Справа № 240/4996/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Житомир справа № 240/4996/21

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Попової О. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у переведенні на пенсію за віком відповідно до ст 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, та не зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування на посаді Грушківського сільського голови з 04.07.2001 по 27.12.2016 та період роботи на посаді в.о. старости з 28.12.2016 по 27.11.2020 (день звернення з заявою).

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування на посаді Грушківського сільського голови з 04.07.2001 по 27.12.2016 та період роботи на посаді в.о. старости с. Грушки та с. Грабняк Хорошівської селищної ради з 28.12.2016 по 27.11.2020 (день звернення з заявою), перевести на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, здійснити перерахунок та виплату в розмірі 60% від заробітку згідно довідок Хорошівської селищної ради № 27 від 27.11.2020 та № 28 від 27.11.2020 з моменту звернення з заявою, з 27.11.2020.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 09.2019 року вона перебуваю на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та отримує пенсія за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 27.11.2020 рку вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Однак, 26.02.2021 року відповідач повідомив про відмову у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з тих підстав, що з 04.07.2001 року набрав чинності Закон України від 07.06.2001 року № 2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування», статтею 14 якого посади голів сільської ради віднесені до четвертої категорії посад в органах місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців.

До державного стажу зараховано лише період роботи на посаді голови Грушківської сільської ради з 27.07.1994 року по 04.07.2001 року до набрання чинності Закону № 2493- III «Про службу в органах місцевого самоврядування», що становить 7 р. 3 міс. 20 дн., що є недостатнім та, що станом на 01.05.2016 року вона не працювала на посаді державного службовця та не маю 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723- XII.

Вважає, що вказані дії відповідача щодо відмови у здійсненні переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове деркавне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» не зарахувавши до стажу період роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 року по теперішній час є протиправними, що порушують її конституційні права та гарантії на належний соціальний захист, тому звернулась до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Ухвалою суду від 05.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

До суду 12.05.2021 надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначив, зокрема, що 04.07.2001 набрав чинності Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 № 2493-ІІІ (далі - Закон № 2493) статтею 14 якого посади голів сільських рад віднесено до четвертої категорп місцевого самоврядування. Відповідно до статті 14 Закону 2493 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1441 "Про віднесення посад органів місцевого самоврядування до відповідних категорій посад", згідно із якою до відповідних категорій посад в органах місцевого самоврядування віднесено існуючі посади в цих органах, не перелічені у статті 14 Закону 2493 та визнано такою, що втратила чинність постанова № 239. Отже, з 04.07.2001 посада голови сільської Ради віднесена до категорій посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців. До стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців для визначення права на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723 зараховується період роботи на посаді голови Грушків зької сільської ради з 27.07.1994 по 04.07.2001, до набрання чинності Законом № 2493 (7 років 3 місяці 20 днів). Враховуючи вищезазначене, оскільки позивач не має 10 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723 та не працювала на посаді державного службовця станом на 01.07.2016, тому рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.02.2021 позивачу відмовлено у переході на пенсію за віком згідно із Законом № 3723. Отже, дії Управління щодо відмови у перерахунку у зв`язку з переведенням на інший вид пенсії ОСОБА_1 є правомірними та вмотивованими.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні з 26.03.2019 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державі е пенсійне страхування".

27.11.2020 позивач звернулася до Управління з заявою № 1949 з питання переходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Лютом ГУ ПФУ в Житомисрькій області від 26.02.2020 за № 0600-0306-8/16184 позивача повідомлено про відсутність підстав для переведення на інший вид пенсії (а.с.14).

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон №1058), який набрав чинності 1 січня 2004 року.

Згідно зі ст. 1 Закону № 1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №1058, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

В свою чергу, принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначений Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889), який набрав чинності 1 травня 2016 року.

Згідно з Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону № 889-VIII втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723-XII (Відомості Верховної Ради України, 1993, № 52, статті 490 із наступними змінами, далі - Закон № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" №889 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто до 01 травня 2016 року право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" №889 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Судом встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці, позивач працювала з 27.07.1994 року по 27.12.2016 року головою Грушківської сільської ради, стаж роботи на даній посаді становить 22 р. 5 міс. 01 дн., з 28.12.2016 працювала на посаді в.о.старости на території с. Грушки та с. Грабняк Хорошіської селищної ради Житомирської області яку займаю по теперішній час, але вказаний період відповідачем не зарахований до стажу, що дає право на пенсію державного службовця (а.с.19-25). Відповідачем зараховано лише період роботи на посаді голови Грушківської сільської ради з 27.07.1994 по 04.07.2001 до набрання чинності Законом № 2493 (7 років 3 місяці 20 днів).

Підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за статтею 37 Закону № 889-VIII стала недостатність стажу державної служби.

Посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби було визначено "Порядком обчислення стажу державної служби", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок №283), який був чинний на час проходження позивачем служби в період по 01 травня 2016 року.

Згідно з п. 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07 червня 2001 року за № 2493-III (далі - Закон № 2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Положення статей 2, 3 Закону № 2493-III визначають, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-III від 07.06.2001, в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад:

четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад;

п`ята категорія - керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад;

шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад, старост.

Механізм обчислення стажу державної служби визначено "Порядком обчислення стажу державної служби", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229 (далі - Порядок №229), який чинний на час проходження позивачем служби з 01 травня 2016 року.

Згідно з п. 4 Порядку №229, до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Також, пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону №889-VIII, визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Таким чином, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», входить до стажу державної служби.

Враховуючи наведене, періоди роботи ОСОБА_1 з 27.07.1994 року по 27.12.2016 року головою Грушківської сільської ради та з 28.12.2016 на посаді в.о. старости в органах місцевого самоврядування слід зарахувати до стажу державної служби, у зв`язку з чим дії відповідача щодо не зарахування цих періодів до стажу державної служби є протиправними.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 735/939/17, в постанові від 19 березня 2019 року по справі №357/1457/17, у постанові від 26 червня 2018 року по справі № 735/939/17.

Верховний Суд в постанові від 10.05.2018 за результатом розгляду справи №351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889 положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону України «Про державну службу» №889 та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.

Зазначені обставини вказують на безпідставність доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про те, що стаж роботи на посаді в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.

Посилання відповідача на втрату чинності Порядком № 283 суд не приймає, оскільки він підлягає застосуванню в силу вимог п. 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII. Доводи про можливість застосування вказаного пункту лише до правовідносин, що виникли до набрання Законом № 889-VIII чинності, суд також відхиляє, позаяк чинні положення Закону № 889-VIII та Порядку № 229 теж визначають необхідність включення часу перебування на спірній посаді голови сільської ради до стажу державної служби.

Суд звернув увагу, що досягнення позивачем необхідного віку і загального страхового стажу не є спірним у даній справі.

Суд зауважує, що безумовне право особи на вибір того чи іншого виду пенсії закріплене у частині першій статті 10 Закону №1058-ІV, відтак, набувши право на пенсію державного службовця по віку, позивач на законних підставах скористався правом вибору вказаної пенсії, подавши відповідну заяву до відповідача.

З огляду на проаналізовані норми законодавства, а також з метою реалізації положень статті 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним дії відповідача щодо відмови у переведенні на пенсію за віком відповідно до ст 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, та незарахування до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування на посаді Грушківського сільського голови з 04.07.2001 по 27.12.2016 та період роботи на посаді в.о. старости з 28.12.2016 по 27.11.2020 (день звернення з заявою).

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 визначено, що форма довідки про заробітну плату для призначення пенсій державним службовцям затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 затверджені форми довідок про складові заробітної плати (для призначення пенсії державного службовці (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та про складові заробітної плати для призначення державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу.

З огляду на вище зазначене та те, що на час звернення до відповідача із заявою про переведення її на пенсію за віком державного службовця, позивач відповідав умовам визначеним ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ, суд вважає, що вимога про зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування на посаді Грушківського сільського голови з 04.07.2001 по 27.12.2016 та період роботи на посаді в.о. старости с. Грушки та с. Грабняк Хорошівської селищної ради з 28.12.2016 по 27.11.2020 (день звернення з заявою) та переведення позивача з 27.11.2020 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ є обґрунтованими та такими, які підлягають до задоволення.

Щодо вимоги в частині здійснити перерахунок та виплату в розмірі 60% від заробітку згідно довідок Хорошівської селищної ради № 27 від 27.11.2020 та № 28 від 27.11.2020 з моменту звернення з заявою, з 27.11.2020, суд зазначає.

Пенсійний орган відмовляючи позивачу у переведенні на пенсію з тих підстав, що ОСОБА_1 не має права на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" (вфдсутній стаж). Саме переведення на пенсію державного службовця здійснено не було. Відтак, спору щодо відсоткового розміру пенсії відносно заробітної плати на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Відсутні підстави вважати, що права позивача при здійсненні такого переведення будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, то відповідно питання відсоткового розміру пенсії відносно заробітної плати є передчасним.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені обставини справи відповідачем не доведено правомірність відмови у переведенні позивача на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу".

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003. ) про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,- задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до ст 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ та незарахування до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування на посаді Грушківського сільського голови з 04.07.2001 по 27.12.2016 та період роботи на посаді в.о. старости з 28.12.2016 по 27.11.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи в органах місцевого самоврядування на посаді Грушківського сільського голови з 04.07.2001 по 27.12.2016 та період роботи на посаді в.о. старости с. Грушки та с. Грабняк Хорошівської селищної ради з 28.12.2016 по 27.11.2020 та перевести ОСОБА_1 з 27.11.2020 року на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ , з урахуванням виплачених сум пенсійного забезпечення.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 908 (дев"ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 13 травня 2021 року.

Суддя О.Г. Попова