Справа № 340/1944/20
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2021 року м. Дніпросправа № 340/1944/20

головуючий суддя І інстанції - Петренко О.С.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Чередниченка В.Є., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 року в адміністративній справі №340/1944/20 за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Приватного підприємства "Бершадський відгодівельний комплекс" про накладення арешту на кошти та інші цінності,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулось до суду з позовом до Приватного підприємства "Бершадський відгодівельний комплекс" про накладення арешту на кошти та інші цінності, що відкриті в установах банків на суму податкового боргу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 року адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області було залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Вінницькій області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що підставою для звернення податкового органу до суду із вимогою про накладення арешту на кошти платника податків є відутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, в тому числі недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу, або ж майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляюччи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган у даній справі довів лише наявність у відповідача податкового боргу, проте позивачем не доведено та документально не підтверджено про прийняття контролюючим органом перед поданням адміністративного позову, рішення про застосування адміністративного арешту майна платника.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 Податкового кодексу України.

Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), за своїм змістом однаково охоплює, як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Отже, норми статті 94 Податкового кодексу України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від його предмета.

Згідно із пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

Відповідно до підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Водночас, Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.

Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно, як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

В свою чергу, відсутність умов для застосування арешту коштів платника податків, передбачених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, за наявності умов, встановлених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, не може бути підставою для відмови у застосуванні арешту коштів на рахунках платника податків, оскільки норма підпункту 20.1.3 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є імперативною і обов`язковою до виконання.

Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Таким чином, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду, як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 16.04.2020 року в адміністративній справі №804/7201/16, від 15 травня 2020 року у справі №813/890/18, від 24 квітня 2020 року у справі №821/1158/15-а, від 12 листопада 2019 року у справі № 813/3944/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з наданої позивачем довідки, за відповідачем обліковується податковий борг у загальному розмірі 372767.27 грн.

Згідно довідки Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області від 20.03.2019 року № 02-10/1560, за відповідачем в реєстрі машин, сількогосподарська техніка не зареєстрована.

Відповідно до службової записки ГУ ДПС у Вінницькій області від 13.05.2020 року № 805/02-32-33-03 за відповідачем не зареєстровані транспортні засоби.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана від 18.03.2020 року № 204540328, за відповідачем на зареєстровано право власності на нерухоме майно. Наявна інформація стосовно реєстрації права оренди земельних ділянок.

З зазначених обставин справи вбачається, що у відповідача відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення.

Водночас, відповідно до облікової картки відповідача, останній має відкриті банківські рахунки, а саме: банківський рахунок № НОМЕР_1 (валюта рахунку 980 - українська гривня), відкритий у Вінницькому обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (МФО 302076); банківський рахунок № НОМЕР_2 (валюта рахунку 980 - українська гривня) відкритий в АТ «МІБ» (МФО 380582); банківський рахунок № ГФ НОМЕР_3 (валюта рахунку 980 - українська гривня) відкритий в АБ «Укргазбанк» (МФО 320478); банківський рахунок № НОМЕР_4 (валюта рахунку 980 - українська гривня), відкритий в АБ «Укргазбанк» (МФО 320478); рахунок № НОМЕР_5 , (валюта рахунку 980 - українська гривня), відкритий у Вінницькій філії АТ КБ «Приватбанк» (МФО 302689); банківський рахунок № НОМЕР_6 , (валюта рахунку 980 - українська гривня), відкритий в ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123); банківський рахунок № НОМЕР_7 , (валюта рахунку 980 - українська гривня), відкритий в АТ «Альфа Банк» (МФО 300346).

Відтак, з огляду на наведені обставини, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку відносно обгрунтованості накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача , що відкриті в установах банків.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо необхідності задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 року в адміністративній справі №340/1944/20 - скасувати.

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області - задовольнити.

Накласти арешт на кошти Приватного підприємства "Бершадський відгодівельний комплекс", які знаходяться: на банківському рахунку № НОМЕР_1 (валюта рахунку 980 - українська гривня), відкритий у Вінницькому обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (МФО 302076); банківському рахунку № НОМЕР_2 (валюта рахунку 980 - українська гривня) відкритий в АТ «МІБ» (МФО 380582); банківському рахунку № ГФ НОМЕР_3 (валюта рахунку 980 - українська гривня) відкритий в АБ «Укргазбанк» (МФО 320478); банківському рахунку № НОМЕР_4 (валюта рахунку 980 - українська гривня), відкритий в АБ «Укргазбанк» (МФО 320478); банківському рахунку № НОМЕР_5 , (валюта рахунку 980 - українська гривня), відкритому у Вінницькій філії АТ КБ «Приватбанк» (МФО 302689); банківський рахунок № НОМЕР_6 , (валюта рахунку 980 - українська гривня), відкритому в ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123); банківському рахунку № НОМЕР_7 , (валюта рахунку 980 - українська гривня), відкритому в АТ «Альфа Банк» (МФО 300346) в межах суми податкового боргу в розмірі 372767.27 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя Д.В. Чепурнов