, а розмір внеску був не меншим мінімального, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем як самозайнятою особою, яка не здійснювала незалежну професійну діяльність, що призвело б до подвійної сплати єдиного внеску у мінімальному розмірі.
50. Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як самозайняті особи (однак діяльність не здійснювали і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.
51. Застосування судом вищенаведених правових норм відповідає правовим висновкам Верховного Суду, висловленим у постановах від 27.11.2019 у справі № 160/3114/19, від 04.12.2019 у справі № 404/2149/19, від 23.01.2020 у справі № 480/4656/18, від 18.03.2020 у справі № 140/1777/19.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
52. З системного аналізу матеріалів справи та наведених норм законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку із чим присуджує на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.
53. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
56. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати на сплату судового збору у розмірі 908 грн.
57. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба