Справа № 440/6669/20
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: І.Г. Ясиновський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 р. Справа № 440/6669/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2020, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/6669/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Сектору з питань призначення та перерахунку пенсій №7 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Сектору з питань призначення та перерахунку пенсій №7 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області, відповідно до якого просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області управління застосування пенсійного законодавства Сектор з питань призначення та перерахунку пенсій №7 від 13 серпня 2020 року за № 4 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, передбаченої у відповідності із пунктом "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 з 17.08.2017 пенсію на пільгових умовах у відповідності із пунктом "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з 06.02.1979 по 28.02.2003 на посаді "складач ручним способом" ("складальник вручну" чи «наборщик вручную» (на російській мові), що відноситься до Списку №2, пільговий стаж складає 13 років 06 місяців 15 днів, що дає право на пільгову пенсію при загальному страховому стажі 27 років 04 місяці 18 днів.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що відмова відповідача у призначенні їй пенсії на пільгових умовах є протиправною, оскільки період його роботи на посадах, що дають право на призначення пільгової пенсії підтверджено записами трудової книжки. Позивач вважає, що його трудова книжка, яка надавалась до Пенсійного фонду для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, оформлена належним чином, містить усі необхідні відомості про роботу, котрі повинні враховуватися при вирішенні питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а Списками № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надають право на пенсію на пільгових умовах, діючих на момент його роботи, передбачено професія, на якій вона працювала. З огляду на зазначене позивач вважає, що він має право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства, а висновки суду є законними та обґрунтованими.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Чутівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах від 17 серпня 2017 року /а.с. 46-59/.

Згідно рішення Чутівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 21.08.2017 № 5 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт роботи протягом повного робочого дня в шкідливих умовах праці /а.с. 37/.

Не погодившись з таким рішенням, позивач оскаржила його до Чутівського районного суду Полтавської області, постановою якого від 10 жовтня 2017 року у справі № 550/927/17 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним рішення Чутівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 5 від 21.08.2017 р. щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, у відповідності із пунктом «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» . Зобов`язано Чутівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах згідно із п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період роботи з 06.02.1979 року по 21.08.1992 року на посаді «складача ручним способом», що відноситься до Списку № 2, страховий стаж без атестації складає 13 років 06 місяців 15 днів та дає право на пільгову пенсію при загальному страховому стажі більше 27 років /а.с. 18-22/.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року у справі № 550/927/17 апеляційну скаргу Чутівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задоволено частково. Постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2017 року скасовано в частині, якою задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та Чутівське об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області зобов`язане призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах згідно із п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період роботи з 06 лютого 1979 року по 21 серпня 1992 року на посаді «складача ручним способом», що відноситься до Списку № 2, страховий стаж без атестації складає 13 років 06 місяців 15 днів та дає право на пільгову пенсію при загальному страховому стажі більше 27 років з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні цієї вимоги ОСОБА_1 . Доповнено постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2017 року визначенням про зобов`язання Чутівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. В іншій частині постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2017 року залишено без змін /а.с. 65-69/.

Постановою Верховного суду від 21 травня 2020 року у справі № 550/927/17 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2017 року залишено без змін /а.с. 23-26/.

03 серпня 2020 року позивач звернулась до Сектору з питань призначення та перерахунку пенсій №7 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області з клопотанням про повторний розгляд заяви за рішенням суду /а.с. 28/, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 13 серпня 2020 року за № 4 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, передбаченої у відповідності із пунктом "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" /а.с. 16/.

Вказана відмова була мотивована тим, що трудова книжка позивача НОМЕР_1 від 23.01.1981р. не містить даних про характер виконуваної роботи, наявність атестації робочого місця, підтвердження зайнятості в шкідливих умовах повний робочий день за період роботи з 06.02.1979 р. по 28.02.2003 р. в Чутівській районній друкарні. В додатково наданій довідці про уточнюючий характер роботи, необхідний для призначення пільгової пенсії, не вказано посаду, характер виконуваної роботи, перелік первинних документів, на підставі яких її видано, а також, відсутнє посилання на Списки, чинні в період роботи.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимрог, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи не підтверджують пільговий характер умов праці, а відтак відповідачем правомірно прийнято рішення від 13 серпня 2020 року за № 4 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, передбаченої у відповідності із пунктом "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон №1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

Так, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII (в редакції Закону, що є чинною з 1 квітня 2015 року) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 50 років - по 31 березня 1965 року включно.

За приписами ст.62 Закону України 2Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічна норма передбачена постановою КМ України № 637 від 12.08.1993р. «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», якою регламентовано порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно п.3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.18 зазначеного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993р. затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до п.2.2 цієї Інструкції до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно п.2.4 вказаної Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Із наведених законодавчих норм слідує, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно з Порядком застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 р. при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цією посади чи професії до Списків.

