Справа № 640/17101/19
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

11 травня 2021 року м. Київ № 640/17101/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року в адміністративній справі

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві

про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою, в якій просить: встановити судовий контроль щодо виконання судового рішення Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві від 21 вересня 2020 року по справі №640/17101/19 щодо визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10 травня 2019 року №Ф-49454-17, а також штрафних санкцій та пені, нарахованих на сплату боргу ФОП ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у місті Києві подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення від 21 вересня 2020 року по справі №640/17101/19; зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у місті Києві згідно судового рішення від 21 вересня 2020 року по справі №640/17101/19 видалити з електронного кабінету ФОП ОСОБА_1 наявну в ньому інформацію про заборгованість зі сплати Єдиного соціального внеску за 2017 рік (з 01 січня 2017 р. по 31 грудня 2017 p.), а також нараховані на неї штрафи та пеню, які були нараховані на підставі незаконної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10 травня 2019 року №Ф-49454-17; накласти на керівника Головного управління Державної податкової служби у місті Києві штрафу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та половину суми штрафу стягнути з Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на користь позивача у зв`язку із невиконанням рішення суду від 21 вересня 2020 року по справі №640/17101/19.

Заява вмотивована тим, що Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві станом на час звернення з заявою про встановлення судового контролю не виконано рішення суду. При цьому, Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві винесено вимогу від 15 березня 2021 року №Ф-49454-17 про стягнення з позивача недоїмки по єдиному внеску тотожну вимозі від 10 травня 2019 року №Ф-49454-17, що була предметом розгляду даної справи.

Оскільки справу №640/17101/19 відповідно до пункту 20 частини 1 статті 4, пункту 10 частини 6 статті 12, частини 1 статті 257, статті 258, частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, отже й заява про встановлення судового контролю у названій справі підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року частково задавлено позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10 травня 2019 року №Ф-49454-17, винесену Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві, в іншій частині позову відмовлено, стягнуто на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податково служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ідентифікаційний код 43141267) судовий збір в сумі 700 (сімсот) грн. 00 коп.

Відповідно до частин першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07 травня 2002 року, "Ромашов проти України" від 27 липня 2004 року, "Шаренок проти України" від 22 лютого 2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

При цьому, відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З вищевикладеного вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, що забезпечується через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Проте, судовий контроль при ухваленні рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року судом не встановлювався.

Щодо посилання позивача на вимогу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 15 березня 2021 року №Ф-49454-17 про стягнення з позивача недоїмки по єдиному внеску в сумі 9290,28 грн, суд зауважує, що така вимога не була предметом розгляду адміністративної справи №640/17101/19 та не є доказом не виконання Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року.

Суд роз`яснює ОСОБА_1 його право на звернення до суду з позовом про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 15 березня 2021 року №Ф-49454-17 в загальному порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Щодо заяви в частині накладення на керівника Головного управління Державної податкової служби у місті Києві штрафу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та половину суми штрафу стягнути з Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на користь позивача у зв`язку із невиконанням рішення суду від 21 вересня 2020 року по справі №640/17101/19, суд зазначає, що оскільки судом не було встановлено обов`язку Головному управлінню Державної податкової служби у місті Києві подати звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року, отже відсутні підстави для накладення штрафу.

Щодо заяви в частині зобов`язання Головне управління Державної податкової служби у місті Києві згідно судового рішення від 21 вересня 2020 року по справі №640/17101/19 видалити з електронного кабінету ФОП ОСОБА_1 наявну в ньому інформацію про заборгованість зі сплати Єдиного соціального внеску за 2017 рік (з 01 січня 2017 р. по 31 грудня 2017 p.), а також нараховані на неї штрафи та пеню, які були нараховані на підставі незаконної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10 травня 2019 року №Ф-49454-17, суд зауважує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року по справі №640/17101/19 відмовлено у задоволенні позову у вказаній частині.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Керуючись статтею 382, статтями 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко