Справа № 629/392/21
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 р.Справа № 629/392/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання - Сузанського О.І.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області (головуючий суддя І інстанції Харабадзе К.Ш., м. Лозова Харківської області) від 17.03.2021 р. (повний текст рішення складено 17.03.2021 р.) по справі №629/392/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції; третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Державної патрульної поліції серія ДП018 № 797303 від 19.01.2021 р., якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. за ч. 8 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що зазначена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною оскільки, під час складання спірної постанови, працівнику поліції ним було пред`явлено постанову в справі про порушення митних правил № 1278/80700/19 від 16.07.2019 року, складену за порушення ст.ст. 95, 381 Митного кодексу України та квитанцію про оплату штрафу у розмірі 8500 грн., що оспорює допущене порушення, так як його вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за це ж саме правопорушення, що не узгоджується з статтею 61 Конституції України. На підставі частини 5 статті 258 КУпАП відповідач зобов`язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, оскільки порушення, передбачене частиною 8 статті 121 КУпАП, тобто, керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не помішувала в митний режим транзиту, за своєю суттю не є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Також зазначає, що інспектором позивачу не було ані повідомлено ані роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.03.2021 р. було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції; третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить скасувати рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.03.2021 р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач та третя особа правом надання відзиву не скористалися, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що 19.01.2021 о 14 год. 40 хв. в м. Лозова по вул. Вердовського 2/1 ОСОБА_1 керував і користувався транспортним засобом автомобілем AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , з порушенням строків тимчасового ввезення на територію України, тому був зупинений інспектором взводу №2 роти №4 батальйону №4 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Смирновим Г.Є., який виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн., за порушення ч. 8 ст. 121 КУпАП України.

Не погодившись в вказаною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої виходив з того, що оскаржувана постанова від 19.01.2021 серії ДПО18 №797303 відповідає передбаченим статтею 283 КУпАП вимогам, тому відсутні підстави для її скасування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Порядок митного оформлення товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, регулюються Митним кодексом України.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом, та переміщуються громадянами-нерезидентами.

Частиною 1 статті 90 Митного кодексу України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 379 Митного кодексу України строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитних перевезень - 10 діб.

За правилами ч. 2 ст. 95 Митного кодексу України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Вказаними нормами права встановлено обов`язок особи у встановлений законодавством строк вивезти транспортний засіб, поміщений у митний режим «Транзит», за межі митної території України, а невиконання такого обов`язку є порушенням митних правил та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.01.2021 р. приблизно о 14 год. 40 хв. в м. Лозова вул. Вердовського працівниками патрульної поліції зупинено транспортний засіб AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований в іншій країні, та під керуванням ОСОБА_1 .

За результатами перевірки відомостей щодо строку тимчасового ввезення транспортного засобу AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 за інформаційно-телекомунікаційною системою "Інфоромаційний портал Національної поліції України" було встановлено, що 10.10.2018 р. громадянином України ОСОБА_1 з метою транзиту було ввезено на територію України через МАПП "Гоптівка" Харківської митниці ДФС легковий автомобіль марки AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , країна реєстрації - Республіка Литва.

Вказаний факт також підтверджується постановою в справі про порушення митних правил від 16.07.2019 р. № 1278/80700/19, якою ОСОБА_1 вже було притягнуто до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України (а.с. 8) та не заперечувалось позивачем по справі.

Тобто встановлені обставини свідчать про те, що на час зупинення транспортного засобу AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , було встановлено порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту транспортного засобу, а саме порушено передбачений ст. 95 Митного кодексу України 10-ти денний строк транзитних перевезень.

Колегія судів зазначає, що матеріали справи не містять відомості про те, що позивачем подавалось до митних органів заява про продовження терміну транзиту транспортного засобу, а також інших документів на обґрунтування не вивезення транспортного засоби за межі митної території України; транспортний засіб не поміщено в іншій, ніж транзит, митний режим; транспортний засіб не вивезено за межі митної території України.