Відповідно до записів в трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 , позивач 06.02.1979 р. була прийнята учнем «наборщика ручного набора» (зазначено в трудовій крижці на російській мові) в Чутівській районній друкарні.

02.08.1979 р. присвоєно 3 розряд «наборщика вручну» (на російській мові) та була зарахована на посаду «наборщика вручную» (на російській мові») Чутівської районної типографії.

В подальшому позивачу 12.01.1988 р. було присвоєно 5 розряд «наборщика вручну» (заповнено російською мовою) і на цій посаді позивач пропрацювала в районній друкарні до 28.02.2003 р. , що підтверджується даними трудової книжки.

Так, в період роботи позивача з 06.02.1979 року по 25.01.1991 року діяв Список № 2 затверджений Радою Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 "Об утверждении списков производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах», відповідно до розділу XXVII«Полиграфическоепроизводство», якого значиться посада «наборщики и разборщикивручну».

В період роботи позивача з 26.01.1991 року по 10.03.1994 року діяв Список № 2 затверджений Радою Міністрів СРСР від 26.01.1991 г. N 10 «Об утверждении списков производств, работ, профессий, должностей и показателей, дающих право на льготное пенсионное обеспечение», відповідно до розділу 22700000 XXV «Полиграфическое и кинокопировальное производства», якого значиться посада «наборщики вручную».

В період роботи позивача з 11.03.1994 року по 16.01.2003 року діяв Список № 2, затверджений постановою Кабінетом Міністрів України №162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», відповідно до розділу 22700000 XXV ПОЛІГРАФІЧНЕ І КІНОКОПІЮВАЛЬНЕ ВИРОБНИЦТВА, якого значиться посада «складачі вручну».

В період роботи позивача з 17.01.2003 діяв список №2 затверджений постановою Кабінетом Міністрів України №36 від 16.01.2003 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" відповідно до розділу XXV. ПОЛІГРАФІЧНЕ ВИРОБНИЦТВО ТА ТИРАЖУВАННЯ ВІДЕОЗАПИСІВ, якого значиться посада «складачі ручним способом ».

Отже, протягом всього часу роботи позивача на посаді складача вручну, вказана посада була віднесена до переліку посад, працівники на яких мають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, записами трудової книжки серії НОМЕР_2 підтверджується пільговий стаж позивача, який дає право на призначення та отримання пенсії на пільгових умовах.

Відповідачем не надані будь-які докази того, що позивач не був зайнятий на відповідних роботах протягом повного робочого дня, оскільки з документів, наявних у справі, такий висновок зробити неможливо.

Слід врахувати, що Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 по справі №687/975/17 зроблений правовий висновок про те, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах, за внесення яких вона не була відповідальна. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу. Зазначене дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стосовно проведення атестації робочого місця позивача після 21.08.1992р. колегія суддів виходить з наступного.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики № 383 від 18.11.2005р. затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п.3 цього Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

За змістом п.4.1-4.5 наведеного Порядку зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992р. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років, з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997р., у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992р., п`ятирічний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5-ти років, з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21.08.1992р. не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997р., право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992р. включно, тобто, до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997р., право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Згідно п.10 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики № 383 від 18.11.2005р., для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою КМ України № 637 від 12.08.1993р.

Відповідно до п.1 Порядку проведення атестації робочих місць, затв. постановою КМ України № 442 від 01.08.1992р., атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ (п.8 цього Порядку).

Згідно з п.9 вказаного Порядку перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років.

Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Отже, аналіз вище наведених правових норм дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах незалежно від віку є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затв. постановою КМ України № 442 від 01.08.1992р., не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Окрім цього, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п.4 Порядку проведення атестації робочих місць, затв. постановою КМ України № 442 від 01.08.1992р., строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, в постанові Великої Палати від 19.02.2020р. у справі № 520/15025/16-а, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою під час вирішення наведеного спору.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 на час звернення до відповідача із заявою від 17.08.2017 про призначення їй пенсії мала необхідний стаж роботи та вік, що давали їй право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі вказаного вище колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки наявні матеріали справи дають можливість суду встановити обставини, які зумовлюють зарахування оскаржуваних періодів до пільгового стажу позивача.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 року по справі № 520/10083/19 прийняте з порушенням норм матеріального права, вона підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 139 КАС України, з урахуванням сплачених позивачем сум судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 по справі № 440/6669/20 скасувати.

При йняти нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області управління застосування пенсійного законодавства Сектор з питань призначення та перерахунку пенсій №7 від 13 серпня 2020 року за № 4 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, передбаченої у відповідності із пунктом "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 17.08.2017, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 06.02.1979 по 28.02.2003 у Чутівській районній друкарні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, ) користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та подання апеляційної скарги на рішення у розмірі 2101,40 грн. (дві тисячі сто одна грн., 40 коп).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий І.М. Ральченко