Справа № 480/921/21
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року Справа № 480/921/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Високос Я.С.

представника позивача Гордієнко Л.В., представника відповідача Непийпа Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фермерського господарства "Озон" до Головного управління Державної податкової служби в Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство «Озон» (далі - позивач, ФГ «Озон») звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача Головного управління ДПС у Сумській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 21.09.2020 № та № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що податковим органом було допущено порушення порядку призначення та проведення перевірки. Жодних доказів, які би свідчили про наявність у податкового органу інформації про порушення ФГ «Озон» вимог законодавства, а також про отримання її в установленому порядку, що створювало би достатні умови для проведення фактичної перевірки ФГ «Озон» на підставі п.п.80.2.5. п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, не надано. В наказі №882 від 25.08.2020 про проведення перевірки відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності товариства вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) було встановлено факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) було встановлено податковим органом. Позивач вважає, що саме ці обставини вказують на протиправність наказу про проведення фактичної перевірки №882 від 25.08.2020. Враховуючи те, що до початку перевірки 25.08.2020 наказ про проведення перевірки не був вручений, а перевірку у встановлену дату взагалі не розпочато, то такий наказ взагалі вичерпав свою дію, та не розповсюджується на перевірку, що розпочалась 27.08.2020. Таким чином на думку позивача, перевірка, що розпочалась 27.08.2020 взагалі проведена без належного наказу контролюючого органу.

Із врахуванням викладеного, позивач зазначає, що акт, укладений за результатами перевірки, яка проведена в порушення п.п. 80.2.5.ст. 80 Податкового кодексу України без виданого належним чином наказу на її проведення, не може бути підставою для донарахування податкових зобов`язань податковими повідомленнями - рішеннями за її результатами.

Також позивач зазначає щодо відсутності належним чином підписаного уповноваженими особами позивача акту перевірки. Як зазначено в акті перевірки перевірка проведена в присутності заступника голови ФГ «Озон» ОСОБА_1 . Однак, головою фермерського господарства «Озон» є ОСОБА_2 , який взагалі не був присутній під час проведення перевірки, з матеріалами перевірки ознайомлений не був та взагалі не підписував акт за результатами його проведення. Заступник голови ОСОБА_1 взагалі не має повноважень на підписання актів перевірки від імені підприємства.

У податкового органу відсутні підстави для нарахування податкових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями. Так, Головне управління ДПС у Сумській області було донараховано податкові зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Сумській області № від 21.09.2020 на суму 12240 грн адміністративні штрафи та інші санкції та податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Сумській області № від 21.09.2020 на суму 500 000,00грн. адміністративні штрафи та інші санкції. Як зазначено в цих податкових повідомленнях рішеннях, підставою для донарахування був акт від 28.08.2020 р. №0243/18/17/РРО/30425209. Однак, фактична перевірка була оформлена актом від іншого дня - 27.08.2020, а акту 28.08.2020 №0243/18/17/РРО/30425209 позивач ніколи не отримував.

Також позивач зазначає щодо відсутності у податкового органу доказів зберігання пального на момент перевірки. В акті перевірки від 27.08.2020 ревізори зазначили, що відповідно до Єдиного державного реєстру податкових накладних та розрахунків коригування встановлено надходження та отримання ФГ «Озон» пального від ПП «Торговий дім «Фонтекс-Агро». Разом із тим, в наведеному акті ревізори обмежились лише описом факту придбання позивачем дизельного пального, не встановивши факт його зберігання, місце зберігання, наявні на час перевірки залишки та порядок його використання. Лист, щодо залишків пального підписаний заступником голови ФГ «Озон» не є документом, що підтверджує наявність залишків пального. Отже, жодні докази факту зберігання позивачем пального або наявності залишків такого пального на час проведення перевірки відсутні. Таким чином, позивач вважає недоведеним перевіркою факт зберігання позивачем пального без наявності ліцензії.

Також позивач зазначає щодо відсутності підстав для притягнення до відповідальності з діяльність зі зберігання пального без ліцензії. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», під місцем зберігання пального розуміється місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; під зберіганням пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико - хімічних характеристик. З вказаних вище положень законодавства випливає висновок, що отримувати ліцензію на право зберігання пального суб`єкт господарювання повинен тільки для стаціонарних цнстерн/ємностей.

