Справа № 380/12461/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/12461/20 пров. № А/857/4820/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н. В., Коваля Р.Й.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року (суддя Кравців О.Р., час ухвалення не зазначений, місце ухвалення м.Львів, дата складення повного тексту 03.02.2021р.),

в адміністративній справі №380/12461/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС,

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного сервісного центру МВС, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду звернення позивача від 23.11.2020 року; 2) зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення позивача від 23.11.2020 року та надати обґрунтовану відповідь по суті звернення; 3) стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Відповідач позову не визнав, вважаючи позовні вимоги безпідставними та недоведеними, у суді першої інстанції подав відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

З цим рішенням суду першої інстанції від 03.02.2021 року не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду є необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що надана відповідачем відповідь на звернення позивача по суті зводиться до довільного цитування норм без будь-якого висновку за результатом розгляду звернення. Відповіді по суті звернення ГСЦ МВС надано не було, не було вирішене поставлене прохання та не було надано законодавчо вмотивованої відмови у задоволенні чи відхиленні заяви позивача. Суд першої інстанції, обґрунтовуючи відмову, повністю взяв в основу текст відзиву відповідача, однак посилання відповідача на наявність чи відсутність в штаті ГСЦ МВС інструкторів не було зазначено у оскаржуваній відповіді, а тому посилання на цей факт не могло стати причиною для відмови у задоволенні позову. За своїм змістом увесь текст відзиву відповідача зводиться до обґрунтування відмови у задоволенні поданого позивачем звернення, яке стало предметом позову. Тобто, відповідач замість того, щоб надати повну, належну та обґрунтовану відповідь на звернення позивача, не прийняв жодного рішення за результатами розгляду заяви позивача, а обмежився простою формальністю без висновку.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду від 03.02.2021 року та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Відповідач Головний сервісний центр МВС з доводами апеляційної скарги не погодився, вважаючи їх необґрунтованими, подав на неї відзив, у якому зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, яке просить залишити без змін, залишивши без задоволення апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 звернувся до начальника Головного сервісного центру МВС із заявою від 23.11.2020, у якій зазначив наступне: 17.07.2020 набрали чинності зміни, що були внесені Наказом Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) від 22.05.2020 №408 до Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія. Зокрема, було змінено пункт, який визначав кількість помилок при складенні практичної частини іспиту із «Для одержання позитивної оцінки особи, що екзаменуються, не повинні допустити більше трьох помилок або двох однакових» на «Особі для складання практичного іспиту надається три спроби.». Водночас, частина інспекторів й далі керується старими нормами та неправильно визначає помилки осіб, що складають практичну частину іспиту, зокрема при двох однакових помилках. Зважаючи на зміну Інструкції, та вилучення пункту про дві однакові помилки, просив донести до всіх інструкторів що на сьогоднішній день є лише один критерій - більше трьох помилок (а.с. 5).

Відповідач скерував позивачу відповідь за №31/Л-3156 від 08.12.2020 на звернення позивача, у якій повідомив, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з п.3 розділу ІІІ Інструкції про приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом МВС України від 07.12.2009 №515 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.05.2020 №408), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.07.2020 за №625/34908, для допуску до складання практичного іспиту особа подає екзаменатору документ, що посвідчує особу, та екзаменаційний лист, у якому визначено вправи для перевірки підготовленості особи до керування транспортним засобом та типові помилки, які можуть бути допущені. Екзаменаційний лист затверджений додатком 2 до Інструкції. Згідно з додатком 2 до Інструкції для одержання позитивної оцінки особи, що екзаменуються, не повинні допустити більше трьох помилок. Водночас повідомлено, що відповідно до п.п. 1, 2 розділу ІV Інструкції, у разі незгоди особи з результатами іспиту(ів), який(і) вона складала, така особа протягом десяти робочих днів з дня його (їх) складання може подати РСЦ ГСЦ МВС, у підпорядкуванні якого знаходиться ТСЦ МВС, де був складений іспит, скаргу в паперовій чи електронній формі безпосередньо через вебсайт РСЦ ГСЦ МВС. Скарга викладається в довільній формі з визначенням суті порушеного питання. Скаргу на результати іспиту, що проведений ТСЦ МВС, розглядає комісія з розгляду скарг результатів складення іспиту(ів) РСЦ ГСЦ МВС (далі - комісія) у складі не менше п`яти осіб із числа осіб РСЦ ГСЦ МВС. Згідно з п.п. 14, 15 розділу ІV Інструкції за результатами розгляду скарги комісія приймає одне з таких рішень: про задоволення скарги та анулювання результатів іспиту; про відмову в задоволенні скарги та залишення незмінним результату іспиту. У разі задоволення скарги та анулювання результату іспиту особа повторно складає теоретичний та/або практичний іспити. Повторне складання практичного іспиту до загальної кількості спроб, установленої в абзаці першому пункту 24 розділу III цієї Інструкції, не зараховується (а.с. 6).

