Справа № 200/5200/20-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року справа №200/5200/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року (повне судове рішення складено 29 січня 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/5200/20-а (суддя в І інстанції Ушенко С.В.) за позовом Харківського національного університету Внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням,

УСТАНОВИВ:

Харківський національний університет внутрішніх справ (далі - Університет) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням, а саме грошових коштів в розмірі 48 150,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та зарахований курсантом Харківського національного університету внутрішніх справ. Відповідно контракту про здобуття освіти у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, відповідач за недотримання вимог договору повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Харківському національному університеті внутрішніх справ в сумі 48 150,47 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням, а саме грошові кошти в розмірі 48 150 гривень 47 копійок.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що юридична особа УМВС України в Донецькій області ліквідована та перебуває в стані припинення з 15.07.2015, а Національна поліція не є її правонаступником, у зв`язку з чим сторона «Замовника» по договору повинна бути замінена іншою стороною. З огляду на це, зобов`язання УМВС України в Донецькій області за договором від 01.09.2014 є припиненими. При цьому в доданих до позову матеріалах є копія наказу ХНУВС № 241 о/с від 30.12.2015, в якому університет звільняє ОСОБА_1 зі служби в міліції та приймає його на службу в Національну поліцію, не здійснюючи підписання нового договору.

Також на думку апелянта грошове забезпечення, яким забезпечувався відповідач під час навчання, не може бути ним повернуто, оскільки воно виплачувалось добровільно як засіб до існування, тому прирівнюється до заробітної плати.

Всі особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули, тому апеляційне провадження здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Позивач - Харківський національний університет внутрішніх справ (далі - ХНУВС), , місцезнаходження юридичної особи: 61080, м. Харків, пр-т Льва Ландау, 27), державна організація (установа, заклад) Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України є суб`єктом владних повноважень.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 18.08.2014 по 21.04.2020.

Наказом ХНУВС від 11.08.2014 №174 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 18 серпня 2014 року та присвоєно звання рядовий міліції (а.с. 60 зворотній бік).

01.09.2014 між Харківським національним університетом внутрішніх справ (Виконавцем), з одного боку, Головним управлінням МВС України у Донецькій області (Замовником), з другого боку, та рядовим міліції ОСОБА_1 (Особою) було укладено тристоронній Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (а.с 63-64).

Відповідно до умов вказаного Договору Виконавець зобов`язався забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освіто-кваліфікаційних рівнів (п.2.1.1 Договору). Замовник зобов`язався забезпечити проходження Особою практики та стажування і призначити випускника на посаду, визначену державною комісією з персонального розподілу фахівців, чи на іншу посаду, про призначення на яку є письмова згода випускника (п.п. 2.2.1, 2.2.3 Договору), а ОСОБА_1 (Особа) зобов`язався виконати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, після закінчення навчання прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, і відпрацювати не менше трьох років (п.п. 2.3.1, 2.3.5 Договору).

Пунктом 2.3.6 вказаного договору передбачено, що в разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ України по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, відповідач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком.

Відповідно до п. 3 договору підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору на підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Наказом ХНУВС від 30 грудня 2015 року № 241 о/с відповідача прийнято на службу в поліцію (а.с. 61).

01.09.2017 між Відповідачем, ХНУВС та ГУНП України в Донецькій області було укладено тристоронній Контракт №1398, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача ступеня вищої освіти бакалавр за спеціальністю правознавство, яким зобов`язано після відрахування (закінчення навчання) ОСОБА_1 затвердити довідку-розрахунок витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, за весь термін навчання. Крім того, пунктом 5 частини 3 розділу 2 Контракту передбачено, що у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням у ЗВО, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про національну поліцію».

Наказом ХНУВС від 23 червня 2018 року № 245 о/с відповідача відраховано зі складу курсантів та направлено до ГУНП в Донецькій області для подальшого проходження служби (а.с. 61 зворотній бік).

Наказом ГУНП в Донецькій області від 17.04.2019 № 152 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) (а.с. 62).

Листом Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 21.04.2020 №6483/ ОСОБА_1 повідомлено про добровільне відшкодування витрат (а.с. 62 зворотній бік).

Згідно з Довідкою-розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням курсанта та магістра, складеної відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ЗВО, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, МВС України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, СБУ від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, з якою відповідач ознайомлений відповідно до вимог Контракту № 1398 від 01.09.2017, витрати, пов`язані з його утриманням у ХНУВС, як курсанта складають 48150 (сорок вісім тисяч сто п`ятдесят) грн. 47 коп. (а.с. 66).

Наведені розрахунки відповідачем не оскаржувались, ані протягом навчання у ХНУВС, ані протягом роботи у практичному підрозділі.

Враховуючи, що відповідач звільнився з Головного управління Національної поліції в Донецькій області за власним бажанням до закінчення трирічного терміну після завершення навчання, але не відшкодував витрати на навчання Харківському національному університету внутрішніх справ в добровільному порядку, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 4, 6 ст. 18 Закону України «Про міліцію» (в редакції, яка була чинна на момент вступу відповідача до вищого навчального закладу) підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Аналогічна норма міститься у Законі України «Про Національну поліцію», який набрав чинності з 07.11.2015, а саме ч. 2 ст. 74 Закону: підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Спір у справі, що розглядається, стосується відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі МВС України особи, яка в подальшому за власним бажанням звільнилася з органів внутрішніх справ до закінчення трирічного терміну після закінчення навчання.

За змістом п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року № 313 (який був чинний на час зарахування відповідача до навчального закладу), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлює МВС України разом з Міністерством фінансів України.

Підстави, порядок та механізм відшкодування Міністерству внутрішніх справ України витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, визначено Законом України «Про Національну поліцію», нормами Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 261 від 12.04.2017 (в редакції на час звільнення відповідача) (надалі - Порядок № 261).

За унормуванням п.п. 4-5 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Приписами ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:

1) у зв`язку із закінченням строку контракту;

2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;

3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції;

4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

5) через службову невідповідність;

6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

7) за власним бажанням;

8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій);

9) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі;

9-1) у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб;

10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави;

11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Порядок № 261 визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Порядком № 261 передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (п. 3, 4 Порядку).

Пунктом 1 Розділу ІІ Контракту № 1398 визначено, що Виконавець зобов`язується, зокрема, після відрахування Особи (закінчення навчання) затвердити довідку-розрахунок витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, за весь термін навчання.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Контракту № 1398 Замовник зобов`язується, зокрема, у місячний строк проінформувати Виконавця про звільнення Особи зі служби в Національній поліції України протягом трьох років після закінчення навчання та надіслати відповідні документи (копію рапорту про звільнення (висновок атестації), завірену копію наказу про призначення (переміщення по службі), завірену копію наказу про звільнення), необхідні для примусового стягнення з Особи витрат, пов`язаних з її утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Пунктом 3 Розділу ІІ Контракту № 1398 визначені обов`язки Особи: виконувати у повному обсязі освітньо-професійну програму підготовки для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр, дотримуватись правил внутрішнього розпорядку Виконавця, службової та навчальної дисципліни, вимог законодавства, зокрема, нормативно-правових актів з питань здобуття вищої освіти та проходження служби в Національній поліції України; у разі заподіяння шкоди майну Виконавця нести матеріальну відповідальність згідно із законодавством України; після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 3 розділу ІV Контракту передбачено, що дострокове припинення дії чи розірвання цього Контракту з боку будь-якої зі Сторін здійснюється відповідно до законодавства України.

За приписами п. 4 Контракту усі спірні питання, які можуть виникати між сторонами, вирішуються відповідно до законодавства України та в судовому порядку (а.с. 64 зворотний бік).

В довідці про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Харківському національному університеті внутрішніх справ від 18.06.2018 № 4/95д за період з 18.08.2014 по 23.06.2018, визначено, що витрати склали 48150,47 грн (а.с. 66).

Матеріалами справи підтверджено, що наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.04.2019 № 152 о/с відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1. ст. 77 (за власним бажанням) лейтенанта поліції ОСОБА_1 - слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Слов`янського відділу поліції з 21 квітня 2020 року (а.с. 62).

З наданої позивачем довідки-розрахунку фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 за період навчання з 18.08.2014 по 23.06.2018, вбачається, що витрати становлять загальну суму 48 150,47 грн, а саме:

- грошове забезпечення 11874,09 грн;

- продовольче забезпечення 8867,61 грн;

- на медичне забезпечення нараховано 721,41 грн;

- речове забезпечення 7680,40 грн;

- вартість комунальних послуг і спожитих енергоносіїв - 19006,96 грн (а.с. 66).

До суду не надано доказів відшкодування відповідачем вказаних витрат.

