Справа № 160/17293/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- допустити до негайного виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач на підставі рішення відповідача від 23.07.2020 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Проте, з 04.12.2020 відповідач здійснив перерахунок раніше призначеного довічного грошового утримання і при розрахунку безпідставно, на думку позивача, виключив періоди роботи в галузі права та стажу на посадах прокурора.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи тим, що стаж роботи на посаді судді у позивача є меншим ніж 20 років, а тому розмір довічного грошового утримання обчислено у розмірі 50% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402) та відповідно до наданої довідки.
Розглянувши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 указом президента України від 15.08.2008 №713/2008 призначена строком на 5 років на посаду судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, Постановою ВРУ від 19.09.2013 №596 обрана суддею даного суду безстроково.
Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 16.06.2020 №1840/0/15-20 ОСОБА_1 звільнена з посади судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Згідно з наказом Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.07.2020 №23-К/2020 ОСОБА_1 відраховано зі штату даного суду з 02.07.2020.

Після звільнення, позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 84% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно з рішенням від 28.07.2020 №79, відповідно до якого, позивачу зараховано стаж судді 22 роки 7 місяців 7 днів.

Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, виданого Ленінським районним судом м.Дніпропетровська від 02.07.2020 №19089, усього стаж, що дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання становить 25 років 7 місяців 04 дні і складається зі:

- юрист державного правового відділу Синельниківської районної ради народних депутатів 01 рік 01 місяць 14 днів;

- юрисконсульт відділу взаємодії з правоохоронними органами та оборонній роботі Синельниківської районної державної адміністрації 01 рік 10 місяців 16 днів;

- прокурор відділу загального нагляду прокуратури Дніпропетровської області 07 місяців 16 днів;

- прокурор відділу нагляду за додержанням законів щодо прав і свобод та захисту інтересів держави прокуратури Дніпропетровської області 04 роки 08 місяців 25 днів;

- старший прокурор відділу нагляду за додержанням законів про права неповнолітніх прокуратури Дніпропетровської області 05 років 04 місяці 18 днів;

- суддя Ленінського районного суду м.Дніпропетровська 11 років 10 місяців 07 днів.

З матеріалів справи вбачається, що в подальшому, відповідачем зменшено позивачу стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, а саме 22 роки 07 місяців, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії від 04.12.2020 №79.

Не погоджуючись з таким перерахунком, позивач звернулась за захистом порушеного права до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення, у тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу судді. Забезпечення суддів у відставці визначено Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402 (далі - Закон №1402) в редакції Закону №263 від 31.10.2019, яким запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.

Згідно статті 137 Закону №1402 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

- судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

- члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 12.07.2018 №2509, статтю 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402 від 02.06.2016 доповнено частиною 2, згідно з якою до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Передбачені ч. 2 ст.137 Закону № 1402 положення щодо зарахування (перерахунку) стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) на посаді судді здійснюються з дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 12.07.2018 №2509, тобто з 05.08.2018.

При цьому, абзацом 4 пункту 34 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення "Про судоустрій і статус суддів" №1402 від 02.06.2016 встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На час призначення ОСОБА_1 суддею Ленінського районного суду м.Дніпропетровська спірні правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 №2862 "Про статус суддів" (далі - Закон №2862), частиною 1 статті 43 якого передбачено, що кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом 2 частини 4 даної статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді.

Отже, із 17.11.1997 по 14.08.2008 період роботи позивача на посадах прокурора прокуратури Дніпропетровської області, підлягає зарахуванню до стажу роботи судді.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №2862 в редакції змін внесених Законом №2534 від 21.06.2001, на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Слід також зазначити, що Верховний Суд, Вища рада правосуддя, Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Рада суддів України, Державна судова адміністрація України, Національна школа суддів України, враховуючи внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висловили свою думку у спільному листі від 05.11.2018 №41783/0/9-18/2664/0/2-18/01-6757/18/9рс-1112/18/1-22433/18/02/3878 «Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді», відповідно до якого до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, тобто застосовуються вимоги, що діяли на момент такого призначення (обрання).

Таким чином, відмова відповідача у зарахуванні до стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, спірного періоду роботи є необгрунтованою.

Відповідно до статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 передбачено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Крім того, Конституційний Суд України у мотивувальній частині Рішення від 14.12.2011 №18-рп/2011 вказав на неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Відповідно до пункту 11 Основних принципів незалежності судових органів (схвалені резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року) термін повноважень суддів, їх незалежність, безпека, відповідна винагорода, умови служби, пенсії і вік виходу на пенсію повинні належним чином гарантуватися законом.

Наведене вище узгоджується з положеннями Європейської хартії про Закон «Про статус суддів» від 10.07.1998, згідно яких рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов`язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Так, згідно із пунктом 54 Рекомендації CM/Rес (2010)12) від 17.11.2010 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки - «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці».

Виходячи з наведеного, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснювати на користь ОСОБА_1 виплату довічного грошового утримання судді у відставці, то суд зазначає, що судовому захисту підлягає лише порушене право, а не вимоги на майбутнє.

Щодо вимоги позивача про допущення до негайного виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

З огляду на те, що позивачем не заявлено позовної вимоги про стягнення відповідної суми, то правові підстави для застосування вказаних норм відсутні.

Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи положення статті 139 КАС України та часткове задоволення позовних вимог, сплачена сума судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 420,40 грн.

Керуючись, ст.ст.139, 241 - 246, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №79 від 04.12.2020 про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити на користь ОСОБА_1 з 03.07.2020 перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з обчислення стажу на посаді судді 25 років 07 місяців та 04 дні, згідно довідки №19089 "Про розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці", виданої головою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 02.07.2020 та провести виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська