Справа № 160/16911/20
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючий суддя Лозицька І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування наказу, -
17.12.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Антимонопольного комітету України, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Антимонопольного комітету України від 07.12.2020 року № 1144-ВК «Про накладення дисциплінарного стягнення».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що працює на посаді Голови Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з квітня 2016 року на підставі наказу Антимонопольного комітету України № 264-ВК від 18.04.2016 року. Відповідно до наказу № 566-ВК від 15.06.2020 року, у зв`язку з перейменуванням Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, позивача переведено на посаду голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з 15.06.2020 року.
Наказом в.о. голови апарату Антимонопольного комітету України від 07.12.2020 року №1144-ВК, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Позивач не погоджується з таким наказом, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки дисциплінарне провадження, за результатом якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, було проведено, на думку позивача, з процесуальними порушеннями.
Крім того, як зазначає позивач, в діях відповідача наявна упередженість та дискримінаційне ставлення до ОСОБА_1 .
Серед іншого, позивач вказав на відсутність факту вчинення дисциплінарного проступку.
Ухвалою суду від 12.01.2021 року, після усунення недоліків позовної заяви, було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
09.03.2021 року, заперечуючи проти позову, відповідачем засобами поштового зв`язку надіслано на адресу суду письмовий відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.
В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що оскаржуваний наказ був прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, без порушення норм матеріального права.
Як вказує відповідач, оскільки підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення було вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та процедуру дисциплінарного провадження проведено у відповідності до вимог Закону України «Про державну службу» та Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1039 від 04.12.2019 року, оскаржуваний наказ, на думку відповідача, є правомірним та підстави для його скасування відсутні.
Тому, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Дослідивши матеріали, справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
ОСОБА_1 відповідно до наказу голови Антимонопольного комітету України від 18.04.2016 року №264-ВК був призначений на посаду голови Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з 19 квітня 2016 року.
Відповідно до наказу від 15.06.2020 року №566-ВК, у зв`язку з перейменуванням Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_1 переведено на посаду голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з 15.06.2020 року.
Наказом в.о. керівника апарату Антимонопольного комітету України від 05.11.2020 року №1043-ВК «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 », відповідно до статей 65, 68, 69, 71 Закону України «Про державну службу», Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 1039, у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 , головою Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону у вигляді неналежного виконання доручення Голови Комітету від 30.06.2020 року № 13-01/580, порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 . Відповідно до цього ж наказу утворено дисциплінарну комісію для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 та затверджено її склад; наказано дисциплінарній комісії, з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого позивачем, здійснити стосовно нього дисциплінарне провадження у строки визначені Порядком та за його результатами надати подання відповідно до вимог Закону та Порядку.
Наказом Антимонопольного комітету України від 24.11.2020 року № 1105 «Про продовження строку формування дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 » продовжено строк формування дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 , голови Південно-східного обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в рамках здійснення дисциплінарного провадження, розпочатого 05.11.2020 року відповідно до наказу в.о. керівника апарату Комітету від 05.11.2020 року № 1043-ВК до тридцяти календарних днів.
Згідно подання дисциплінарної комісії від 27.11.2020 року, копія якого міститься в матеріалах справи, дисциплінарною комісією внесено наступну пропозицію: «Враховуючи наявність у діях голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», у вигляді неналежного виконання доручення Голови Комітету від 30.06.2020 року № 13-01/580 прийнятого у межах його повноважень, застосувати до голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_1 , передбачений пунктом другим частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу» вид дисциплінарного стягнення, - догана».
Відповідно до наказу в.о. керівника апарату Антимонопольного комітету України від 07.12.2020 року №1144-ВК «Про накладення дисциплінарного стягнення», згідно зі ст.ст. 64-66, 75, частин першої, другої, п`ятої ст. 77 Закону України «Про державну службу» за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону, що полягає у неналежному виконанні ОСОБА_1 , головою Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, доручення Голови Комітету від 30.06.2020 року № 13-01/580, застосовано до ОСОБА_1 , передбачений пунктом другим частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу» вид дисциплінарного стягнення - догану.
Не погоджуючись з наказом про накладення дисциплінарного стягнення, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" (далі - Закон №3659-12), Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.
Стаття 5 Закону №3659-12 визначає, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України "Про захист економічної конкуренції", «Про захист від недобросовісної конкуренції», «Про державну допомогу суб`єктам господарювання», цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначаються Законом України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015р. (далі - Закон №889, у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно ст. 1 Закону України №889 державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.
Згідно з ч.1 ст. 8 Закону № 889, державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону № 889 державний службовець під час виконання посадових обов`язків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов`язки, чи особі, визначеній у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Під час виконання своїх обов`язків державний службовець не зобов`язаний виконувати доручення працівників патронатної служби.
Наказ (розпорядження), доручення має містити конкретне завдання, інформацію про його предмет, мету, строк виконання та особу, відповідальну за виконання.
Наказ (розпорядження) має бути письмовим, а доручення може бути письмовим або усним.
Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про державну службу» дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Статтею 64 Закону №889 передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 65 Закону № 889 підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України № 889 дисциплінарними проступками є, зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
За приписами ч. 3 ст. 65 Закону України № 889 державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду.
До державних службовців згідно з ч. 1 ст. 66 Закону № 889 застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
Згідно з ч. 3 ст. 66 Закону України № 889 у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
Таким чином, системний аналіз наведених норм дає суду підстави для висновків, що об`єктивною стороною дисциплінарного проступку є вчинення державним службовцем дій чи бездіяльності, або прийняття рішення, що містять ознаки протиправності, тобто, суперечать вимогам законодавства і свідчать про невиконання або неналежне виконання ним своїх посадових обов`язків.
Відповідно ст. 67 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є:
1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;
2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень;
3) високі показники виконання службових завдань;
4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди;
5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;
6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у частині другій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця.
Обставинами, що обтяжують відповідальність державного службовця, є:
1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або токсичних засобів;
2) вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;
3) вчинення проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого державного службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення щодо нього;
4) вчинення проступку умисно з мотивів неповаги до держави і суспільства, прав і свобод людини, окремих соціальних груп;
5) настання тяжких наслідків або заподіяння збитків внаслідок вчинення дисциплінарного проступку.
З приписами ст. 68 Закону України № 889 дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження):
міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства;
суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.
Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються):
1) на державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А":
зауваження - суб`єктом призначення;
інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення з урахуванням пропозиції Комісії;
2) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В":
зауваження - суб`єктом призначення;
інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.
За змістом ст. 69 Закону України № 889 для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).
Дисциплінарною комісією стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", є Комісія.
Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення.
Дисциплінарну комісію стосовно інших державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.
Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів.
Члени дисциплінарної комісії здійснюють свої повноваження на громадських засадах.
Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.
Гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення визначені в ст. 74 Закону України «Про державну службу».
Так, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.
За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.
Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.
Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.
Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.
Державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.
За приписами ст. 75 Закону № 889 перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.
Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.
Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.
Відповідно до ст. 76 Закону України «Про державну службу» державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.
За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5-7 ст. 77 Закону № 889 рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.
У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.
Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.
Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.
У разі відмови державного службовця від одержання копії наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження такий документ не пізніш як у триденний строк з дня прийняття рішення надсилається державному службовцеві за місцем його проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Згідно зі ст. 71 Закону України № 889 порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема:
1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії;
2) порядок формування дисциплінарної комісії;
3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1039 від 04.12.2019 року затверджено Порядок здійснення дисциплінарного провадження (далі - Порядок № 1039), відповідно до п. 1 якого цей Порядок визначає процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців.
Згідно з пунктами 4, 5 Порядку, дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.
Строк здійснення дисциплінарного провадження визначається міністром або суб`єктом призначення з урахуванням встановленого законодавством строку притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.
Тривалість здійснення дисциплінарного провадження не може перевищувати 45 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до 60 календарних днів.
Згідно з п. 7 Порядку № 1039 для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія.
Формою роботи Комісії, дисциплінарної комісії є засідання.
Засідання Комісії, дисциплінарної комісії є правоможним, якщо на ньому присутні не менше двох третин її членів (п. 19 Порядку № 1039).
Усі рішення Комісії, дисциплінарної комісії ухвалюються простою більшістю голосів присутніх на засіданні її членів.
Члени Комісії, дисциплінарної комісії мають один голос та можуть голосувати "за" або "проти".
Під час голосування будь-які сумніви щодо наявності в діях державного службовця дисциплінарного проступку тлумачаться на його користь.
У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого на засіданні Комісії або голови дисциплінарної комісії.
Рішення Комісії, дисциплінарної комісії оформляється протоколом (пункти 21, 22 Порядку № 1039).

Відповідно до пунктів 31, 32 Порядку № 1039 комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді.

Державний службовець має право:

бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до статті 76 Закону, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії;

надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються;

заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи;

користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Державний службовець користується іншими правами, встановленими Конституцією та законами України.

Про дату, час і місце засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень.

Відсутність державного службовця на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 01.06.2020 року № 54-02/1368 «Пропозиції щодо прийняття рішення у справі № 54/7-19 на засіданні ТАК» за підписом позивача Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України надіслало до Антимонопольного комітету України проект подання про попередні висновки у справі № 54/7-19, прийняття рішення в якій пропонує включити до плану Тимчасових адміністративних колегій Антимонопольного комітету України на 3 квартал 2020 року.

До вказаного листа було додано проект про попередні висновки у справі № 54/19-18 на 13 аркушах, інформація щодо справи про порушення на 2 аркушах.

Головою Антимонопольного комітету України позивачу було надано доручення від 30.06.2020 року вих. № 13-01/580, з тексту якого вбачається, що позивачу було доручено передати належним чином оформлені матеріали справи № 54/7-19, розпочатої за ознаками вчинення ТДВ «ПХЗ «Коагулянт» і ТОВ «ТБ «Аква-Холдинг» порушень, передбачених пунктом 4 частини 2 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, до Антимонопольного комітету України.

Строк вищезазначеного доручення було встановлено до 06.07.2020 року.

Листом від 02.07.2020 року № 54-02/1823 «Про надсилання документів» за підписом позивача, на виконання доручення Голови Антимонопольного комітету України № 13-01/580 від 30.06.2020 року Південно-східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України надіслано матеріали справи № 54/7-19 розпочатої за ознаками вчинення ТДВ «ПХЗ «Коагулянт» та ТОВ «Аква-Холдинг» порушень передбачених пунктом першим статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», визначеним пунктом 4 частини другої статті 6 цього Закону, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб`єктів господарювання, які стосуються спотворення результатів торгів. У додатку до вказаного листа були матеріали справи № 54/7-19 у 8 томах в 1 примірнику.

Листом від 02.07.2020 року № 143-29/01-9318 «Про розгляд пропозицій» Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України повідомлено, що в Антимонопольному комітеті України розглянуто лист Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 01.06.2020 року № 54-02/1368 (вх. № 54-01/5048 від 03.06.2020 року), у якому відділенням висловлено пропозиції стосовно прийняття рішення у справі № 54/7-19, розпочатої за ознаками вчинення ТДВ «ПХЗ «Коагулянт» і ТОВ «ТБ «Аква-Холдинг» порушень, передбачених пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, а засіданні Тимчасової адміністративної колегії Комітету та повідомлено, що проект подання з попередніми висновками потребує доопрацювання з урахуванням зауважень Комітету, наданих у робочому порядку. Після врахування зауважень, запропоновано повторно направити проект подання про попередні висновки у справі на погодження до Комітету.

До голови Антимонопольного комітету України звернувся начальник Управління конкурентної та регіональної політики з доповідною запискою від 10.09.2020 року № 200-01/6857 про відкриття дисциплінарного провадження стосовно голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_1 , в якій пропонував розглянути питання щодо порушення дисциплінарного провадження стосовно позивача про наявність чи відсутність в його діях дисциплінарного проступку, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку та підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності.

Зі змісту доповідної записки начальника Управління конкурентної та регіональної політики з доповідною запискою від 10.09.2020 року № 200-01/6857 про відкриття дисциплінарного провадження стосовно голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_1 , копія якої міститься в матеріалах справи, судом встановлено та не заперечується сторонами, що Департаментом розслідувань порушень законодавства про захисту економічної конкуренції Антимонопольного комітету України проводиться розслідування у справі № 143-26.13/66-20/54/7-19 (на підставі подання від 21.07.2020 року № 143-02/29-п справі № 54/7-19 присвоєно номер № 143-26.13/66-20/54/7-19, для розгляду справи призначено державного уповноваженого О.М. Нечитайло) у зв`язку з наявністю в діях Товариства з додатковою відповідальністю «Пологівський хімічний завод «Коагулянт» (ідентифікаційний код 03327724) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Аква-Холдинг» (ідентифікаційний код 32713652) ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються створення результатів торгів (тендерів) за ідентифікаторами закупівлі в системі: UA-2017-12-08-002980-с; UA-2017-11-21-001599-b; UA-2017-12-21-001887-с; UA-2017-12-20-002113-а; UA-2017-07-18-001309-b; UA-2017-04-24-000913-b; UA-2016-12-28-000692-с; UA-2016-11-21-000873- b; UA-2016-11-03-000954-b; UA-2016-11-03-000919-b; UA-2016-10-000234-а; UA-2016-11-15-000872-а; UA-2017-09-20-000091-а.

Розгляд справи було розпочато адміністративною колегією Дніпропетровського обласного територіального відділення Комітету.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з доповідної записки директора Департаменту розслідувань порушень законодавства про захист економічної конкуренції від 20.08.2020 року № 143-01/6006, копія якої міститься в матеріалах справи, під час опрацювання матеріалів справи № 54/7-19 було виявлено, що у переданих матеріалах відсутні ряд документів, на які є посилання та які Відділення отримувало під час її розгляду.

Згідно до вказаної доповідної записки Департаментом було виявлено відсутність в переданих матеріалах справи № 54/7-19 наступних документів:

1) відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області на вимогу голови Відділення від 13.06.2018 року № 54-02/548;

2) додатків та диску до листа-відповіді ТОВ ТБ «Аква-Холдинг» від 10.09.2018 року № 54-01/1006;

3) додатків та диску до листа-відповіді ТДВ «ПХЗ «Коагулянт» від 12.09.2018 року №54-01/1018;

4) відповіді ПАТ «ОТП Банк» на вимогу голови відділення від 22.08.2018 року № 54-02/1090;

5) вимоги Голови Відділення до ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 31.05.2019 року № 54-02/1118;

6) відповіді ДФС у Запорізькій області на вимогу Голови відділення від 18.10.2019 року № 54-02/2284;

7) вимоги голови Відділення до ПАТ «ОТП Банк» від 27.09.2019 року № 54-02/2113.

Листом від 21.08.2020 року № 143-29/01-11595, копія якого наявна в матеріалах справи, було повідомлено Відділенню про відсутність вищезазначених документів. Зазначено, що відсутність цих документів створює перешкоди для Комітету у проведенні ґрунтовного аналізу матеріалів вказаної справи та її подальшого розслідування.

Цим же листом було надано доручення надати до Комітету у строк до 28.08.2020 року вказані документи.

Згідно листа від 21.08.2020 року № 54-02/2575 за підписом в.о. голови територіального відділення, копія якого міститься в матеріалах справи, Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України надіслало на адресу відповідача наступні документи:

1) додатки та диск до листа-відповіді ТОВ ТБ «Аква-Холдинг» від 10.09.2018 року № 54-01/1006;

2) додатки та диски до листа-відповіді ТДВ «ПХЗ «Коагулянт» від 12.09.2018 року № 54-01/1018;

3) вимога голови Відділення до ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 31.05.2019 року № 54-02/1118;

4) вимога голови Відділення до ПАТ «ОТП Банк» від 27.09.2019 року № 54-02/2113.

Повідомлено, що відповідь Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області на вимогу голови Відділення від 13.06.2018 року № 54-02/548 - надіслана до Антимонопольного комітету України листом №4/24/01-20 ДСК від 21.08.2020 року.

Цим же листом повідомлено, що відповідь Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області на вимогу Голови Відділення від 13.06.2018 року № 54-02/548 - надіслана до Антимонопольного комітету України листом № 4/24/01-20 ДСК від 21.08.2020 року. Відповідь ПАТ «ОТП Банк» на вимогу Голови Відділення від 22.08.2018 року № 54-02/1090 та відповідь ДФС у Запорізькій області на вимогу голови Відділення від 18.10.2019 року № 54-02/2284 відсутні, оскільки не надходили до відділення.

До вказаного листа додано 59 томів (в тому числі 1 CD-диск до листа-відповіді ТОВ «ТБ «Аква-Холдинг» (додаток №12) та 13 CD-дисків до листа-відповіді ТДВ «ПХЗ «Коагулянт»).

Таким чином, судом встановлено, що в діях позивача дійсно наявне неналежне виконання доручення Голови Комітету від 30.06.2020 року № 13-01/580, оскільки, останнім було передано матеріали справи № 54/7-19 не в повному обсязі.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо відсутності факту вчинення дисциплінарного проступку, оскільки такі твердження позивача не підтверджено будь-якими належними доказами. Натомість матеріали справи містять докази щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у неналежному виконанні доручення голови Антимонопольного комітету України від 30.06.2020 року № 13-01/580.

Щодо процесуальних порушень при проведенні дисциплінарного провадження відносно позивача, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу реєстрації місця проживання позивача: АДРЕСА_1 , відповідачем було направлено лист від 05.11.2020 року № 34-29/10-15183, до якого було додано копію наказу в.о. керівника апарату Комітету від 05.11.2020 року № 1043-ВК «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » для ознайомлення.

Вказаний лист повернувся на адресу відповідача 23.11.2020 року у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується відповідною поштовою відміткою на конверті відправлення.

Крім того, судом встановлено, що наказ від 05.11.2020 року № 1043-ВК «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » було направлено на електронну адресу Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та особисту електронну адресу позивача.

Суд зазначає, що порядок доведення до відома державного службовця інформації або документів встановлено ст. 9-1 Закону України «Про державну службу».

Так, відповідно до зазначеної статті доведення інформації або документів до відома державного службовця відповідно до вимог цього Закону здійснюється шляхом її вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Державний службовець при вступі чи проходженні державної служби зобов`язаний повідомити службу управління персоналом про його засоби електронної пошти чи інші засоби телекомунікаційного зв`язку з ним з метою їх використання для доведення до відома державного службовця інформації або документів.

Інформація або документи надіслані поштою, в тому числі електронною, чи шляхом передачі з використанням інших засобів зв`язку вважаються такими, що доведені до відома державного службовця на п`ятий календарний день з моменту їх відправлення.

Відповідно до частини першої статті 9-1 Закону України "Про державну службу" постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1042 затверджено Порядок фіксації доведення інформації або документів до відома державного службовця шляхом використання засобів телекомунікаційного зв`язку (далі Порядок № 1042).

Згідно з пунктами 3-6 Порядку № 1042 факт доведення інформації або документів до відома державного службовця фіксується протоколом про доведення інформації або документів до відома державного службовця (далі - протокол).

Протокол складається в довільній формі працівником державного органу, визначеним суб`єктом призначення або керівником державної служби та повинен містити:

1) дату, час та місце складення протоколу;

2) підставу надіслання інформації або документів державному службовцю з посиланням на відповідну норму Закону;

3) дату, час та вид засобу телекомунікаційного зв`язку, за допомогою якого надіслано інформацію або документи державному службовцю;

4) контактні дані державного службовця, за якими надіслано інформацію або документи з використанням засобу телекомунікаційного зв`язку (номер телефону, адресу електронної пошти тощо);

5) короткий зміст інформації або документів, які надіслані державному службовцю;

6) найменування посади, прізвище та власне ім`я державного службовця, якому надіслано інформацію або документи;

7) підпис, дату, найменування посади, прізвище та власне ім`я працівника державного органу, який надіслав інформацію або документи державному службовцю;

8) підпис, дату, найменування посади, прізвище та власне ім`я уповноваженого працівника державного органу, який склав протокол;

9) підпис, дату, найменування посади, прізвище та власне ім`я керівника служби управління персоналом;

10) додатки до протоколу, що підтверджують факт надіслання інформації або документів (копію знімку екрану засобу телекомунікаційного зв`язку тощо).

Протокол складається в одному примірнику та зберігається у службі управління персоналом.

Державний службовець, якому доведено інформацію або документи до відома, має право отримати завірену в установленому порядку копію відповідного протоколу.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ неодноразово повідомляла позивача про засідання дисциплінарної комісії та пропонувала до відповідного засідання (19.11.2020 року) надати (шляхом направлення засобами електронної пошти на поштову адресу голови дисциплінарної комісії Портянка О.В. або засобами електронного документообігу АСКОД) дисциплінарній комісії письмові пояснення та документи щодо обставин, які стали підставою для відкриття дисциплінарного провадження, у тому числі достовірну та вичерпну інформацію з відповідним документальним підтвердженням. Зокрема, листом № 3 від 13.11.2020 року позивача повідомлялося про засідання, яке відбулося 20.11.2020 року, № 4 від 20.11.2020 року - про засідання, яке відбувалося 27.11.2020 року.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявні докази, що вищезазначені листи були направлені також на електронну адресу позивача та Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 13.11.2020 року та 20.11.2020 року, відповідно.

Проте, позивач на засідання дисциплінарної комісії, що відбувалися 20.11.2020 року та 27.11.2020 року не прибув, про поважні причини своєї відсутності не повідомив, а також письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження стосовно нього не надав, що підтверджується Протоколами засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи щодо голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_1 № 2 від 20.11.2020 року та № 3 від 27.11.2020 року, Актами про ненадання (відмову надати) письмових пояснень від 20.11.2020 року та 27.11.2020 року, копії яких наявні в матеріалах справи.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, завідувачем сектору загально-юридичних питань юридичного департаменту та начальником управління персоналу було складено Протокол фіксації доведення інформації до відома ОСОБА_1 шляхом використання засобів телекомунікаційного зв`язку від 23.11.2020 року про те, що головою дисциплінарної комісії Портянком Олександром Володимировичем направлено голові Південно-східного міжобласного територіального відділення Комітету ОСОБА_1 лист голови дисциплінарної комісії від 20.11.2020 року № 4 на виконання пунктів 31, 32 Порядку № 1039, п. 6 ч. 2 ст. 73 Закону України «Про державну службу», окрім домашньої адреси, зазначеної в матеріалах його особової справи ( АДРЕСА_2 ), 20.11.2020 року о 15:39 на особисту електронну адресу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), зазначену в матеріалах його особової справи, 20.11.2020 року о 15:38год. на електронну адресу Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ( - Дніпропетровське обласне) та 20.11.2020 року о 15:25год. - 15:28год. засобами телефонного зв`язку за допомогою програмного забезпечення «Viber». Вказаним листом позивача запрошено на засідання дисциплінарної комісії, заплановане на 27.11.2020 року о 10:00 та йому запропоновано до вказаного засідання надати письмові пояснення та документи щодо обставин, які стали підставою для відкриття дисциплінарного провадження наказом в.о. керівника апарату Комітету від 05.11.2020 року № 1043-ВК стосовно нього, у тому числі достовірну й вичерпну інформацію з відповідним документальним підтвердженням.

Таким чином, суд доходить висновку, що інформація щодо дисциплінарного провадження стосовно позивача була належним чином доведена до відома ОСОБА_1 . Доводи позивача в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Щодо доводів позивача про порушення процедури отримання пояснень перед накладенням адміністративного стягнення, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 33, 34 Порядку № 1039 комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити:

чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження;

чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку;

чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби;

чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності;

який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні.

Члени Комісії, дисциплінарної комісії мають право викласти свою окрему думку, яка додається до пропозиції (подання).

Пропозиція (подання) складається із вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

У вступній частині зазначаються:

дата складення;

відомості щодо підстав для порушення дисциплінарного провадження;

прізвище, ім`я, по батькові державного службовця, його посада, інші відомості, що мають значення для здійснення дисциплінарного провадження.

У мотивувальній частині зазначаються:

у разі відсутності у діях державного службовця дисциплінарного проступку:

- факти, що підтверджують відсутність вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку із відповідним обґрунтуванням;

- заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду;

у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку:

- факти, що підтверджують вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, з посиланням на положення відповідних нормативно-правових актів;

- обставини, що призвели до вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку;

- ступінь вини державного службовця;

- характер дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, настання тяжких наслідків;

- відомості, що характеризують державного службовця, обставини, що пом`якшують чи обтяжують дисциплінарну відповідальність державного службовця, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та ставлення державного службовця до державної служби;

- заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду.

У резолютивній частині зазначаються:

у разі відсутності у діях державного службовця дисциплінарного проступку:

- прізвище, ім`я, по батькові державного службовця, висновок про відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку;

- пропозиція про закриття дисциплінарного провадження;

у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку:

- висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку, передбаченого відповідним пунктом частини другої статті 65 Закону, та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності;

- вид дисциплінарного стягнення, рекомендованого до застосування, передбачений відповідною частиною статті 66 Закону, або обставини, що виключають можливість накладення дисциплінарного стягнення.

За змістом п. 35 Порядку № 1039 Комісія, дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення (керівникові державної служби) пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання.

Одночасно із внесенням суб`єкту призначення (керівникові державної служби) пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення (керівнику державної служби) такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення (керівнику державної служби) відповідно до статті 75 Закону.

Таке повідомлення державного службовця здійснюється шляхом вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у встановленому порядку. Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Державний службовець надає письмове пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу.

У разі ненадання державним службовцем письмового пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу не пізніше ніж як за два календарних дні до закінчення строку прийняття суб`єктом призначення (керівником державної служби) рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження державний службовець вважається таким, що відмовився від надання письмового пояснення.

За приписами п. 36 Порядку № 1039 за результатами розгляду дисциплінарного провадження суб`єкт призначення (керівник державної служби) протягом десяти календарних днів з дня отримання пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії приймає рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Рішення оформляється наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення (керівника державної служби).

Після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження суб`єкт призначення (керівник державної служби) передає дисциплінарну справу до служби управління персоналом державного органу, стосовно посадової особи якого здійснювалося дисциплінарне провадження (державного органу, в якому здійснювалося дисциплінарне провадження), для її зберігання в установленому порядку.

Як вже встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що 27.11.2020 року на засіданні дисциплінарної комісії з розгляду справи стосовно позивача, що підтверджується Протоколом № 3 від 27.11.2020 року засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи щодо голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що комісія ухвалила: завершити формування та розгляд дисциплінарної справи позивача, за результатами дисциплінарного провадження, відкритого відповідно до наказу в.о керівника апарату Антимонопольного комітету України від 05.11.2020 року № 1043-ВК; за результатами розгляду визначеної дисциплінарної справи визнати, що у діях позивача наявний дисциплінарний проступок, що визначений п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» у вигляді неналежного виконання доручення голови Комітету від 30.06.2020 року № 13-01/580, прийнятого у межах його повноважень; повідомити в.о. керівника апарату Комітету про виявлені обставини, описані в питанні другому Порядку денного протоколу № 3 засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи щодо голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_1 , шляхом надання копії цього протоколу.

Крім того, як встановлено судом, 27.11.2020року дисциплінарною комісією було складено подання, яким внесено наступну пропозицію: «Враховуючи наявність у діях голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», у вигляді неналежного виконання доручення Голови Комітету від 30.06.2020 року № 13-01/580 прийнятого у межах його повноважень, застосувати до голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_1 , передбачений пунктом другим частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу» вид дисциплінарного стягнення, - догана».

Листом від 30.11.2020 року № 100-29/10-16350 позивача повідомлено про вищезазначене подання та на виконання вимог статті 75 Закону України «Про державну службу» запропоновано позивачу надати в.о. керівника Комітету у строк до 04.12.2020 року включно письмові пояснення, які мають відображати час, місце, обставини та причини вчинення дисциплінарного проступку, усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Суд зазначає, що відповідно до п. 6 Інструкції з діловодства в апараті Антимонопольного комітету України, затвердженої наказом Антимонопольного комітету України від 15.02.2019 року № 17-ОД «Про затвердження Інструкції з діловодства в апараті Антимонопольного комітету України», копія якої міститься в матеріалах справи та яка розроблена на підставі Типової інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, Регламенту організації взаємодії органів виконавчої влади в електронній формі, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 року № 55 та з урахуванням інших законодавчих актів, основна форма провадження діловодства в Комітеті є електронна.

Згідно з п. 13 вищезазначеної Інструкції діловодство Комітету, організація обміну електронними документами з іншими установами здійснюється виключно з використанням системи електронного документообігу АСКОД Комітету, інтегрованої до СЕВ ОВВ.

З пояснень відповідача встановлено, що лист від 30.11.2020 року № 300-29/10-16350 щодо повідомлення позивача про внесення подання керівнику державної служби та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення (керівнику державної служби) відповідно до ст. 75 Закону України «Про державну службу», було направлено з використанням системи електронного документообігу АСКОД Комітету.

При цьому, суд зазначає, що позивачем у позовній заяві підтверджено, що саме вищевказаним листом останнього було повідомлено про внесення подання про встановлення дисциплінарного проступку та запропоновано надати пояснення.

Щодо твердження позивача про порушення строку повідомлення щодо надання пояснень з приводу дисциплінарного проступку, то суд повторно зазначає, що відповідно до п. 35 Порядку № 1039 Комісія, дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення (керівникові державної служби) пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання.

Одночасно із внесенням суб`єкту призначення (керівникові державної служби) пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення (керівнику державної служби) такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення (керівнику державної служби), відповідно до статті 75 Закону.

Суд зазначає, що подання дисциплінарної комісії щодо розгляду справи відносно позивача датовано 27.11.2020 року. В той же час, дата листа, яким повідомлено позивача про внесення подання суб`єкту призначено та пропозиція щодо надання пояснень щодо дисциплінарного проступку - 30.11.2020 року, на наступний робочий день після винесення такого подання. Тобто, в межах законодавчо встановленого строку, тому, доводи позивача в цій частині не беруться судом до уваги.

Серед іншого, судом встановлено, що позивачем у визначений строк не було подано письмових пояснень, які б відображали час, місце, обставини та причини вчинення дисциплінарного проступку, усвідомлення чи заперечення провини, а також інших питань, які мають значення у справі, що не спростовано позивачем.

Суд зазначає, що в силу п. 35 Порядку № 1039 у разі ненадання державним службовцем письмового пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу не пізніше ніж як за два календарних дні до закінчення строку прийняття суб`єктом призначення (керівником державної служби) рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження державний службовець вважається таким, що відмовився від надання письмового пояснення.

Суд також критично ставиться до твердження позивача щодо ненадання останньому можливості ознайомитися з матеріалами дисциплінарної справи та вважає за необхідне вказати наступне.

З матеріалів справи вбачається, що після отримання позивачем листа від 30.11.2020 року № 300-29/10-16350 щодо повідомлення позивача про внесення подання керівнику державної служби та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення, позивач звернувся з листом від 01.12.2020р. № 54-02/3987, в якому зазначив, що ОСОБА_1 жодним чином не був ознайомлений з матеріалами дисциплінарної справи щодо виконання доручення № 13-01/580, тому не може надати будь-яких пояснень та заперечень по суті. Крім того, позивач вказав, що йому не відомо про підстави, які слугували підставою для відкриття дисциплінарного провадження, наявність інших осіб та їх зміст, зміст подання від 27.11.2020 року, яким встановлено наявність дисциплінарного проступку в діях позивача. З огляду на це, позивач просив надіслати йому належним чином завірені копії всіх матеріалів дисциплінарної справи (з переліком наданих документів) засобами поштового сервісу «Укрпошта» з оголошеною цінністю з описом вкладення, на адресу територіального відділення.

Як вже судом було встановлено, відповідач неодноразово повідомляв позивача про засідання дисциплінарної комісії та необхідність надання пояснень чи міркувань позивачем, проте, останній таким правом не скористався, про що було складено відповідні акти.

Крім того, листом від 02.12.2020 року № 300-29/10-16471 позивача було повідомлено, що дисциплінарна комісія неодноразово повідомляла позивача про здійснення дисциплінарного провадження та пропонувалось надати пояснення, міркування тощо. Проте, клопотань щодо ознайомлення з матеріалами справи, пояснень та документів до дисциплінарної комісії не надходило, що було зафіксовано відповідними актами. З огляду на вказане, на прохання позивача відповідачем було направлено належним чином завірені копії матеріалів дисциплінарної справи щодо ОСОБА_1 .

Крім того, відповідач повторно вказав на вимоги ст. 75 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої, суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмові пояснення, які мають відображати час, місце, обставини та причини вчинення дисциплінарного проступку, усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

У зв`язку з цим, відповідачем звернено увагу позивача на можливість надання в.о. керівника апарату Комітету у строку до 04.12.2020 року включно письмових пояснень, які мають відображати час, місце, обставини та причини вчинення дисциплінарного проступку, усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Натомість позивач такою можливістю не скористався, про що свідчить копія Акту від 07.12.2020 року, яка міститься в матеріалах справи, складена завідувачем сектору загально-юридичних питань юридичного департаменту Комітету та головним спеціалістом відділу розвитку персоналу управління персоналу Комітету, з тексту якого вбачається, що позивач не надав (відмовився надати) в.о. керівника апарату Комітету у строк до 04.12.2020 року письмові пояснення, які б відображали час, місце, обставини та причини вчинення дисциплінарного проступку, усвідомлення чи заперечення провини, а також інші обставини, які мають значення у справі, що відповідно до ст. 75 Закону не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Щодо твердження позивача про направлення листів дисциплінарної комісії на електронну адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_1, судом становлено наступне.

З особової картки позивача, копію якої було надано відповідачем до суду, вбачається, що позивачем при її заповненні було зазначено телефон та адресу: АДРЕСА_2 . При цьому, адресу електронної пошти не зазначено.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, листом Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 02.06.2020 року № 54-02/1423, копія якого міститься в матеріалах справи, на виконання доручення Антимонопольного комітету України від 29.05.2020 року № 13-10/479 Дніпропетровське обласне територіальне відділення надало актуальну інформацію станом на 01.06.2020 року. В додатку до вказаного листа наявна таблиця із зазначенням посади, прізвища, ім`я та по-батькові позивача, адреси проживання/перебування, номерів телефонів та електронної адреси, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначив відповідач, вказані дані позивача були долучені до матеріалів особової справи позивача.

Тому, суд не приймає до уваги твердження позивача про відсутність в матеріалах його особової справи вищезазначеної електронної адреси.

Стосовно доводів позивача про упередженість дисциплінарної комісії відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 69 Закону України «Про державну службу» для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Тобто, з аналізу вказаної норми вбачається, що дисциплінарне провадження здійснюється з метою визначити ступінь вини, характер і тяжкість вчиненого дисциплінарного проступку.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 4 Порядку № 1039 дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

За змістом п. 33 Порядку № 1039 Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити:

чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження;

чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку;

чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби;

чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності;

який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Судом встановлено, що наказ в.о. керівника апарату Антимонопольного комітету України від 05.11.2020 року №1043-ВК «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » було прийнято відповідно до статей 65, 68, 69, 71 Закону України «Про державну службу», Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 1039, у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 , головою Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону у вигляді неналежного виконання доручення Голови Комітету від 30.06.2020 року № 13-01/580.

Суд звертає увагу, що відповідачем у наказі від 05.11.2020 року №1043-ВК «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » не було зазначено, що дисциплінарне провадження порушено з метою визначення ступеню вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, а зазначено, що таке дисциплінарне провадження порушено у зв`язку з «вчиненням ОСОБА_1 , головою Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, дисциплінарного проступку».

Разом з тим, на переконання суду, зазначене не може бути самостійною підставою для скасування оскаржуваного наказу, оскільки судом встановлено, що позивачем дійсно було допущено факт неналежного виконання доручення голови Антимонопольного комітету України від 30.06.2020 року № 13-01/580.

Суд критично ставиться до доводів позивача про дискримінаційне ставлення до ОСОБА_1 зі сторони відповідача з липня 2020 року, з огляду на наступне.

Суд звертає увагу на те, що в обґрунтування своєї позиції позивач зазначає, що посадові особи відповідача створили для нього менш сприятливі умови, порівняно з іншими працівниками органів Комітету, що забороняється та тягне за собою відповідальність, зокрема, позивач вказує на те, що останньому було відмовлено в задоволенні заяв на отримання грошової допомоги під час щорічної відпустки.

Суд звертає увагу, що предметом розгляду у даній справі є встановлення протиправності наказу Антимонопольного комітету України від 07.12.2020 року № 1144-ВК «Про накладення дисциплінарного стягнення», а не протиправність чи правомірність відмов у задоволенні заяв чи запитів позивача на отримання грошової допомоги під час щорічної відпустки.

Щодо доводів позивача про те, що в.о. керівника апарату Антимонопольного комітету України не є безпосереднім керівником позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу голови Антимонопольного комітету України від 30.10.2020 року № 107-ВК «Про виконання обов`язків керівника апарату Комітету», копія якого міститься в матеріалах справи, у зв`язку зі звільненням керівника апарату Антимонопольного комітету України, покладено виконання обов`язків керівника апарату Антимонопольного комітету України на ОСОБА_2 , начальника управління розслідувань недобросовісної конкуренції, з 30.10.2020 року до призначення керівника апарату Антимонопольного комітету України.

Відповідно до п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України № 889 безпосередній керівник - найближчий керівник, якому прямо підпорядкований державний службовець.

Керівник державної служби в державному органі (далі - керівник державної служби) - посадова особа, яка займає вищу посаду державної служби в державному органі, до посадових обов`язків якої належить здійснення повноважень з питань державної служби та організації роботи інших працівників у цьому органі.

Статтею 6 Закону України «Про державну службу» визначено категорії посад державної служби.

Так, посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та її впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівня кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців.

Встановлюються такі категорії посад державної служби, зокрема: категорія "А" (вищий корпус державної служби) - керівників державної служби в інших державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, та їх заступників; категорія "Б" - керівників та заступників керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міст Києва і Севастополя, одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення.

Таким чином, суд зазначає, що посада керівника апарату Антимонопольного комітету України відноситься до категорії «А», в той час як посада позивача відноситься до категорії «Б» посад державної служби.

З огляду на вказане керівник апарату Антимонопольного комітету України є безпосереднім керівником позивача.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України утворюється у складі Голови та восьми державних уповноважених.

Голова Антимонопольного комітету України має першого заступника та заступника Голови Антимонопольного комітету України, які призначаються з числа державних уповноважених. У разі необхідності для забезпечення здійснення Антимонопольним комітетом України окремих завдань за рішенням Президента України в Антимонопольному комітеті України додатково вводиться посада заступника Голови Антимонопольного комітету України.

Антимонопольний комітет України утворює територіальні відділення, а в разі необхідності здійснює їх реорганізацію чи ліквідацію.

Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету.

Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення є юридичними особами, мають поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку, печатки із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням.

За приписами ст. 9 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» голова Антимонопольного комітету України, зокрема, розподіляє обов`язки між першим заступником, заступником Голови та державними уповноваженими Антимонопольного комітету України, спрямовує діяльність територіальних відділень Антимонопольного комітету України;здійснює прийняття, переведення та звільнення працівників апарату Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень, застосовує заходи заохочення та накладає дисциплінарні стягнення на працівників апарату Комітету та його територіальних відділень відповідно до закону; видає накази, затверджує положення, інструкції та інші акти, обов`язкові для працівників Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення.

Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом.

Територіальне відділення Антимонопольного комітету України очолює голова територіального відділення. Голова територіального відділення та його заступник призначаються та звільняються Головою Антимонопольного комітету України. Заступник голови територіального відділення призначається та звільняється Головою Комітету за поданням голови територіального відділення.

Обмеження щодо порядку призначення голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України та їх заступників, у тому числі шляхом встановлення обов`язку погодження з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування кандидатур на ці посади, не допускається.

Територіальне відділення Антимонопольного комітету України підконтрольне та підзвітне Антимонопольному комітету України.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 24 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», зокрема, Антимонопольний комітет України є центральними органами виконавчої влади зі спеціальним статусом.

Положення цього Закону поширюються на Антимонопольний комітет України, крім випадків, коли Конституцією та законами України визначені інші особливості організації та порядку їх діяльності.

Водночас, згідно з ч. 5 ст. 21 24 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади`керівники та заступники керівників територіальних органів центрального органу виконавчої влади призначаються на посади та звільняються з посад керівником центрального органу виконавчої влади відповідно до законодавства про державну службу.

Відповідно до пунктів 4 та 5 ч. 1 ст. 17 Закону України № 889 повноваження керівника державної служби здійснюють, зокрема, у державних органах, посади керівників яких належать до посад державної служби, - керівник відповідного органу; в інших державних органах або в разі прямого підпорядкування окремій особі, яка займає політичну посаду, - керівник апарату (секретаріату).

Згідно з ч. 4 розділу ІХ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 889 у державних органах, керівники або голови яких виконують повноваження керівників державної служби та з дня набрання чинності цим Законом втрачають статус державних службовців, утворюються посади керівників державної служби. Повноваження керівників державної служби до призначення на такі посади осіб за результатами конкурсу в порядку, визначеному цим Законом, продовжують виконувати керівники або голови відповідних державних органів, але не довше ніж до 1 січня 2017 року.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 3 Закону України № 889 дія цього Закону не поширюється, зокрема, на голову та членів Антимонопольного комітету України.

З матеріалів справи вбачається, що наказом голови Антимонопольного комітету України від 02.08.2019 року № 67-ОД «Про повноваження керівника апарату Антимонопольного комітету України», відповідно до абз. 4 ч. 6 ст. 9 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» та на виконання норм Закону України «Про державну службу», визначено, що керівник апарату Антимонопольного комітету України здійснює такі функції та повноваження, зокрема, за погодженням з головою Комітету призначає в установленому законодавством порядку на посади голів територіальних відділень Комітету та їх заступників і звільняє їх з посад; приймає у межах наданих повноважень, за погодженням з головою Комітету, рішення про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» та «В».

Таким чином, суд доходить висновку, що прийняття рішень щодо ініціювання дисциплінарних проваджень та накладення дисциплінарних стягнень стосовно державних службовців Антимонопольного комітету України категорій «Б» та «В» належить до повноважень саме керівника апарату Антимонопольного комітету України або особи, яка виконує його обов`язки.

При цьому, судом встановлено, що оскаржуваний наказ № 1144-ВК від 07.12.2020 року № 1144-ВК «Про накладення дисциплінарного стягнення» погоджено головою Антимонопольного комітету України, про що міститься відповідна віза на його звороті.

Тому, доводи позивача, що в.о. керівника апарату Антимонопольного комітету не є його безпосереднім керівником не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з п. 29 рішення ЄСПЛ у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач довів правомірність прийняття оскаржуваного наказу, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства та засадах верховенства права, відповідачем надано належні докази правомірності прийняття оскаржуваного наказу. Натомість, позивачем у ході судового розгляду не надано належних та достатніх доказів, що свідчили б про протиправність прийнятого відповідачем наказу від 07.12.2020 року № 1144-ВК «Про накладення дисциплінарного стягнення».

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На відповідача, як суб`єкта владних повноважень, покладений обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18.05.2021 року.

Суддя І.О. Лозицька