Оскільки відповідача звільнено з органів внутрішніх справ за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), що підпадає під умови, визначені пп. 3.3 п. 3 Договору та п. 5 ч. 3 розділу 2 Контракту, виходячи з формулювання причин звільнення, він повинен відшкодувати витрати на його утримання за період навчання в Харківському національному університеті внутрішніх справ.

Щодо доводів відповідача про те, що він був неповнолітнім під час підписання договору, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 ст. 221 Цивільного Кодексу України правочин, який вчинено малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності, може бути згодом схвалений її батьками (усиновлювачами) або одним з них, з ким вона проживає, або опікуном.

Правочин вважається схваленим, якщо ці особи, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні.

Відповідачем та його батьками протягом навчання та усього періоду проходження служби не заявлялося жодних претензій щодо зазначених договорів. Жодних доказів, заяв чи клопотань щодо не згоди з укладенням договору чи контракту до суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач та його батьки знали та погоджувалися з умовами договору і контракту, а, отже, зазначені доводи є неприйнятними.

Що стосується строків звернення з позовною заявою, суд зазначає наступне.

07.05.2020 позивачем отримано лист від 04.05.2020 № 134/12/01-2020дск Головного управління Національної поліції в Донецькій області з копіями матеріалів з особової справи колишнього працівника Головного управління Національної поліції в Донецькій області - випускника Харківського національного університету внутрішніх справ ОСОБА_1 , яким повідомлено про звільнення останнього зі служби в поліції до відпрацювання трьох років після закінчення вищого навчального закладу (а.с. 66 зворотний бік).

Позов позивачем подано до суду засобами поштового зв`язку 25.05.2020, тобто, в межах строку встановленого ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо твердження відповідача відносно відсутності у Харківського національного університету внутрішніх справ повноваження на звернення до адміністративного суду з позовом до фізичної особи про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, суд зазначає, що таке право прямо передбачено наведеними вище нормами законодавства та умовами Контракту № 1398.

Окрім того, за умовами п. 6 розділу IV Контракту № 1398 вони застосовуються до відносин між Сторонами, які виникли до його підписання, а саме з дати зарахування Особи на навчання. До Контракту зміни не вносилися, а тому посилання відповідача на те, що він вступив на навчання в період дії Закону України «Про міліцію», а продовжив його після прийняття Закону України «Про Національну поліцію», що нівелює обов`язок відшкодування витрат за попередній період, є безпідставними з правової точки зору.

Посилання апелянта на ліквідацію міліції та створення Національної поліції не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до Закону № 580 «Про Національну поліцію», зокрема ст.1, остання виконує ту саму функцію, що і міліція, є органом внутрішніх справ.

Посилання відповідача на положення ч.1 ст.609 ЦК України, за приписами якої зобов`язання припиняються ліквідацією юридичної особи - Головне управління МВС України у Донецькій області, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки у спірних правовідносинах зобов`язання щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, виникло саме у відповідача, причому не перед органом внутрішніх справ, а перед навчальним закладом.

Колегія суддів також звертає увагу, що 01.09.2017 між позивачем, Харківським національним університетом внутрішніх справ та саме Головним управлінням Національної поліції України в Донецькій області укладено тристоронній контракт № 1398 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі.

Посилання в апеляційній скарзі на положення Порядку № 260 не заслуговують на увагу, оскільки в спірних правовідносинах не йдеться про повернення грошового забезпечення. До відносин в цій справі не застосовуються приписи ст. 1215 ЦК України, тому не має правового значення факт проведення відповідачем виплат грошового забезпечення позивачеві добровільно, за відсутності рахункової помилки з його (відповідача) боку і недобросовісності з боку набувача. Спір виник з приводу встановленого як ст. 74 Закону № 580, як приписами Порядку № 261 (спеціального нормативно-правового акту, прийнятого КМУ якраз на виконання норм ч.4 ст. 74 Закону № 580), так і умовами Договору (Контракту) обов`язку відшкодування понесених витрат на навчання.

Посилання в додаткових поясненнях апелянта на відсутність доказів на підтвердження обґрунтованості позову не беруться до уваги, оскільки позивачем було надано довідку-розрахунок, який складений з дотриманням вимог Порядку №261 та з яким відповідач був ознайомлений ще в 2018 році, проте жодних зауважень не висловлював. З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що позивачем доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням курсанта.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно п. 41 висновку № м11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 200/5200/20-а - залишити без змін.

Повне судове рішення - 13 травня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін Т.Г. Гаврищук