Справа № 140/2696/19
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
14 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/2696/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Волдінера Ф. А.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про визнання протиправною бездіяльності вчиненою суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити дії,
До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) про визнання бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України (далі відповідач, МВС України) щодо виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року про зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 протиправною.
Заяву обґрунтовано тим, що на думку МВС України, причиною непризначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , є відсутність оригінала довідки МСЕК про результати визначення у нього ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). Вищезазначене випливає з листів відповідача від 16.10.2020 та від 30.03.2021, останній з яких отримано позивачем 06.04.2021.
МВС України не має права в процесі виконання рішення суду вимагати додаткові документи, оскільки в процесі розгляду судами цієї справи було встановлено, що позивач ОСОБА_1 подав усі документи, передбачені чинним законодавством, для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги.
Ухвалою від 15.04.2021 заяву прийнято до розгляду та вирішено розгляд здійснювати в письмовому провадженні, а також запропоновано МВС України подати письмові пояснення щодо поданої заяви та їх документальне підтвердження, встановивши строк для подання до суду пояснень та документів - до 20 квітня 2021 року.
Жодних пояснень по суті поданої заяви від МВС України до суду не надходило.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява представника позивача підлягає до задоволення частково, з огляду на наступне.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення МВС України, яке оформлене висновком від 09 серпня 2019 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та зобов`язано відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу як інваліду 2-ї групи у розмірі 350 400 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року апеляційну скаргу МВС України задоволено частково, скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року в частині зобов`язання МВС України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду 2-ї групи у розмірі 350400 грн. та прийнято нову постанову, якою в цій частині позову відмовлено.

Таким чином судове рішення про визнання протиправним та скасування рішення МВС України про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та зобов`язання МВС України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду 2-ї групи у розмірі 350 400 грн., набрало законної сили 30.06.2020.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, за частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до приписів статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 КАС України.

Так, відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з частиною 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Таким чином, контроль за виконанням рішення суду, передбачений статтею 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує законні права та інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383, 249 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Судом встановлено такі фактичні обставини.

24.12.2019 за № 1355 у справі був виданий виконавчий лист, на підставі якого 17.01.2020 було відкрито виконавче провадження ВП № 60987634 з примусового виконання рішення суду.

22.09.2020 в межах вказаного виконавчого провадження на боржника МВС України за невиконання рішення суду було накладено штраф.

05.11.2020 на МВС України за невиконання рішення суду було повторно накладено штраф.

З листів МВС України від 16.10.2020 № 648АЗ/15, від 30.03.2021 № 392АЗ/15 вбачається, що причиною невиконання рішення суду є відсутність в матеріалах про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги є відсутність оригіналу довідки медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках), що не відповідає пункту 7 Порядку та умовам призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівникам міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Зі змісту наведених листів МВС України про неможливість виконати судове рішення про зобов`язання призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, слід дійти висновку, що позивачу по суті відмовлено в реалізації права, що підтверджене судовим рішенням, тим самим МВС України поставлено під сумнів саме право позивача на отримання грошової допомоги, з причин відсутності необхідних підстав (належних документів).

Однак, суд звертає увагу, що при вирішенні даної адміністративної справи судом було надано оцінку належності, допустимості та достатності в позивача підстав для отримання одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи у розмірі 350 400 грн.

Висновки суду знайшли своє відображення у судових рішеннях Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року та Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року, які набрали законної сили і є обов`язковими до виконання.

Відтак, виконуючи судове рішення у даній справі, суб`єкт владних повноважень не може приймати рішення про фактичну відмову у його виконанні посилаючись на недостатність підстав для реалізації позивачем права підтвердженого рішенням суду, яке набрало законної сили.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що МВС України, відмовляючи ОСОБА_1 в призначені одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи у розмірі 350 400 грн., допустило протиправну бездіяльність щодо виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року.

Наслідком такої протиправної бездіяльності МВС України є порушення законних прав та інтересів позивача в частині призначення йому одноразової грошової допомоги, а отже в цій частині наявні всі підстави для задоволення заяви представника позивача передбачені статтею 383 КАС України.

Щодо вимоги визнати протиправною бездіяльність МВС України з невиконання зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , то така вимога не підлягає до задоволення, оскільки Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року було скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року в цій частині. Відтак у МВС України відсутні вказані зобов`язання.

Згідно частини шостої статті 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України.

Отже, відповідно до приписів вказаної статті суд, виявивши під час розгляду заяви порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Так, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення (частина 4 статті 249 КАС України).

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем порушено положення статті 129-1 Конституції України, частини другої статті 14, частини першої статті 370 КАС України та статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виконанні судового рішення в адміністративній справі №140/2696/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити дії.

На підставі статті 129-1 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», керуючись статтями 14, 229, 241-243, 248-249, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача, подану в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративній справі № 140/2696/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року в адміністративній справі № 140/2696/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити дії, в частині призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи у розмірі 350 400 грн.

Встановити Міністерству внутрішніх справ України строк для надання відповіді про виконання вказівок цієї ухвали 30 календарних днів від дня її отримання.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ф.А. Волдінер