Справа № 360/2462/21
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13 травня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2462/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., перевіривши адміністративний позов Туловової Аліни Станіславівни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Малохатка-Агро» до Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 11 травня 2021 року надійшов адміністративний позов Туловової Аліни Станіславівни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Малохатка-Агро» до Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії .

Пунктом 2 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).

Згідно з частиною другою статті 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 55 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 55, пункту 1 частини першої статті 59 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина третя статті 59 КАС України).

Відповідно до частини шостої статті 59 КАС України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У відповідності до частини восьмої статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на подання і підписання позовної заяви має особисто керівник або представник, повноваження якого повинні бути визначені у відповідному документі, що посвідчує такі повноваження. При цьому, суду має бути наданий оригінал такого документа або його копія, що засвідчена суддею або у визначеному законом порядку.

Згідно з частиною першою статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до частин першої, третьої статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність може бути видана як на укладення правочину, так і на здійснення інших юридично значимих дій. Довіреність є правочином і, як будь-який правочин, повинна відповідати всім вимогам, встановленим діючим законодавством до правочинів. Так, довіреність може бути видана тільки на виконання правомірних юридичних дій. Воля довірителя повинна відповідати його волевиявленню.

Разом з цим, відповідно до пунктів 1, 10 частини першої статті 34 Закону України від 02.09.1993 № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон № 3425-XII), нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо) (пункт 1); засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них (пункт 10).

Згідно з пунктом 3.1 Глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, нотаріуси засвідчують вірність копій документів, виданих юридичними особами, за умови, що ці документи не суперечать закону, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.

Тобто, копія довіреності, що видана юридичною особою на право представництва її інтересів в судових установах та посвідчена нотаріусом, повинна бути засвідчена тільки нотаріусом.

У статті 75 Закон № 3425-XII зазначено, що нотаріуси, посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, засвідчують вірність копій документів, виданих підприємствами, установами і організаціями за умови, що ці документи не суперечать законові, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.

Враховуючи викладене, сторона у справі має право на звернення до суду через представника лише на підставі документа, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Положення наведених норм процесуального права дають підстави для висновку, що повноваження представника юридичної особи, можуть підтверджуватись довіреністю, яка повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Оглядом позовної заяви вбачається, що позовна заява підписана представником позивача Тулововою А.С.

На підтвердження повноважень представника до матеріалів справи надано копію довіреності від 26.05.2020, виданою приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Вербецькою Т.М.

Оглядом довіреності встановлено, що вона не засвідчена в порядку чинного законодавства України.

Таким чином, повноваження представника позивача повинні бути підтверджені оригіналом довіреності або її нотаріальною копією завіреною у встановленому законом порядку - нотаріусом.

Отже, вказана ксерокопія довіреності від 26.05.2020 не може вважатися судом належним доказом на підтвердження повноважень особи, яка підписала адміністративний позов, оскільки не засвідчена в порядку чинного законодавства України.

Інших доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала адміністративний позов, до матеріалів адміністративного позову не надано.

Надана до суду копія довіреності, яка не завірена у встановленому законом порядку, не може бути належним доказом дійсної волі особи, що її видала, на уповноваження іншої представляти її інтереси. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, засвідченої у визначеному законом порядку), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому довірителем. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво.

Отже, представником позивача надано копію довіреності, з якої неможливо встановити дійсне волевиявлення довірителя, та не є копією, засвідченою у встановленому законом порядку (відповідно до частини третьої статті 55 та частини шостої статті 59 КАС України).

Аналогічну за змістом правову позицію викладено Верховним Судом в ухвалах від 25 вересня 2018 року у справі № 462/2550/18; від 09.01.2018 у справі № 804/487/17, від 02.05.2018 у справі № 826/8342/17, від 23.05.2018 у справі № 804/7939/16.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовна заява підписана представником позивача за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва.

Керуючись статтями 55, 59, 160, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Туловової Аліни Станіславівни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Малохатка-Агро» до Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяК.О. Пляшкова