Справа № 580/252/21
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року справа № 580/252/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в приміщенні суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства Андіс-Техно до Київської митниці Держмитслужби про визнання нечинними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось приватне підприємство Андіс-Техно до Київської митниці Держмитслужби, в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про визначення митної вартості товарів №UA100710/2020/200053/1 від 01.12.2020 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення №UA100710/2020/00325 від 01.12.2020.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що придбав у компанії Becker Polska Sp z.o.o (Польща) 5 кулачкових вакуумних насосів KVT 3.140 на загальну суму 5500 євро та комплектуючі до металообробних верстатів (рейки) в кількості 14 штук на загальну суму 1322,72 євро, вартість доставки складає 270 євро. 30.11.2020 позивач подав в електронному вигляду митну декларацію №UA100710/2020/514563, в якій зазначив митну вартість вакуумних насосів 5753,584 євро. Відповідач рішенням про визначення митної вартості товарів №UA100710/2020/200053/1 від 01.12.2020 відмовив у митному оформленні товарів за вказаною митною декларацією з оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100710/2020/00325 від 01.12.2020.

Позивач вважає рішення №UA100710/2020/200053/1 від 01.12.2020 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки надав разом з митною декларацією всі документи, вичерпний перелік яких визначений частиною 2 статті 53 Митного кодексу України. Подані позивачем документи повністю підтверджують числове значення митної вартості товарів, вказаної у митній декларації, не містять розбіжностей та ознак підробки.

Відповідач проти позову заперечив. 04.03.2021 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем документально не підтверджено заявлену митну вартість товару, визначену за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з чим застосування зазначеного методу є неможливим. За результатами проведеної консультації митна вартість була визначена із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. При коригуванні за основу взято митну вартість, раніше визнану (визначену) органами доходів і зборів схожого за характеристиками товару, оформленого за митною декларацією від 27.10.2020 №UA100450/2020/156161, а саме: товар №1 26,68 євро/кг. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

09.03.2021 відповідач подав відповідь на відзив, в якій зазначив доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Ухвалою суду від 08.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив наступне.

13.01.2020 між приватним підприємством «Андіс-Техно» (позивач у справі) та компанією Becker Polska Sp. z.o.o був укладений контракт №20/01/2020 BPL-АТ, згідно умов якого останнє продає, а позивач придбаває деревообробне, металообробне обладнання та запасні частини до них, у відповідності до інвойсів, які є невід`ємними частинами даного контракту.

Відповідно до контракту №20/01/2020 BPL-АТ від 13.01.2020 та інвойсу №FSP/00350 від 27.10.2020 позивач придбав у Becker Polska Sp. z.o.o (Польща) 5 штук кулачкових вакуумних насосів KVT 3.140 (серійні номери D3518537, D3518538, D3518539, D3518540, D3516214) на загальну суму 5500 євро та комплектуючі до металообробних верстатів (рейки) в кількості 14 штук на загальну суму 1322,72 євро без врахування вартості доставки у сумі 270 євро. Загальна сума 7092,72 євро.

Платіжним дорученням №9JBKLKA від 27.10.2020 позивач відповідно до умов контракту №20/01/2020 BPL-АТ від 13.01.2020 та інвойсу №FSP/00350 від 27.10.2020 перерахував Jp Morgan Chase Bank грошові кошти у сумі 7092,72 євро для їх подальшого перерахування Becker Polska Sp. z.o.o (Польща).

30.11.2020 позивач подав відповідачу митну декларацію №UA100710/2020/514563 на 5 кулачкових вакуумних насосів KVT 3.140 (серійні номери D3518537, D3518538, D3518539, D3518540, D3516214) в якій зазначив загальну митну вартість товарів за основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, на рівні: товар № 1 12,25 USD/кілограм, всього на суму 7092,72 євро.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості задекларованого товару відповідачем було встановлено наступне:

- в митній декларації країни відправлення №20PL394010E0850926 від 19.11.2020 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний контракт від 13.01.2020 №20/01/2020 BPL-AT, що не дає змоги ідентифікувати даний документ з даною поставкою;

- в інвойсі від 27.10.2020 №FSP/00350 наявне посилання на order (замовлення) №ZS/2020/02359. До митного оформлення даний документ не надавався;

- в банківському платіжному документі від 27.10.2020 №9JBKLKA зазначено банк отримувача JP MORGAN CHASE BANK, в інвойсі від 27.10.2020 №FSP/00350 та зовнішньоекономічному контракті від 13.01.2020 №20/01/2020 BPL-AT зазначений банк отримувача m Bank S.A., що свідчить про можливі ознаки підробки документу та не дає змоги ідентифікувати даний документ з даною поставкою;

- в п. 2.3 зовнішньоекономічного контракту від 13.01.2020 №20/01/2020 BPL-AT зазначено, що упаковка та маркування входять у вартість товару, проте декларантом не надано документів, що містять числові значення складових митної вартості, а саме вартості пакування та маркування, у зв`язку з чим позивачу було направлено електронне повідомлення та запропоновано надати додаткові документи для усунення розбіжностей та підтвердження заявленої митної вартості.

Листом від 01.12.2020 позивач повідомив про неможливість надання документів, перелік яких визначений в електронному повідомленні відповідача.

За результатами проведеної з позивачем консультації відповідач застосував метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів взявши митну вартість схожого за характеристиками товару, оформленого за МД від 27.10.2020 №UA100450/2020/156161, а саме: товар №1 26,68 євро/кг.

Враховуючи вказане, відповідачем були встановлені порушення вимог ч. 2 ст. 52 та ч. 21 статті 58 та ч. 1 ст. 53 ст. 368 Митного кодексу України та прийняті і рішення про коригування митної вартості товарів №UA100710/2020/200053/1 від 01.12.2020 і картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100710/2020/00325 від 01.12.2020

У подальшому товар 01.12.2020 був випущений відповідачем у вільний обіг за митною декларацією №UA100710/2020/514612 зі сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом та забезпечення сплати різниці між цією сумою та сумою митних платежів, визначених митницею відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів №UA100710/2020/200053/1 від 01.12.2020.

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим у справі обставинам, суд виходить з наступного.

В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Так частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом частин 1 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 6 статті 53 МК України).

Згідно із частинами 1 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Судом встановлено, що позивач подав митну декларацію №UA100710/2020/514563 від 30.11.2020 на 5 кулачкових вакуумних насосів KVT 3.140 (серійні номери D3518537, D3518538, D3518539, D3518540, D3516214) до якої додав: рахунок-фактуру (інвойс) від 27.10.2020 №FSP/00350; накладну від 18.11.2020 №; банківський платіжний документ від 27.10.2020 №9JBKLKA; зовнішньоекономічний контракт від 13.01.2020 №20/01/2020 BPL-AT; комерційну пропозицію від 23.10.2020 б/н, технічну довідку від 27.10.2020; митну декларацію країни відправлення від 19.11.2020 №20PL394010E0850926.

Відповідно до пунктів 2.2 контракту від 13.01.2020 №20/01/2020 BPL-AT ціна та найменування товару зазначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною даного контракту. Згідно інвойсу №FSP/00350 від 27.10.2020 позивач придбав у Becker Polska Sp. z.o.o (Польща) 5 кулачкових вакуумних насосів KVT 3.140 (серійні номери D3518537, D3518538, D3518539, D3518540, D3516214) на загальну суму 5500 євро та комплектуючі до металообробних верстатів (рейки) в кількості 14 штук на загальну суму 1322,72 євро без врахування вартості доставки у сумі 270 євро. Загальна сума 7092,72 євро.

Таким чином, позивач до митного оформлення надав документи, які відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України є документами, що підтверджують митну вартість товарів, а саме: контракт №20/01/2020 BPL-АТ від 13.01.2020 та інвойс №FSP/00350 від 27.10.2020. Тому доводи відповідача, що позивач документально не підтверджено заявлену митну вартість товару, визначену за ціною угоди, є необгрунтованими.

Суд відхиляє посилання відповідача на ту обставину, що в митній декларації країни відправлення №20PL394010E0850926 від 19.11.2020 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний контракт від 13.01.2020 №20/01/2020 BPL-AT, оскільки Митним кодексом України на декларанта такий обов`язок не покладено та не зобов`язує декларанта надавати митну декларацію країни відправлення до митного оформлення.

Також Митним кодексом України не покладено на декларанта обов`язку надавати до митного оформлення документи, на які є посилання в інвойсі, тому доводи відповідача про ненадання позивачем до митного оформлення order (замовлення) №ZS/2020/02359 є необгрунтованими.

Суд відхиляє доводи відповідача про можливі ознаки підробки платіжного доручення від 27.10.2020 №9JBKLKA, оскільки відповідач не надав доказів на підтвердження вказаної обставини, тому вказані доводами є припущеннями.

Крім цього, надходження платежу фірмі Becker Polska Sp. z.o.o підтверджується наданою позивачем до суду довідкою АТ Комерційний банк «Приватбанк» від 10.12.2020 (а.с. 46).

Щодо доводів відповідача, що упаковка та маркування входять у вартість товару, проте декларантом не надано документів, що містять числові значення складових митної вартості, а саме вартості пакування та маркування, суд зазначає, що згідно пункту 2.3 контракту №20/01/2020 BPL-АТ від 13.01.2020 упаковка та маркування товару входять у вартість товару, відтак не можуть бути визначені окремо.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем до митної декларації №UA100710/2020/514563 від 30.11.2020 документи підтверджують митну вартість товару, визначену за основним методом за ціною договору, тому рішення Київської митниці Держмитслужби про визначення митної вартості товарів №UA100710/2020/200053/1 від 01.12.2020 та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення №UA100710/2020/00325 від 01.12.2020 прийняті без законних підстав і підлягають скасуванню, а позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов приватного підприємства Андіс-Техно задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про визначення митної вартості товарів №UA100710/2020/200053/1 від 01.12.2020.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення №UA100710/2020/00325 від 01.12.2020, прийняту Київською митницею Держмитслужби.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби (вул. Вацлава Гавела, 8а, м. Київ, 03124, ) на користь приватного підприємства Андіс-Техно (вул. Чигиринська, 524, м. Черкаси, 18000, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий А.В. Руденко