Справа № 140/15908/20
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/15908/20 пров. № А/857/4947/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року (рішення ухвалено в м. Луцьку, головуючий суддя Волдінер Ф.А.) у справі № 140/15908/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького міського центру зайнятості про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Волинського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просила скасувати рішення про скорочення виплат на 15 календарних днів враховуючи правила відвідування центру зайнятості в умовах карантину, надати статус безробітного з моменту першого звернення через портал «Дія» у відведені строки законодавством під час карантину.

В обґрунтування позову зазначає, що 29 червня 2020 року через електронний портал Дія позивач подала заяву на отримання статусу безробітного, однак отримала відповідь про відхилення заяви через відсутність документа на підтвердження страхового стажу від пенсійного фонду. 14.08.2020 ОСОБА_1 надали статус безробітного. Кар`єрний радник просив донести соціальний банківський рахунок, однак позивач на призначену дату не з`явилась у центрі зайнятості, повідомила, що хворіє. Проте, 20.08.2020 за № НТ200821 прийнято рішення про скорочення виплати допомоги по безробіттю на 15 календарних днів, у якому вказано, що позивач відмовилась від запропонованої посади бухгалтера. У рішенні також вказано, що ОСОБА_1 направляли на інші посади, від яких вона відмовилась.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржила ОСОБА_1 , вважаючи, що таке винесене з порушенням норм матеріального права, при тому, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи; а тому просила скасувати оскаржуване рішення та винести постанову, якою позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що попри карантин та всі обмежувальні заходи, центр зайнятості працює у штатному режимі. В цей період виплата допомоги, пов`язаної з безробіттям повинна здійснюватись таким чином, щоб громадяни особисто не відвідували Центр зайнятості у разі підтвердження телефонограмою чи за допомогою електронних засобів те, що вони хочуть зберегти статус безробітного. Просить суд врахувати її стан здоров`я та обставини, які склались у зв`язку з епідеміологічною ситуацією. Апелянт переконана, що виконала свої обов`язки безробітної в повному обсязі.

Представник відповідача подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Оскільки справа в суді першої інстанції розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін і апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в письмовому провадженні, то колегія суддів вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно зі статтею 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, 29 червня 2020 року через електронний портал Дія ОСОБА_1 подала заяву на отримання статусу безробітного.

30 червня 2020 року працівником центру зайнятості відхилено заяву, у зв`язку з тим, що відсутній документ про підтвердження страхового стажу.

04 серпня 2020 року на повторну заяву ОСОБА_1 надійшла відповідь, що копії поданих документів низької якості.

05 серпня 2020 року позивач звернулася до Луцького міського центру зайнятості про надання статусу безробітного та подала весь пакет документів.

Позивачу надали направлення на працевлаштування на ПП Леко Транс, однак їй відмовили у працевлаштуванні за невідповідністю вимог до вакансії бухгалтера, на корінці направлення поставили відмітку, що не відповідає вимогам.

14 серпня 2020 року ОСОБА_1 надали статус безробітного та призначили кар`єрного радника, яка викликала позивача до центру зайнятості та 20 серпня 2020 року просила надати соціальний банківський рахунок. Проте, позивач у центр зайнятості не з`явилась у зв`язку із хворобою. Кар`єрний радник по телефону повідомила, що за невідвідування безробітним центру зайнятості без поважних причин у визначений день, тривалість виплати допомоги по безробіттю скорочується на строк до 90 календарних днів. Якщо виплата по безробіттю скорочується вперше на 15 календарних днів, строк скорочення становить 15 календарних днів.

Таким чином, 21 серпня 2020 року прийнято наказ № НТ200821 відповідно до якого скорочено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з недотриманням безробітним рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню відповідно до Закону України Про зайнятість населення відповідно до підпункту 5 пункту 5 статті 31 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та підпункт 1 пункту 4 Розділу IV Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності на строк до 90 календарних днів з 20 серпня 2020 року по 03 вересня 2020 року (а. с. 4, зворот).

01 вересня 2020 року ОСОБА_1 при черговому відвідуванні центру зайнятості документ, що підтверджує поважну причину невідвідування останнього 20 серпня 2020 року не надала.

Не погодившись з діями відповідача щодо скорочення їй виплати допомоги по безробіттю, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції мотивував це тим, що оскільки ОСОБА_1 ніяких документів на виконання абзацу 2 пункту 28 Порядку № 792 при наступному відвідуванні центру зайнятості не надала, що свідчить про невідвідування центру зайнятості без поважних причин, а тому рішення Луцького міського центру зайнятості від 21 серпня 2020 року № НТ200821, відповідно до якого скорочено виплату допомоги по безробіттю на строк до 90 календарних днів, є правомірним.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI (далі Закон №5067-VI) визначає правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону № 5067-VI статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; 2) особа з інвалідністю, яка не досягла встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" та 3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.

Згідно із ч. 2 ст. 43 Закону № 5067-VI статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу від 19.09.2018 за № 792, яка набрала чинності з 1 січня 2019 року (далі - Порядок № 792).

Пунктом 1 Порядку № 792 передбачено, що цей Порядок визначає процедуру реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, філією центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласного, Київського та Севастопольського міського центру зайнятості, а також міським, районним, міськрайонним центром зайнятості державної служби зайнятості (далі - центр зайнятості).

Відповідно до п. 4 Порядку № 792 для взяття на облік у центрі зайнятості особи, які шукають роботу, 1) пред`являють: громадяни України - паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України; довідку про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); 2) інформують про освіту, досвід роботи, зайнятість або перебування у трудових відносинах.

Особі, яка пред`явила документи, зазначені в пункті 4 цього Порядку, кар`єрний радник забезпечуватиме її супровід та організацію надання послуг.

Кар`єрний радник сприяє особам, які шукають роботу, в пошуку роботи, плануванні кар`єри шляхом:

-надання консультацій щодо працевлаштування, зокрема інформації про вакантні посади, про заходи для самостійного пошуку роботи, початку підприємницької діяльності;

-консультування про можливості професійної підготовки, перепідготовки, формування та розвитку професійних навичок і компетентностей, які користуються попитом на ринку праці, у тому числі щодо вибору/зміни професії (виду професійної діяльності) та/або можливостей започаткування та провадження підприємницької діяльності;

-проведення профорієнтації, профдіагностики;

-інформування про суб`єкти господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, про застосування праці іноземців та осіб без громадянства в Україні.

Кар`єрний радник вносить до Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості отримані про особу, яка шукає роботу, персональні дані: прізвище, ім`я та по батькові; серію та номер паспорта або дані іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України або дані посвідки на постійне проживання або посвідчення біженця або особи, яка потребує додаткового захисту або якій надано тимчасовий захист; зареєстроване місце проживання чи місце перебування; число, місяць та рік народження; реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному органу державної податкової служби і мають відповідну відмітку в паспорті) та інші відомості, передбачені цим Порядком. На підставі цих даних формується персональна картка особи, яка шукає роботу. Форма персональної картки та додатки до неї затверджуються Мінсоцполітики. (п. 6 Порядку № 792).

Згідно із п. 14 Порядку № 792 статус безробітного надається особам, які зазначені у частині першій статті 43 Закону України «Про зайнятість населення».

Пунктом 20 Порядку № 792 передбачено, що особа, яка шукає роботу і подала заяву про надання статусу безробітного, зобов`язана подати кар`єрному раднику не пізніше сьомого календарного дня з дня отримання направлення на працевлаштування письмову відповідь роботодавця про працевлаштування або відмову у працевлаштуванні.

Якщо в зазначений строк така особа подає кар`єрному раднику письмову відповідь роботодавця про відмову у працевлаштуванні або відстрочення вирішення питання щодо працевлаштування у зв`язку з необхідністю проходження медичного та наркологічного огляду, призначення дати конкурсного відбору, такій особі надається статус безробітного з дня подання відповідної заяви.

У разі відсутності підходящої роботи особі, яка шукає роботу, може бути надано статус безробітного з першого дня взяття на облік у центрі зайнятості.

Підбір підходящої роботи для зареєстрованого безробітного здійснюється відповідно до статті 46 Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідно п. п. 21, 22 Порядку № 792 для прийняття рішення про надання статусу безробітного кар`єрний радник вносить відомості з документів, зазначених у пунктах 17-19 цього Порядку, до Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості та аналізує персональну картку особи, яка шукає роботу.

Рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу приймається центром зайнятості не пізніше сьомого календарного дня з дня подання особою, яка шукає роботу, заяви про надання статусу безробітного.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 через електронний портал Дія, подала заяву на отримання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю разом з фотокопіями документів: заява про надання статусу безробітного; заява про призначення виплати допомоги по безробіттю; фото облікової картки платника податків; фото свідоцтва про народження дитини; фото дипломів про освіту; фото трудової книжки; фото паспорта.

Проте, розглянувши подані заяви та документи, фахівцем центру зайнятості було повернуто документи на доопрацювання, у зв`язку відсутністю розбірливої копії однієї з сторінок трудової книжки та іншого документа, що підтверджує останній вид зайнятості, про що було повідомлено позивача.

Разом з тим, як встановлено судом, жодних документів позивач не надала.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції що відповідач правомірно повернув документи ОСОБА_1 на доопрацювання та не зареєстрував заяву про надання статусу безробітного ОСОБА_1 , а тому позовна вимога в частині надання позивачці статус безробітного з моменту першого звернення через портал Дія у відведені строки законодавством під час карантину є необгрунтованою.

14 серпня 2020 року ОСОБА_1 знову звернулась із заявою про надання їй статусу безробітного та просила призначити виплату допомоги по безробіттю.

Цього ж дня відповідач, у зв`язку із відсутністю підходящої роботи, надав статус безробітного та призначив виплату допомоги по безробіттю у мінімальному розмірі, оскільки страховий стаж протягом 12 місяців, які передують реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування є менший ніж 6 місяців.

Умови надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, механізм обчислення регіональними та базовими центрами зайнятості, а також філіями регіональних центрів зайнятості державної служби зайнятості (далі - центри зайнятості) страхового стажу визначає Порядок № 624, який затверджено наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 06 квітня 2020 року.

Згідно пункту 4 Розділу IV Порядку № 624 тривалість виплати допомоги по безробіттю скорочується на строк до 90 календарних днів у разі недотримання рекомендацій щодо сприяння у працевлаштуванні, зокрема у разі невідвідування безробітним без поважних причин центру зайнятості, в якому він зареєстрований, у визначений і погоджений з ним день та час (з дня невідвідування).

Колегія суддів зазначає, що наступне відвідування в Центр зайнятості позивачу було призначено на 20 серпня 2020 року, однак ОСОБА_1 не з`явилась, хоча була повідомлена, що за невідвідування безробітним центру зайнятості без поважних причин у визначений та погоджений з ним час, тривалість виплати допомоги по безробіттю скорочується.

Позивач по телефону повідомила кар`єрного радника, що хворіє, а тому не може бути присутня на зустрічі.

ОСОБА_1 з`явилась на наступний запланований прийом до працівника центру зайнятості, однак жодних документів про причини неявки у Центр зайнятості, яке було призначене на 20 серпня 2020 року не надала, що свідчить про невідвідування центру зайнятості без поважних причин.

При цьому, колегія суддів враховує, що позивач була ознайомлена з пам`яткою Права та обов`язки зареєстрованого безробітного 14 серпня 2020 року, що підтверджується її особистим підписом.

На думку суду апеляційної інстанції, відповідачем правомірно прийнято рішення від 21 серпня 2020 року № НТ200821, відповідно до якого скорочено виплату допомоги по безробіттю на строк до 90 календарних днів, є правомірним.

Щодо покликання позивача на те, що вона з поважних причин не з`явилася до відповідача через хворобу, то суд апеляційної інстанції вважає таке необґрунтованим, з огляду на таке.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 28 Порядку № 792 зареєстрований безробітний, який з поважної причини не зміг звернутися до центру зайнятості у строк, установлений кар`єрним радником для відвідування, повинен відвідати центр зайнятості не пізніше ніж у день, що настає після закінчення дії обставин, що склалися у зв`язку з поважною причиною, за умови підтвердження її наявності відповідними документами. У разі коли такий день припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, зареєстрований безробітний повинен звернутися до центру зайнятості у перший робочий день, що настає за ним.

Поважними причинами, наявність яких підтверджена відповідними документами, є хвороба громадянина, смерть членів його сім`ї та родичів, догляд за хворою дитиною віком до 14 років, відвідування лікарні, судових та правоохоронних органів, районних військкоматів, інших державних установ та інші обставини, які унеможливлюють відвідування центру зайнятості.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи вимоги п. 28 Порядку № 792, однією з поважних причин не відвідування центру у строк, установлений кар`єрним радником зайнятості, є відвідування лікарні.

Однак, жодних документів, виданих медичною установою чи будь-яких інших доказів поважності не відвідування центру зайнятості у строк, установлений кар`єрним радником зайнятості, позивачем не подано.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги щодо відмови у задоволенні позову з наведених вище мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року в адміністративній справі № 140/15908/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин