Справа № 500/1006/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1006/21

13 травня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи адміністративну справу Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 8500,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області (надалі, позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (надалі, відповідач), в якому просило прийняти рішення про стягнення з відповідача до Державного бюджету України штраф за порушення законодавства про рекламу у розмірі 8500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем в добровільному порядку не було сплачено штраф в розмірі 8500,00 грн. у зв`язку з порушенням законодавства про рекламу.

Ухвалою суду від 10.03.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання необхідних документів на адресу суду. У вказаний судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 10.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 13.04.2021 о 10:00 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Копія даної ухвали суду надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою його місця реєстрації, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1 , однак до суду 05.04.2021 повернувся конверт з довідкою поштового відділення "Повертається, адресат відсутній за вказаною адресою".

13.04.2021 розгляд даної справи відкладено до 13.05.2021 о 11:00 год. у зв`язку із перебуванням головуючої судді на лікарняному. Про відкладення розгляду даної справи відповідача повідомлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою його місця реєстрації, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 46009, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вул.Львівська, будинок 9, гуртожиток, однак до суду 22.04.2021 повернувся конверт з довідкою поштового відділення "Повертається, адресат відсутній за вказаною адресою".

Отже, судом здійснені всі передбачені Кодексом адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, однак поштове відправлення не було вручено адресату з незалежних від суду причин, а тому відповідно до частини одинадцятої статті 126, пункту 4 частини шостої статті 251 КАС України, вважається, що такі вручені належним чином.

Відзиву у встановлений судом строк до суду не надходило.

13.05.2021 представник позивача у відкрите судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій просив дану справу розглядати в порядку письмового провадження без участі представника.

Відповідач у відкрите судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, причин неприбуття суду не повідомив.

Враховуючи положення частини третьої ст.194, частини дев`ятої ст.205, частини четвертої ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Крім цього, у відповідності до частини шостої ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що Головним управлінням Держпродспоживслужби у Тернопільській області прийняті рішення, у відповідності до яких стосовно відповідача застосовано штраф за порушення законодавства про рекламу у розмірі 8500,00 грн., з них 2550,00 грн. згідно рішення №43 від 08.12.2020, 2550,00 грн. згідно рішення №44 від 08.12.2020, 1700,00 грн. згідно рішення №51 від 08.12.2020, 1700 грн. згідно рішення №52 від 08.12.2020.

Оскільки відповідачем не були сплачені накладені штрафи у добровільному порядку, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що частиною другою ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади рекламної діяльності в Україні визначає Закон України "Про рекламу" від 03.07.1996 №270/96-ВР, який регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами (надалі, Закон №270/96-ВР).

За приписами частини першої статті 26 Закону №270/96-ВР, контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, крім інших, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

10.09.2014 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" (надалі, Постанова №442), пунктом 1 якої передбачено, зокрема, утворити Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фітосанітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері племінної справи у тваринництві, у сфері охорони прав на сорти рослин, у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів.

Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1092 є територіальним органом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, завданням якого у п.3 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24.02.2020 року №163 визначено реалізацію повноважень Держпродспоживслужби на території Тернопільської області.

Відповідно до статті 1 Закону № 270/96-ВР, реклама це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Згідно частини 1 ст. 7 Закону №270/96-ВР, основними принципами реклами є: законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди.

Загальні вимоги до реклами встановлені статтею 8 Закону №270/96-ВР.

Відповідно до частини 1, ст. 9 Закону №270/96-ВР, реклама має бути чітко відокремлена від іншої інформації, незалежно від форми чи способів розповсюдження, таким чином, щоб її можна було ідентифікувати як рекламу.

Частиною 1 статті 27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 цієї статті визначено, що відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: 1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно; 2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами; 3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

У відповідності до частини 4 ст.27 Закону №270/96-ВР, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесені виключно до компетенції Антимонопольного Комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штраф у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на: рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами; розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Відповідно до частини 6 ст. 27 Закону №270/96-ВР, за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику сфері у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно частини 7 статті 27 Закону №270/96-ВР, у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок накладення штрафів за порушення норм Закону №270/96-ВР регулюється «Порядком накладення штрафів за порушенні законодавства про рекламу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05:2004 року №693 (надалі, Порядок №693).

Так, згідно п. 11. Порядку №693 за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок її розгляду.

Відповідно до п. 12. Порядку №693, справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не; зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи.

Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступники не більше ніж на три місяці.

Згідно п. 14 Порядку №693, Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Відповідно до п. 16. Порядку №693, справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення, про місце і чає розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Пунктом 18 Порядку №693 передбачено, що за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10 денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представнику під розписку.

Відповідно до п. 20 Порядку №693 сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що рішення, у відповідності до яких до позивача застосовано штраф у розмірі 8500,00 грн., не оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, добровільно відповідачем не виконані, то цьому, на думку суду, кореспондує обов`язок відповідача у справі сплатити вказаний штраф за порушення законодавства у сфері реклами.

В той же час, на думку суду, відповідач не був позбавлений права оскаржити рішення про застосування штрафів за порушення законодавства про рекламу, що ним зроблено не було.

Водночас, вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що предметом розгляду такого є сплата відповідачем штрафу за порушення законодавства про рекламу на підставі рішень суб`єкта владних повноважень, які не оскаржені відповідачем.

При цьому, доказів добровільної сплати штрафів відповідачем, а також доказів оскарження відповідачем рішень позивача про накладення штрафу в адміністративному чи судовому порядку судом не здобуто, а сторонами у справі суду не подано.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судові витрати, які у даному випадку полягають у сплаті судового збору позивачем при звернені до суду з позовом, у відповідності до частини 2 ст. 139 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 8500,00 грн. - задовольнити повністю.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України штраф за порушення законодавства про рекламу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.00 коп., з них 2550,00 грн. згідно рішення №43 від 08.12.2020, 2550,00 грн. згідно рішення №44 від 08.12.2020, 1700,00 грн. згідно рішення №51 від 08.12.2020, 1700 грн. згідно рішення №52 від 08.12.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 13 травня 2021 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Микулинецька, 20, м. Тернопіль,46008 );

відповідач - Фізична особи-підприємець ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.