Справа № 560/3256/20
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3256/20

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

13 травня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у червні 2020 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулась в суд з адміністративним позовом до Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області (Шепетівська РДА Хмельницької області) в якому просила:

-визнати протиправною відмову Шепетівської РДА Хмельницької області від 19.05.2020 року у безоплатному наданні дитині інваліду ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лікарських засобів за рецептами лікарів та реабілітаційних допоміжних медичних засобів і медичних виробів у відповідності до індивідуальних програм реабілітації дитини-інваліда ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Шепетівську РДА Хмельницької області безоплатно фінансувати за рахунок коштів Шепетівської РДА заходи індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та безоплатно надавати для лікування ОСОБА_2 призначені лікарські засоби за рецептами лікарів.

13 листопада 2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв рішення про задоволення адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, донька позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю до настання повноліття.

Згідно індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №87, затвердженою наказом МОЗ України №623 від 08.10.2007 року ОСОБА_2 хворіє на вроджену ваду розвитку ЦНС та хребет Spina bifida. Відповідно до виписки №102 із медичної карти стаціонарного хворого НДСЛ "Охмадит" діагноз ОСОБА_2 : стан після усунення спинномозкової грижі на рівні попереково-куприкового відділу хребта та паталогічної фіксації спинного мозку. Порушення функції тазових органів: спинального сечового міхуру, енурез, енкопрез, що класифікується по коду (Q5).

В результаті чого, Шепетівським міським центром первинної медико-санітарної допомоги "Шепетівської міської ради", наданий медичний висновок №3 про те, що донька позивачки є дитиною інвалідом підгрупи "А" до - 10.03.2035 року.

Так, позивачем укладено декларацію №0001-НР6Т-Н600 з лікарем ОСОБА_3 для надання первинної медичної допомоги з КП "КНП Шепетівський центр первинної медико-санітарної допомоги" Шепетівської районної ради Хмельницької області.

Згідно індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №87 для доньки позивачки щодоби необхідно 8 катетерів урологічних жіночих "НЕЛАТОН" №8. Також згідно програми реабілітації необхідні підгузники (памперси) №5 в кількості 3 шт. на добу фірми "Huggies Elite Soft", які не викликають алергічні реакції. Окрім того, лікарем педіатром виписуються таблетки " ІНФОРМАЦІЯ_2 " з діючою речовиною oxibutanini hydrochloride (рецепти: №167 вій 26.02.2020 року, №15 03.12.2019 p., №605 від 16.03.2020 р.№170 15.05.2020 року, №169 від 23.04.2020 року, де підкреслено безоплатно), яка наявна в таблетках "Дриптан", на місяць позивачка за власні кошти змушена купувати 3 упаковки цих таблеток, що дорівнює 90 таблеток.

Позивач у 2019 році звернулась до головного лікаря ШЦПМСР із заявою про забезпечення її доньки лікарськими засобами, однак отримала відмову, у якій зазначено, що питання забезпечення лікарськими засобами та засобами медичного призначення пільгових категорій населення є компетенцією виключного виконавчих органів місцевих рад.

Так, у 2020 році позивач з аналогічними заявами звернулась до Шепетівського міського голови та Шепетівської районної державної адміністрації.

У відповідь на її заяву Шепетівський міський голова повідомив, що позивачу необхідно звернутись до КП "Шепетівьский міський центр первинної медико-санітарної допомоги Шепетівської міської ради" для заключення декларації з лікарями цього закладу та обслуговування в ньому з подальшим забезпеченням її дитини лікарськими засобами, передбаченими у індивідуальній програмі реабілітації дитини-інваліда №87 від 30.08.2019 року за рахунок коштів міського бюджету в межах фінансового ресурсу.

Також, від Шепетівської районної державної адміністрації надійшла відповідь, у якій зазначено, що питання забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення ОСОБА_2 має вирішуватись виконавчим комітетом Шепетівської міської ради.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, статтею 49 Конституції України визначено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціальноекономічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в України» від 21.03.1991 року №875-XII (Закон № 875-XII) особи з інвалідністю в Україні володіють усією повнотою соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод, закріплених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 2 Закону №875-ХІІ визначено, що особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. Дискримінація за ознакою інвалідності забороняється.

Згідно зі ст. 4 Закону №875-ХІІ діяльність держави щодо осіб з інвалідністю виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті та полягає у: виявленні, усуненні перепон і бар`єрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню потреб, у тому числі стосовно доступу до об`єктів громадського та цивільного призначення, благоустрою, транспортної інфраструктури, дорожнього сервісу (далі - об`єкти фізичного оточення), транспорту, інформації та зв`язку, а також з урахуванням індивідуальних можливостей, здібностей та інтересів - до освіти, праці, культури, фізичної культури і спорту; охороні здоров`я; соціальному захисті; забезпеченні виконання індивідуальної програми реабілітації осіб з інвалідністю; наданні пристосованого житла; сприянні громадській діяльності.

Соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду.

Статтею 5 Закону №875-ХІІ визначено, що порядок та умови визначення потреб у зв`язку з інвалідністю встановлюються на підставі висновку медико-соціальної експертизи та з врахуванням здібностей до професійної і побутової діяльності особи з інвалідністю. Види і обсяги необхідного соціального захисту особи з інвалідністю надаються у вигляді індивідуальної програми медичної, соціально-трудової реабілітації і адаптації. Індивідуальна програма реабілітації є обов`язковою для виконання державними органами, підприємствами (об`єднаннями), установами і організаціями.

Відповідно до ст. 38 Закону №875-ХІІ особам з інвалідністю і дітям з інвалідністю надаються безоплатно або на пільгових умовах на підставі індивідуальної програми реабілітації послуги із соціально-побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо), вироби медичного призначення (індивідуальні пристрої, протези очей, зубів, щелеп, окуляри, слухові та голосоутворювальні апарати, ендопротези, сечо- та калоприймачі тощо), а також автомобілі, крісла колісні з електроприводом - за наявності відповідного медичного висновку.

Враховуючи викладене вище, дітям з інвалідністю надаються безоплатно або на пільгових умовах на підставі індивідуальної програми реабілітації послуги із соціально-побутового і медичного обслуговування вироби медичного призначення.

Положення про індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №757 та визначає механізм виконання та фінансування індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (Положення №757).

Відповідно до п. 2 Положення №757 індивідуальна програма реабілітації особи з інвалідністю (індивідуальна програма) - комплекс оптимальних видів, форм, обсягів, строків реабілітаційних заходів з визначенням порядку, місця їх проведення, спрямованих на відновлення та компенсацію порушених або втрачених функцій організму і здібностей особи з інвалідністю та дитини з інвалідністю.

Згідно з п. 3 Положення №757 індивідуальна програма розробляється на підставі Державної типової програми реабілітації осіб з інвалідністю, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 №1686 (1686-2006-п) (Офіційний вісник України, 2006 р., № 50, ст. 3311).

Відповідно до п.8 Положення №757 індивідуальна програма розробляється за участю особи з інвалідністю чи законного представника дитини з інвалідністюфахівцями МСЕК або ЛКК із залученням в межах компетенції спеціалістів закладів охорони здоров`я, органів соціального захисту, державної служби зайнятості, органів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального захисту інвалідів та інших органів, які провадять діяльність у сфері реабілітації осіб з інвалідністю.

Згідно з п.9 Положення №757 порядок складання індивідуальної програми затверджується МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики, МОН, Мінсім`ямолодьспортом.

Відповідно до п. 11 Положення №757 індивідуальна програма готується у двох примірниках, які підписуються головою МСЕК або ЛКК та завіряються її печаткою. Перший примірник індивідуальної програми видається особі з інвалідністю чи законному представнику дитини з інвалідністю, а другий примірник залишається у МСЕК або ЛКК.

МСЕК або ЛКК надсилає засвідчені в установленому порядку копії індивідуальної програми лікувально-профілактичному закладу, органу праці та соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання особи з інвалідністю чи дитини з інвалідністю, а у разі потреби - реабілітаційній установі, учасникам реабілітаційного процесу та навчальним закладам.

Згідно з п. 12, п. 14 цього Положення у разі потреби в оперативному коригуванні індивідуальної програми фахівці реабілітаційних установ можуть змінювати обсяг, строк та черговість проведення реабілітаційних заходів. МСЕК або ЛКК під час чергового огляду інваліда чи дитини-інваліда за зверненням реабілітаційної установи або у порядку нагляду за виконанням індивідуальної програми, але не рідше ніж один раз на два роки, переглядає реабілітаційні заходи, передбачені індивідуальною програмою.

Медико-соціальна реабілітація хворих, інвалідів та людей похилого віку - це процес відновлення або підтримки максимально можливого рівня фізичного, психологічного та соціального статусу у даної категорії осіб (враховуючи і дітей), які втратили будь-які функції внаслідок хронічного або вродженого захворювання, оперативного втручання або травми, за допомогою координовано проведених заходів державного медичного, психологічного, соціального, педагогічного, професійного, економічного та законодавчого характеру настільки, щоб вони могли уникнути інвалідності або матинайменший ступінь втрати працездатності, пристосуватися до нових умов життя та бути інтегрованими в суспільство з досягненням соціальної та економічної незалежності та дійсного рівноправ`я при порівнянні з практично здоровими людьми.

