Справа № 752/17628/20
Суддя: Мазур Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження №: 2-а/752/177/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., за участю секретаря Воробйова І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Київ старшого лейтенанта поліції Устимовича Дениса Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2973653 від 13.08.2020, винесену Інспектором Управління патрульної поліції у м. Київ старшим лейтенантом поліції Устимовичем Денисом Анатолійовичем відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що 13.08.2020 о 20 год. 40 хв. позивач рухався проспектом Лобановського в м. Києві в середній смузі руху. Маючи намір заїхати на АЗС по ходу руху, перестроївся в праву смугу, що призначена для руху маршрут них транспортних засобів на дозволеній розмітці - переривчаста з його смуги руху. В цей час поліцейський патрульний автомобіль, що рухався позаду, почав подавати світловий червоний сигнал з вимогою про зупинку. Позивач зупинився. З патрульного автомобіля вийшов старший лейтенант поліції Устимович Д.А., якому позивач надав посвідчення на право керування транспортними засобами та свідоцтво про державну реєстрацію автомобіля, а також цікавився причиною зупинки. Через декілька хвилин позивачу було вручено копію оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення. Позивач заявив, що не згоден зі змістом постанови, зазначив це і в самій постанові та розписався. Помітивши такі дії відповідач забрав у позивача даний примірник постанови та заявив, що копію буде надіслано поштою. 18.08.2020 позивач звернувся до УПП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9, проте позивач зазначає, що йому було надано не копію даного примірника, а інший примірник даної постанови, в якому було зазначено «від підпису відмовився». Вважає, що факт нібито вчинення ним інкримінованого правопорушення не підтверджується жодними доказами.

З урахуванням вказаних обставин, позивач вважає дії відповідача протиправними, а оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню.

Клопотань від будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, з будь-якими клопотаннями чи заявами до суду не звертався.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України, встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України, критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України, принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, вважає необхідним задовольнити позов частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13.08.2020 Інспектором Управління патрульної поліції у м. Київ старшим лейтенантом поліції Устимовичем Денисом Анатолійовичем було винесено постанову серії ЕАМ № 2973653 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510,00 грн.

Як вбачається із вказаної постанови, 13.08.2020 о 20 год. 37 хв. по просп. Лобановського в м. Київ водій керуючи транспортним засобом здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху України - на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.6 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Суду не вдається встановити, що у діях, які кваліфіковані відповідачем за ч. 3 ст. 122 КУпАП є склад правопорушення, адже відповідачем не надано до суду жодних додатків до оскаржуваної постанови, які підтверджували б зазначені в ній обставини порушення позивачем.

Відповідачем до суду не надіслано будь-яких заперечень, які могли б спростовувати твердження позивача, що наведені у заяві про скасування постанови про адміністративне правопорушення, а з постанови не вдається встановити, що позивач ОСОБА_1 дійсно здійснював рух по смузі для громадського транспорту, чим порушив вимоги п. 17.1 ПДР.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

В порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином. За таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, відповідачем не спростовані письмові пояснення позивача, не спростовані також і доводи позивача про недотримання прав позивача при складенні оскаржуваної постанови.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не доведено того, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, допустив порушення Правил дорожнього руху.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, внаслідок чого дана постанова підлягає скасуванню.

Позовні вимоги про визнання дій відповідача незаконними при притягненні позивача до адміністративної відповідальності задоволенню не підлягають, оскільки згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. За змістом цієї норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, встановлені законом умови їх реалізації. Юридичне значення в межах спірних правовідносин для позивача має постанова серії ЕАМ № 2973653 від 13.08.2020 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а не дії відповідача щодо її винесення.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд задовольняє позов частково.

Керуючись ст.ст. 241-244, 246 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Київ старшого лейтенанта поліції Устимовича Дениса Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії ЕАМ № 2973653 від 13.08.2020 року винесену Інспектором Управління патрульної поліції у м. Київ старшим лейтенантом поліції Устимовичем Денисом Анатолійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В частині вимог про визнання дій відповідача протиправними - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур