Справа № 480/2201/20
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 травня 2021 року
м. Київ
справа № 480/2201/20
адміністративне провадження № К/9901/14883/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е.,
суддів Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.,
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року
у справі №480/2201/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення грошової компенсації, одноразової грошової допомоги та грошового забезпечення,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просив суд:
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно відповідно до довідки розрахунку №18 від 18.03.2020 року та інформації від 22.04.2020 року №40/51/27/3-913 про вартість належних предметів форменого обмундирування у розмірі 5942,24грн. та кошти у розмірі 1882,98грн., утримані за отриману куртку вітровологозахисну зимову;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 10 повних календарних років служби у розмірі 56 700,0 грн.;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 грошову компенсацію за невикористані 14 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2020 рік, виходячи із грошового забезпечення на день звільнення, у розмірі 5292,0 грн.;
- стягнути з відповідача грошове забезпечення за період затримки повного розрахунку при звільненні, починаючи з дня звільнення 21.03.2020 року з розрахунку середньоденного грошового забезпечення 378,00грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно відповідно до довідки розрахунку № 18 від 18.03.2020 року та інформації від 22.04.2020 року №40/51/27/3-913 про вартість належних предметів форменого обмундирування у розмірі 5942,24грн та кошти у розмірі 1882,98грн, утримані за отриману куртку вітровологозахисну зимову.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 10 повних календарних років служби у розмірі 56700,00грн.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 14 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2020 рік, виходячи із грошового забезпечення на день звільнення у розмірі 5292,00грн.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період затримки повного розрахунку при звільненні у розмірі 61992,00грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує ст. 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів.
Відповідно до частини 1 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року відкрито провадження у справі №480/2201/20 та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Пунктом 2 ч. 5 статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до ч. 1 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Крім того, згідно з ч. 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч. 4 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:
1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;
2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;
4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача грошової компенсації за неотримане речове майно, одноразової грошової допомоги, грошової компенсації за невикористані 14 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2020 рік, грошового забезпечення за період затримки повного розрахунку при звільненні.
Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний відповідачем спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі за позовом ОСОБА_1 , розглянутої в порядку спрощеного позовного провадження, не підлягають касаційному оскарженню.
У касаційній скарзі скаржником зазначено, що дана касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики стосовно проходження військової служби в Збройних силах України, становить значний суспільний інтерес, пов`язаний з соціальним захистом військовослужбовців та має виняткове значення для відповідача. Однак, скаржник жодним чином не обґрунтовує це, не посилається на різноманітність такої практики, не зазначає норму права та правовідносини, які вона врегульовує, що потребують висновку Верховного Суду стосовно питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Разом з тим, скаржником у касаційній скарзі не наведено інших підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій підлягали перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки мотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Зміст касаційної скарги зводиться до викладення фактичних обставин справи та цитування норм права з посиланням на невірну оцінку судами попередніх інстанцій доказів у справі, однак, у силу частини 2 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції.
На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем розумних обмежень в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі №480/2201/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення грошової компенсації, одноразової грошової допомоги та грошового забезпечення.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді Н. А. Данилевич

Н. В. Шевцова