Позивач вважаючи, що відповідачем неналежно розглянуто його звернення, звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач належним чином та у відповідності до законодавства розглянув звернення ОСОБА_1 від 23.11.2020 року, а тому немає підстав для задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Реалізацію вказаного права громадянами України закріпленого у статті 40 Конституції України права регламентовано Законом України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 року №2939-VI та Законом України Про звернення громадян від 02.10.1996 року №393/96-ВР.

Закон України Про звернення громадян регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ст.1 Закону України Про звернення громадян, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За приписами ст.3 Закону України Про звернення громадян, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно із ст.14 Закону України Про звернення громадян, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Відповідно до ст.15 Закону України Про звернення громадян, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

За замістом ст.19 Закону України Про звернення громадян, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відповідно до ст.20 Закону України Про звернення громадян, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Відтак, аналіз вищенаведеного дає підстави для висновку, що одержавши звернення громадян, суб`єкт, якому адресовано таке звернення та до повноважень якого належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язаний об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Судом першої інстанції вірно враховано, що Єдиний порядок приймання, реєстрації, розгляду, узагальнення та аналізу звернень громадян в апараті МВС, закладах, установах і підприємствах, що належать до сфери управління МВС, а також визначає порядок контролю за його дотриманням встановлено Положенням про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затверджений наказом МВС України №1177 від 10.10.2004, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.10.2004 за №1361/9960 (далі - Порядок №1177).

Так, громадяни України мають право звернутися до апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, їх керівників із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявами або клопотаннями про реалізацію своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів, а також зі скаргами про їх порушення (п.1.3 Порядку №1177).

Пунктом 1.6 Порядку №1177 передбачено, що до звернень громадян відносять викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Під термінами «пропозиція», «заява», «скарга» слід розуміти:

- «пропозиція» (зауваження) - звернення громадян, де висловлюється порада, рекомендація щодо діяльності апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства;

- «заява» (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо;

- «скарга» - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, установ, організацій, об`єднань громадян, підприємств, посадових осіб.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що із змісту надісланої заяви ОСОБА_1 від 23.11.2020 року до Головного сервісного центру МВС не вбачалось будь-яких порушень його прав, свобод чи інтересів, а також будь-якої перешкоди у їх реалізації. Також не встановлено зауважень до дій екзаменаторів при прийманні іспиту для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія.

З огляду на зміст звернення ОСОБА_1 від 23.11.2020 до ГСЦ МВС судом розцінюється як фактично подана «пропозиція», зокрема, щодо застосування норм чинного законодавства та діяльності працівників (інструкторів).

На вказане звернення позивача за фактом його розгляду відповідач у своїй відповіді від 08.12.2020 №31/Л-3156 надав заявнику інформаційне роз`яснення щодо застосування норм чинного законодавства, зокрема, щодо порядку здачі іспиту із отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, згідно Інструкції про порядок приймання іспиту для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.12.2009 року №515.

При цьому, заявнику було повідомлено (роз`яснено) про право та порядок оскарження результатів іспиту щодо отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги те, що права чи законні інтереси позивача ОСОБА_1 не були порушені оскарженою відповіддю відповідача №31/Л-3156 від 08.12.2020 наданої на заяву позивача від 23.11.2020 року, така відповідь надана в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги є безпідставними та не доведеними.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість та об`єктивність висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду від 03.02.2021 року винесене з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Згідно п.2 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року в адміністративній справі №380/12461/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль