Справа № 640/12816/21
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 травня 2021 року м. Київ № 640/12816/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку»

до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (надалі - позивач), адреса: 04052, місто Київ, вулиця Глибочицька, будинок 40х до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича (надалі - відповідач), адреса: 01001, місто Київ, вулиця Еспланадна, будинок 32-В, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії реєстратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича щодо проведення державної реєстрації припинення обтяження рухомого майна за реєстраційним номером №14668867 від 04 грудня 2014 року;

- зобов`язати реєстратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича скасувати запис про вилучення обтяження реєстраційний № 14668867 від 04 грудня 2014 року (контрольна сума: Г2А1912БДА) та поновити в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запис про обтяження № 14668867 від 04 грудня 2014 року (контрольна сума: Г2А1912БДА) за Договором застави автомобіля № 15/20-2008-ЗА від 31 липня 2008 року з дати вилучення такого запису - 15 березня 2017 року.

Підставами позову вказано порушення суб`єктом владних повноважень прав позивача внаслідок вчинення протиправних дій.

З аналізу матеріалів справи судом встановлено, що предметом спору у даній справі є відносини пов`язані з кридитним договором та предметом застави цього кредитного договору.

Суд звертає увагу, що за твердженнями позивача, з метою з`ясування обставин переходу права власності на Предмет застави до іншої особи ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» 30 квітня 2021 року направлено запит до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленко С. А., Вих. № 446, щодо запису про обтяження спірного автомобіля. У відповідь на вказаний запит товариством отримано Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація вилучення запису) № 51715507 від 15 березня 2017 року відповідно до якого стало відомо, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем 15 березня 2017 об 12:59:49 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вилучено запис № 14668867 з контрольною сумою Г2А1912БДА на підставі заяви ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БГ БАНК» про реєстрацію змін обтяження рухомого майна, № 62970574 від 15 березня 2017 року.

Вважаючи вказані дії, рішення та запис протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи питання належності даного спору до справи, на яку поширюється юрисдикція адміністративних судів, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

У силу пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Так, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Суд звертає увагу, що за правилами частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З огляду на наведені вище нормативні положення, не можна вважати публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень), як суб`єктом публічного права, та суб`єктом приватного права - фізичною чи юридичною особою, - в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Суд звертає увагу, що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, яка відступила від висновку, викладеного, зокрема у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 815/4618/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорене рішення, здійснено оспорений запис.

На переконання суду, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на рухоме, нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на майно є цивільно-правовим. А тому, вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін.

Натомість, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17).

В даній ситуації на переконання суду, спір у даній справі, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки державний реєстратор, виконуючи дії щодо проведення державної реєстрації припинення обтяження майна, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Оскаржуване рішення та дії щодо проведення державної реєстрації припинення обтяження майна стосувалось реєстрації права іншої особи, а не позивача.

У той же час, суд зауважує, що заявлені товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» позовні вимоги, спрямовані на захист прав позивача від їх порушення третьою особою, оскільки вказане вище майно було предметом застави відповідно до умов кредитного договору.

Водночас, суд звертає увагу, що належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його приватноправового характеру.

Таким чином, з урахуванням викладено вище судом та беручи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що даний спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Зважаючи на суб`єктний склад та характер спірних у цій справі правовідносин, з урахуванням наведеного та враховуючи зміст заявлених позовних вимог, суд зазначає, що даний спір не підлягає розгляду адміністративним судом та віднесений до юрисдикції загального суду за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями статей 2, 19, пункту 1 частини 1 статті 170, статей 171, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу негайно з позовними матеріалами.

Відповідно до частин четвертої - п`ятої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено. У разі скасування ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Н.В. Клочкова