Так, ч. 1 ст. 10 Закону №875-XII передбачено, що фінансове забезпечення заходів щодо соціальної захищеності інвалідів і дітей-інвалідів здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, в тому числі Фонду соціального захисту інвалідів, місцевих бюджетів, а також органами місцевого самоврядування за місцевими програмами соціального захисту окремих категорій населення за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2009 року №333 "Деякі питання державного регулювання цін на лікарські засоби і вироби медичного призначення" з 01 вересня 2017 року лікарські засоби, що в установленому законом порядку зареєстровані в Україні та включені до Національного переліку основних лікарських засобів, затвердженого цією постановою, підлягають закупівлі закладами і установами охорони здоров`я, що повністю або частково фінансуються з державного та місцевих бюджетів.

Постановою КМУ від 17.08.1998 року №1303 "Про впорядкування безоплатного та пільгового відпустку лікарських засобами за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань" (Постанова №1303) затверджено Перелік груп населення, у разі амбулаторного лікування яких лікарські засоби за рецептами лікарів відпускаються безоплатно або на пільгових умовах.

Абзацом 10 п. 1 ч. 1 вказаного Переліку встановлено, що лікарські засоби за рецептами лікарів відпускаються безоплатно або на пільгових умовах для дітей з інвалідністю відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні".

Частиною 1 Постанови №1303 визначено, що безоплатний або пільговий відпуск лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування провадиться групам населення та за категоріями захворювань згідно з додатками 1 і 2.

Згідно ч. 2 Постанови №1303 відпуск лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах у разі амбулаторного лікування осіб провадиться аптеками за рецептами, виписаними лікарями лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання цих осіб. Особи, які обслуговуються у відомчих лікувально-профілактичних закладах і мають право на безоплатний або пільговий відпуск лікарських засобів, отримують їх у аптеках, закріплених за цими закладами.

Частиною 3 Постанови №1303 передбачено, що витрати, пов`язані з відпуском лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах, провадяться за рахунок асигнувань, що передбачаються державним та місцевими бюджетами на охорону здоров`я.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачем 03.09.2019 року укладено декларацію №001-НР6Т-Н660 з лікарем КП "КНП Шепетівський центр первинної медико-санітарної допомоги" Шепетівської районної ради Хмельницької області для надання первинної медичної допомоги.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив про те, що рішенням Шепетівської міської ради Хмельницької області №7 від 25.04.2019 року затверджено Програму медико-соціального забезпечення пільгових категорій населення міста Шепетівки на 2019-2021 року, згідно якого розпорядником коштів, виділених на програму є виконавчий комітет Шепетівської міської ради, а не Шепетівська РДА Хмельницької області.

Так, на офіційному сайті Шепетівської міської ради Хмельницької області міститься рішення 56 сесії 7 скликання від 25.04.2017 року №7 «Про затвердження Програми медико-соціального забезпечення пільгових категорій населення м. Шепетівки на 2019-2021 роки. Додатком до вказаного рішення є сама Програма.

Із змісту Програми встановлено, що вона розроблена з метою надання повноцінної медичної допомоги пільговим та соціально незахищеним верствам населення.

Категорії населення,перелік захворювань, у разі амбулаторного лікування яких лікарські засоби за рецептами лікарів відпускаються на пільгових умовах,визначені постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 року №1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення» та Постанови від 03.12.2009 року №1301 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів і дітей-інвалідів технічними та іншими засобами».

Основними завданнями Програми є:

-забезпечення пільгових категорій населення лікарськими засобами згідно з чинним законодавством;

- відшкодування витрат, пов`язаних з відпуском лікарських засобів безоплатно та на пільгових умовах, буде здійснюватися виконавчим комітетом Шепетівської міської ради на підставі поданих відповідних підтверджуючих документів, перевірених і завірених КНП «Шепетівський міський центр ПМСД Шепетівської міської ради» та КП «КНП Шепетівський центр ПМСД» Шепетівської районної ради;

- фінансування Програми здійснюється у межах визначених асигнувань з міського бюджету.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки в даному випадку розпорядником коштів, виділених на програму є виконавчий комітет Шепетівської міської ради, а не Шепетівська РДА Хмельницької області на підставі поданих відповідних підтверджуючих документів, перевірених і завірених КП «КНП Шепетівський центр ПМСД» Шепетівської районної ради з яким позивачем укладено декларацію про надання первинної медичної допомоги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального та матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області задовольнити.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.