Справа № 463/780/21
Суддя: Мармаш В. Я.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/780/21
Провадження №2-а/463/38/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Мармаша В.Я.

з участю секретаря с/з - Заставної С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бродівського відділення поліції Золочівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ГАА №114623 від 19 січня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення. Просив скасувати постанову серії ГАА №114623 від 19 січня 2021 року інспектора поліції СРПП №2 Бродівського відділення поліції Золочівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Матвіїва П.С., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.44-3 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Крім того, просив звільнити його на підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Позовні вимоги мотивує тим, що 19 січня 2021 року інспектором поліції СРПП №2 Бродівського відділення поліції Золочівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області відносно нього було складено постанову про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП, а саме: 19.01.2021 року о 13.10 год. перебував без засобів індивідуального захисту (маски) в приміщенні автостанції, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час дії карантинних обмежень. Вказану постанову вважає незаконною, необґрунтованою та винесеною за відсутності належних доказів його вини, оскільки інкримінованого йому правопорушення не вчиняв. Зазначив, що у вказаний в оскаржуваній постанові час, перебуваючи в черговій відпустці за період проходження військової служби в ЗСУ, разом із дружиною їхав у гості до родини в с.Нем`яч Бродівського району Львівської області. Перебуваючи в приміщенні автостанції в м.Броди в очікуванні рейсу Броди-Підкамінь, пам`ятаючи про карантинні обмеження та немаючи наміру їх порушувати, разом із дружиною були одягнені у захисні маски, які придбали на передодні. У зв`язку із низькою якістю придбаної маски, в такій відірвались резинки з обох сторін, які кріпляться до тканини, пошкоджена маска впала на бетонне покриття, забруднилась і стала непридатною для використання. В той час як він намагався витягнути зі свого наплічника нову маску до нього підійшов працівник поліції, який без жодних пояснень склав на нього оскаржувану постанову. Працівник поліції в порушення вимог ст..258 КУпАП не роз`яснив йому його прав, не вислухав його пояснень та пояснень свідка, дружини. На прохання обмежитись усним зауваженням у зв`язку із малозначністю вчиненого діяння, оскільки таким не було спричинено шкоди відповідним суспільним відносинам, працівник поліції не відреагував. А тому з метою захисту своїх порушених прав звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча були повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином. Про поважність причин неявки в судове засідання суд не повідомив. Відзиву на позов та заяви про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не скеровував.

У зв`язку з належністю повідомлення сторін про дату, час і місце судового засідання відповідно до положень ч.1 ст.205 КАС України суд вважає, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Приведена до присяги та допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 надала суду наступні показання. Пояснила, що є дружиною позивача ОСОБА_1 . Дійсно 19.01.2021 року разом із чоловіком прямували в гості до родини. Знаючи про карантинні обмеження, на території автостанції перебували у захисних масках. У зв`язку із поганою якістю маска чоловіка пошкодилась, відірвались резинки, а тому чоловік змушений був її замінити на нову, і саме в цей момент до нього і підійшов працівник поліції, який без жодних пояснень зразу склав оскаржувану постанову.

Ухвалою судді від 24.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заслухавши показання свідка, з`ясувавши обставини справи, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові матеріали, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.246 КАС України, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 січня 2021 року інспектором поліції СРПП №2 Бродівського відділення поліції Золочівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області відносно ОСОБА_1 було складено постанову серії ГАА №114623 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП. Згідно долученої до матеріалів справи копії оскаржуваної постанови встановлено, що інкриміноване позивачу у вину адміністративне правопорушення проявилось в тому, що останній 19.01.2021 року о 13.10 год. перебував без засобів індивідуального захисту (маски) в приміщенні автостанції, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час дії карантинних обмежень, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Частиною 2 ст.44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозаписучих засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду під час розгляду адміністративної справи № 337/3389/16-а в постанові від 30.05.2018р. зазначив, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного Верховний Суд відмітив, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Дослідивши обставини справи та наявні в матеріалах справи письмові документи суд приходить до висновку, що будь-яких доказів, в тому числі і фото- чи відеозапису з місця події, на спростування, зазначених у позовній заяві позивачем обставин, стороною відповідача суду не представлено та клопотань про витребування таких не заявлено, а тому суд вважає пояснення позивача правдивими та такими, що не суперечать матеріалам справи. Та з цих же підстав надає віри показанням свідка, допитаного в судовому засіданні, з приводу обставин складення оскаржуваної постанови.

Крім того, оскаржувана постанова винесена за відсутності свідків.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог чинного законодавства без врахування доказів наявності обставин, що вказують на малозначність вчиненого, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення згідно ч.3 ст.286 КАС України закриттю із звільненням ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.44-3 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю скоєного, та суд вважає за можливе обмежитись усним зауваженням.

У відповідності до положень ст.139 КАС України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, так як позов задоволено в повному обсязі, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Бродівського відділення поліції Золочівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області підлягає до відшкодування 454 грн. судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду.

Керуючись ст. ст. 6,9,72-77,295,297 КАС України, ст. ст. 9, 33, 44-3, 251, 254, 258, 268, КУпАП, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Бродівського відділення поліції Золочівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області (місцезнаходження: 80601, Львівська область, м.Броди, вул. Золота, 10) про скасування постанови серії ГАА №114623 від 19 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ГАА №114623 від 19 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.44-3 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю скоєного, обмежившись усним зауваженням.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бродівського відділення поліції Золочівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок) судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.295,297 КАС України, п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Мармаш В.Я.