Після купівлі дизельного палива відбулася заправка паливних баків транспортних засобів, які ФГ «ОЗОН» використовує у власній господарській діяльності. Отже, зберігання в стаціонарних ємностях загалі не відбувалось.

Крім того, позивач зазначає щодо відсутності предметом перевірки було здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового , алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального в частині здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обліку, ліцензування, виробництва та транспортування пального, спиту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Отже, перевіркою взагалі не було передбачено перевірку порядку надання документів про взяття на облік платника податку, відповідальність за порушення якого передбачена Пунктом 117.1 ст.117 Податкового кодексу України. Отже, до ФГ «Озон» безпідставно було застосовану штрафну санкцію за неподання повідомлення за формою №20-ОПП, оскільки вказані питання згідно наказу ГУ ДПС у Сумській області №882 від 25.08.2020 не відносилися до предмету перевірки.

Щодо відсутності порушення платником податку п. 63.3. ст. 63 Податкового кодексу України, позивач зазначає, що не є акцизним складом паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої (пп.14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

Отже, паливні баки транспортних засобів, які використовуються для подачі пального до двигуна внутрішнього згорання такого транспортного засобу, для приведення його в рух, не є ємностями для зберігання пального, у розумінні Закону № 481. Отже, транспортні засоби у ФГ «Озон» не є об`єктами через які проводиться діяльність, що потребує отримання ліцензії, отже не виникає обов`язку щодо сплати податків, та взагалі не є об`єктом фактичної перевірки.

Крім того, норми Податкового кодексу України не встановлюють строки подання повідомлення за формою №20-ОПП, що в свою чергу виключає одну з необхідних складових для притягнення особи до відповідальності згідно п. 117.1 ст.117 ПК України. Строки встановлені наказом Мінфіну "Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів" №1588 від 09.12.2011, а санкція статті 117 ПК України передбачає відповідальність за порушення строків, встановлених виключно кодексом. Штраф застосовано в розмірі, що значно перевищує той, що встановлений нормами п 117.1 ст.117 Податкового кодексу України.

Крім того, позивач зазначав, що податковим органом безпідставно застосовано штраф під час дії карантину. Відповідальність за неподання (несвоєчасне подання) повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за ф. №20-ОПП протягом періоду здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби не застосовується. Отже, ФГ «Озон» безпідставно притягнуто до відповідальності в період дії карантину, що є порушенням п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, зазначив, що наказ ГУ ДПС у Сумській області від 25.08.2020 № 882 «Про проведення фактичної перевірки» ФГ «Озон», оформлений у відповідності до вимог пункту 81.1 статті 81 ПК України та містить відповідні посилання щодо підстав проведення перевірки передбачених підпунктами 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. При цьому норми ПК України, не передбачають зобов`язання щодо зазначення контролюючим органом у наказі на проведення фактичної перевірки конкретизації підстав, окрім перелічених у підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Кодексу.

Фактична перевірка ФГ «Озон» проведена ГУ ДПС у Сумській області з додержанням визначених прав платника податків та у межах функціональних повноважень контролюючого органу передбачених ПК України. Відповідач зазначав, що ПК України не встановлює обмежень стосовно дати початку проведення фактичних перевірок, окрім загальних вимог (пункт 82.3 статті 83 Кодексу) щодо не перевищення терміну їх здійснення протягом 10 діб. Фактична перевірка ФГ «Озон» була проведена у період з 9-00 до 16-30 год. 27.08.2020 у визначений строк можливості її здійснення передбачений ПК України зазначений у наказі ГУ ДПС у Сумській області від 25.08.2020 №882 «Про проведення фактичної перевірки» з 25.08.2020 по 03.09.2020.

Також відповідач звертав увагу суду, що норми Податкового кодексу України не передбачають зобов`язання щодо зазначення контролюючим органом у Наказі на проведення фактичної перевірки конкретизації підстав, окрім перелічених у пп.80.2.1- 80.2.7 ст. 80 Податкового кодексу України.

Перевірка ФГ «Озон» була проведена у присутності представника ФГ «Озон» ОСОБА_1 (заступника голови), який отримав копію наказу ГУ ДПС у Сумській області від 25.08.2020 № 882 «Про проведення фактичної перевірки», ознайомився з направленням на право здійснення перевірки службовими особами від 25.08.2020 за №№ 1077, 1078, 1079 та не мав жодних зауважень щодо підстав її організації та проведення. При цьому ОСОБА_1 безпосередньо був присутнім при проведенні фактичної перевірки ФГ «Озон», надав усі необхідні документи в частині визначених питань щодо обігу пального. Одночасно відповідач зазначав, що інформаційні довідки про наявність в господарстві самохідної сільськогосподарської техніки, пального у кількості 1 тони станом на 27.08.2020 та реєстр накладних на дизельне пальне за квітень-серпень 2020 року підписані головою ФГ «Озон» та скріплені печаткою підприємства 27.08.2020.

Акт фактичної перевірки ФГ «Озон» проведеної 27.08.2020 за місцем зберігання пального за адресою: Сумська обл., Шосткинський р-н, с. Клишки, вул. Бойко, буд. 105 А підписаний посадовими особами ГУ ДПС у Сумській області, представником підприємства та зареєстрований наступного робочого після закінчення перевірки - 28.08.2020 за № 0243/18/ 17/РРО/30425209, що не суперечить (передбачено) приписам Кодексу. Другий примірник акта отримано представником ФГ «Озон» 27.08.2020 в день його підписання, якому у подальшому було присвоєно зазначений номер та винесені відповідні податкові повідомлення-рішення

Фактичною перевіркою встановлено, що на території ФГ «Озон» встановлено ємність місткістю 10 000 літрів з паливно-роздавальною колонкою, фактичні залишки пального (дизельне пальне) в якій станом на 9 год. 20 хв. 27.08.2020 року складають 1 000 літрів, що відображено у додатку 1 до матеріалів перевірки, на підставі зняття залишків товарно-матеріальних цінностей (підакцизних товарів) оформлених у вигляді інформаційної довідки підписаної представником підприємства та підтверджених листом підприємства за № 44 від 27.08.2020. Надходження дизельного пального підтверджується даними реєстру накладних на дизельне пальне, складеним за квітень-серпень 2020 року станом на 27.08.2020 підписаним представником підприємства та скріпленим печаткою ФГ «Озон». Зберігання палива у кількості 1000 літрів в ємності виявленій під час проведення перевірки саме для потреб ФГ «Озон» у господарській діяльності позивачем не заперечувалося під час перевірки та під час надання письмових зауважень до акту перевірки..

Щодо відсутності підстав для притягнення до відповідальності зі зберігання пального без ліцензії відповідач зазначав, що фактичною перевіркою встановлено, що на території ФГ «Озон» встановлено ємність місткістю 10 000 літрів з паливно-роздавальною колонкою, фактичні залишки пального (дизельне пальне) складають 1 000 літрів, що підтверджується актом інвентаризації, письмово підтверджено керівником підприємства, але станом на 27.08.2020 ліцензії на право оптової, роздрібної торгівлі пальним та зберігання пального ФГ «Озон» відсутні (не отримувались). Таким чином за результатами фактичної перевірки встановлено факт зберігання ФГ «Озон» пального без отримання відповідної ліцензії (зокрема для потреб власного споживання чи промислової переробки), чим порушено вимоги статті 15 Закону № 481.

Щодо відсутності порушення платником податку п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України, відповідач не погоджується із такими твердженнями та зазначає, що одночасно під час фактичної перевірки встановлено неподання до контролюючого органу за основним місцем обліку, згідно з порядком обліку платників податків повідомлення про об`єкти, через які проводиться діяльність (згідно довідки про наявність самохідної сільськогосподарської техніки ФГ «Озон» станом на 27.08.2020 підписаною головою ФГ «Озон» та скріпленою печаткою підприємства у кількості 12 транспортних засобів. Відповідно до довідки про наявність самохідної сільськогосподарської техніки по ФГ «Озон» станом на 27.08.2020 встановлено використання у господарській діяльності підприємства 12 транспортних засобів щодо яких відповідно до норм кодексу та порядку № 1588 до контролюючого органу не подані повідомлення за формою № 20-ОПП. Згідно інформації, наявної в інформаційних базах ДПС, ФГ «Озон» повідомлення № 20-ОПП щодо використання в діяльності 12 транспортних засобів, зазначених а акті перевірки до органів ДПС не подавались.

Щодо безпідставного застосування штрафу у дванадцятикратному розмірі відповідач зазначає, що перевіркою встановлено використання у господарській діяльності підприємства 12 транспортних засобів щодо яких відповідно до норм кодексу та Порядку № 1588 до контролюючого органу не подані повідомлення за формою № 20-ОПП, у зв`язку з чи згідно рішення ГУ ДПС у Сумській області від 21.09.2020 за № до ФГ «Озон» були застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 12 240,00 грн. (12 транспортних засобів х 1020,00 грн.).

Також відповідач вважає, що підприємств безпідставно посилається на застосування штрафу під час дії карантину, враховуючи те, що фактичною перевіркою ФГ «Озон» було встановлено порушення вимог Кодексу, саме у частині обліку, та транспортування пального згідно визначених законодавством функцій у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального вимоги пункту 52і підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Кодексу щодо незастосування штрафних санкцій не поширюються. Транспортні засоби для заправки яких використовувалось отримане пальне та стосовно яких ФГ «Озон» не були подані повідомлення про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП обліковувались на підприємстві до 1 березня 2020 року (дати запровадження мораторію на застосування санкцій саме за фактами вчинених порушень). Зважаючи на вищенаведене, висновки акту фактичної перевірки та застосовані штрафні санкції є правомірними, а спірні податкові повідомлення-рішення прийнято обґрунтовано, згідно чинного законодавства та не підлягають скасуванню.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб, ухвалою суду призначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що ГУ ДПС у Сумській області у відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, на підставі підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України (далі за текстом - ПК України), згідно наказу від 25.08.2020 за № 882 «Про проведення фактичної перевірки» 27.08.2020 було проведено фактичну перевірку ФГ «Озон» за місцем зберігання та/або відпуску пального за адресою: Сумська обл., Шосткинський р-н, с. Клишки, вул. Бойко, буд. 105 А.

Фактичну перевірку проведено згідно функцій визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального, у частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування, обігу та реалізації пального, цільового використання пального, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками.

За результатами фактичної перевірки складено та вручено представнику підприємства в день складання акт проведеної 27.08.2020 перевірки. Акт зареєстрований в ГУ ДПС у Сумській області 28.08.2020 за № 0243/18/17/РРО/30425209.

Фактичною перевіркою встановлені порушення позивачем статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального» (з наступними змінами та доповненнями) (далі за текстом - Закон № 481), у частині зберігання пального без отримання відповідної ліцензії; неподання до контролюючого органу за основним місцем обліку, згідно з порядком обліку платників податків повідомлення про об`єкти, через які проводиться діяльність (за формою № 20-ОПП), чим порушено вимоги пункту 63.3 статті 63 ПК України.

За результатами розгляду заперечення ФГ «Озон» від 10.09.2020 за № 46 (вх. № 20143/10 від 14.09.2020) висновки акту фактичної перевірки від 28.08.2020 за № 0243/18/17/РРО/30425209) щодо виявлених (встановлених) порушень ГУ ДПС у Сумській області залишені без змін, про що листом від 18.09.2020 № 12943/10/18-28- 07-05-23 повідомлено позивача.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Сумській області винесені податкові повідомлення-рішення від 21.09.2020 за № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 500 000,00 грн. за зберігання пального без отримання відповідної ліцензії; від 21.09.2020 за № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 12 240,00 грн. за неподання повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (12 х 1020,00 грн.).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стосовно винесеного податкового повідомлення-рішення від 21.09.2020 за № про застосування до підприємства штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 500 000,00 грн. за зберігання пального без отримання відповідної ліцензії, суд зазначає наступне.

Фактичною перевіркою встановлено, що на території ФГ «Озон» встановлено ємність місткістю 10 000 літрів з паливно-роздавальною колонкою, фактичні залишки пального (дизельне пальне) в якій станом на 9 год. 20 хв. 27.08.2020 року складають 1 000 літрів, що відображено у додатку 1 до матеріалів перевірки, на підставі зняття залишків товарно-матеріальних цінностей (підакцизних товарів) оформлених у вигляді інформаційної довідки підписаної представником підприємства та підтверджених листом підприємства за № 44 від 27.08.2020. Надходження дизельного пального підтверджується даними реєстру накладних на дизельне пальне складеним за квітень-серпень 2020 року станом на 27.08.2020 підписаним представником підприємства та скріпленим печаткою ФГ «Озон».

Зберігання палива у кількості 1000 літрів в ємності виявленій під час проведення перевірки саме для потреб ФГ «Озон» у господарській діяльності не заперечується (абзац сьомий сторінки 2 заперечення ФГ «Озон» від 10.09.2020 за № 46).

Як встановлено під час перевірки наявне пальне було придбано для використання в господарській діяльності підприємства. Як зазначив позивач, придбане пальне ФГ «Озон» використовується виключно у власній господарській діяльності, для роботи комбайнів під час сільськогосподарських робіт.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України регулює Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» ( далі - Закон № 481).

Статтею 15 вищевказаного Закону № 481 безпосередньо регулюються питання щодо порядку отримання та використання дозвільних документів (ліцензій) пов`язаних з імпортом, експортом, оптовою і роздрібною торгівлею алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та його зберіганням.

Зокрема частиною восьмою статті 15 Закону № 481 визначено, що суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Так, даною нормою передбачено, що виключно суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального.

За змістом вищезазначених норм Закону №481 визначено обов`язок суб`єктів господарювання зберігати пальне у місцях зберігання лише за наявності ліцензії на зберігання пального.

У разі порушення вказаного обов`язку застосовується штраф, передбачений ч. 2 ст. 17 Закону №481, у сумі 500000 грн.

Згідно з визначеннями, зазначеними у ст. 1 Закону №481 - місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Згідно з ч. 39 ст. 15 Закону №481 для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Отже за змістом вказаних норм місцем зберігання пального є споруда та/або/обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального і розміщені на певній території, тобто є стаціонарними.

З акту перевірки вбачається, що згідно реєстру акцизних накладних ФГ «Озон» придбано паливо дизельне, постачання згідно акцизних накладних здійснювалось за адресою отримання пального.

Позивач не заперечує, що отримав від постачальника дизельне пальне, проте зазначає, що дизельне пальне розвантажувалось у ємність (бочку), але не реалізовувалося будь-яким іншим суб`єктам господарювання, а розливалося в баки транспортних засобів, які використовуються у господарській діяльності позивача, в т.ч. трактори, вміст паливного баку транспортного засобу 450л, а також в два зернозбиральні комбайни вміст паливного баку транспортного засобу 240л та 310л, про що зазначено в листі від 27.08.2020 №44, наданим підприємством до податкового органу та до матеріалів справи. Крім того, позивачем під час перевірки було надано довідку про наявність станом на 27.08.2020 сільськогосподарської техніки в кількості 12 шт. На підтвердження використання в господарській діяльності представником позивача надано відповідні копії дорожніх листів трактора, в яких відображено дані щодо видачі пального, залишки пального.

Надаючи оцінку вищевикладеному, суд зазначає, що, встановивши факт отримання позивачем дизельного пального, відповідач не встановив, не зафіксував та не довів належними та допустимими доказами факт та місце зберігання дизельного пального.

Суд зауважує, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону № 481 оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Відповідно до ч. 8 ст. 15 Закону № 481 суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Таким чином, слід зауважити, що ліцензія на зберігання видається та "прив`язана" до місця зберігання пального, тобто, адреси розташування складу зберігання.

Умовою видачі ліцензії на зберігання є наявність зареєстрованих відповіло до закону ємкостей, що не було встановлено відповідачем під час перевірки. Відповідно до ст. 15 Закону № 481 суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право зберігання пального, на кожне місце зберігання пального, але доказів того, що ФГ «Озон» зареєстроване місце зберігання пального матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" місце зберігання пального місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування. Зберігання пального діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Вказаний Закон не містить вказівки на те, що пальне повинно зберігатися виключно у стаціонарних ємностях для зберігання пального; не визначає граничний об`єм пального чи обмежень по строку, з якого починається "зберігання пального"; саме по собі зберігання пального не є підставою для реєстрації акцизного складу, оскільки вимагає певного обсягу пального.

Крім того, резервуари, які використовуються для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, з 01.10.2019, повинні бути обладнані витратомірами- лічильниками та рівнемірами-лічильниками, які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (п. 230.1 ст. 230 ПК Кодексу).

Доказів того, що у позивача зареєстрований відповідний резервуар, який використовується для зберігання пального матеріали справи не містять.

Як зазначає позивач, після купівлі дизельного палива та зливу кількості палива відбулася подальша заправка паливних баків транспортних засобів, які ФГ «Озон» використовує у власній господарській діяльності, отже фактичного зберігання в стаціонарних ємностях загалі не відбувалось.

З вказаних вище положень законодавства випливає висновок, що отримувати ліцензію на право зберігання пального суб`єкт господарювання повинен тільки для стаціонарних цистерн/ємностей.

Враховуючи викладене, з урахуванням вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та положень п.п. 14.1.6. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що позивач не повинен був отримувати ліцензію на право зберігання пального, якщо таке пальне після купівлі було завантажене у паливні баки транспортних засобів та використовувалося в господарській діяльності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», випливає, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Таким чином, оскільки держава не виконала свій обов`язок із запровадження чіткого порядку отримання ліцензії у разі знаходження пального в паливних баках транспортних засобів, що сприяло б юридичній визначеності у правовідносинах, які стосуються майнових інтересів суб`єктів господарювання, то негативні наслідки у вигляді штрафу не можуть покладатися на платника податків.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов Фермерського господарства "Озон" необхідно задовольнити в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 21.09.2020 №.

Стосовно винесеного податкового повідомлення-рішення від 21.09.2020 за № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 12 240,00 грн. за неподання повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (12 х 1020,00 грн.), суд зазначає наступне.

Підпунктом 80.2.5. п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами - лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

З огляду на зміст викладених норм, для застосування п.п. 80.2.5. п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України у якості підстави для проведення фактичної перевірки необхідною умовою було отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами- лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також з здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Підставою проведення фактичної перевірки, визначеної п.п. 80.2.5 ст. 80 ПКУ, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами- лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Пунктом 8.4 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 р. №1588 встановлено, що повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Згідно з п.117.1 ст.117 Податкового кодексу України неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

В даному випадку, податковим органом під час застосування штрафних санкції за порушення норм ПК України вийшло за межі предмету та підстав перевірки. Так, норми ст. 117 ПК України передбачають відповідальність саме за порушення норм ПК України, як передбачено в п. 117.1 ст. 117 ПК України, а не за будь-які іншій порушення

В даному випадку, було призначено перевірку стосовно дослідження питання порушення підприємством вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами- лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, відповідальність та штрафні санкції за які передбачені не нормами ПК України, а нормами Закону №481.

Разом із тим, порушення, за які були застосовані штрафні санкції, стосуються виключно норм ПК України, які повинні бути досліджені під час призначення документальної перевірки. Наказ про призначення перевірки щодо дотримання позивачем норм податкового законодавства ГУ ДПС в Сумській області не було видано, перевірка не призначалася.

Суд зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов Фермерського господарства "Озон" необхідно задовольнити повністю.

Щодо посилання позивача на порушення відповідачем порядку призначення та проведення перевірки, зокрема відсутність підстав для проведення перевірки, не відображення в наказі обов`язкових реквізитів, суд зазначає, що в даному випадку, не є предметом розгляду справи правомірність прийнятого наказу податковим органом про проведення перевірки. В даному випадку, наказ вичерпав свою дію, до перевірки були допущені перевіряючи, заступником голови ФГ «Озон» надавалися документи, в т.ч. надавалися додаткові письмові пояснення та документи керівником ФГ «Озон» по суті порушень, зауваження на висновки акту перевірки. Податковим органом було видано наказ про проведення фактичної перевірки. Таким чином зазначені обставини не є підставою для скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь Фермерського господарства "Озон" підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фермерського господарства "Озон" до Головного управління Державної податкової служби в Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 21.09.2020 № та № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (м.Суми, вул. Іллінська, 13,і.к. 43995469) на користь фермерського господарства "Озон" (Шосткинський район, с.Клишки, вул..Бойко,105-А,і.к. 30425209) витрати зі сплати судового збору в сумі 7683,61 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 17.05.2021

Суддя С.М. Гелета