Згідно ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Частина 8 статті 121 КУпАП передбачає, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вищезазначеними обставинами доведено, що ОСОБА_1 керував легковим автомобілем марки AUDI А6, номерний знак НОМЕР_2 , щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України "Про дорожній рух", свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 23 Закону України "Про Національну поліцію" регламентовано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП зазначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина 1 статті 44, стаття 89, частина 2 статті 106-1, частини 1-4 і 6 статті 109, стаття 110, частина 3 статті 114, частина 1 статті 115, стаття 116-2, частина 2 статті 117, частини 1-2 статті 119, частини 1, 2, 3, 5, 6, 8, 10 і 11 статті 121, статті 121-1, 121-2, частини 1, 2, 3, 4 і 6 статті 122, частина 1 статті 123, 124-1, 125, частини 1, 2 і 4 статті 126, частини 1, 2 і 3 статті 127, статті 128-129, частина 1 статті 132-1, частини 1, 2 та 5 статті 133, частини 3, 6, 8, 9, 10 і 11 статті 133-1, частина 2 статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини 1, 2 і 3 статті 140, статті 148, 151, частини 6, 7 і 8 статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини 1-2 статті 178, статті 180, 181-1, частина 1 статті 182, статті 183, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до 2 статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Разом з цим, за приписами частин 2 та 3 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про не обов`язкове складання протоколу про таке адміністративне правопорушення.

Крім того, обов`язковою умовою для застосування ч.5 ст.258 КУпАП щодо констатації наявності в уповноваженої посадової особи обов`язку скласти протокол про адміністративне правопорушення є те, що особа оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення.

Однак, згідно наявного у матеріалах даної справи відеозапису з портативного реєстратора відповідача чітко простежується наступне: позивачеві роз`яснено зміст вчиненого ним порушення та його права; позивачу повідомлено про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Станом на 19.01.2021 р. позивач не заперечував факт допущення порушення, а саме перевищення терміну транзитних перевезень передбачений ст. 95 Митного кодексу України, вказуючи на те, що постановою № 1278/80700/19 від 16.07.2019 його вже було притягнуто до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що не складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення є порушенням відповідачем порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП, оскільки у відповідача не виникло обов`язку скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що посилання позивача на ст. 61 Конституції України судом не приймаються, оскільки за постановою № 1278/80700/19 від 16.07.2019 його було притягнуто до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України, а постановою ДПО 18 № 797303 від 19.01.2021 його було притягнуто до відповідальності за порушення водієм правил керування транспортним засобом за ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Разом з цим, необхідно зазначити, що в даному випадку після накладення штрафу постановою від 16.07.2019 р. Державною митницею позивач повинен був припинити порушення митних правил та завершити режим транзиту автомобіля AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , або транспортний засіб помістити в іншій, ніж транзит, митний режим.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційний суд дослідив наявний у матеріалах справи відеозапис з портативного реєстратора відповідача та зазначає, що звукозапис об`єктивно підтверджує обізнаність позивача із змістом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП, було роз`яснено права позивачу.

Посилання апелянта на те, що на відео носії дата та час вчинення правопорушення не співпадають з датою і часом, вказаними у оскаржуваній постанові, апеляційний суд не розцінює як такі, що нівелюють доказове значення вказаного відеозапису, адже вказані неточності зумовлені технічною помилкою портативного реєстратора, а встановлені у ході розгляду даної справи обставини достеменно підтверджують, що вказаний відеозапис відображає події, які відбувались м під час фіксації відповідачем факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП.

Разом з цим, щодо помилки у зазначенні назви вулиці, то постановою Верховного суду України по справі №459/1801/17 від 24 грудня 2019 року визначено, що технічна помилка у постанові про вчинення адміністративного правопорушення за доведеності факту вчинення такого правопорушення не може бути підставою для скасування постанови. При цьому, основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалом, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція щодо неточних відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, уже була висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 (провадження №К/9901/17897/18).

З огляду на зазначене, та враховуючи, що оскаржувана постанова серії ДП018 № 797303 від 19.01.2021 р. відповідає передбаченим статтею 283 КУпАП вимогам колегія суддів приходить до висновку що відсутні підстави для її скасування. Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.03.2021 року по справі № 629/392/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко