Справа № 360/3573/20
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року справа №360/3573/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя Басова Н.М.) від 26 жовтня 2020 року у справі № 360/3573/20 (дата складання повного тексту рішення 26 жовтня 2020 року) за позовом Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.09.2020 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 61649777 за виконавчим листом № 360/3640/19, виданим Луганським окружним адміністративним судом 27.02.2020 року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11 вересня 2020 року ВП №61649777 про накладення на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області штрафу у розмірі 5100,00 грн..

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що рішення суду по справі № 360/3640/19 позивачем не виконано у повному обсязі, заходів щодо його повного виконання не вжито, поважності причин невиконання рішення не доведено. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що спірна постанова є правомірною та не підлягає скасуванню відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року апеляційну скаргу задоволено, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року скасовано, у задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 31 березня 2021 року касаційну скаргу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області задоволено частково, постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

На адресу Першого апеляційного адміністративного суду надіслано відзив на апеляційну скаргу в якому позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі. Просив розгляд справи проводити за відсутністю представника відповідача.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справі № 360/3640/19, яке набрало законної сили 18 жовтня 2019 року, 27 лютого 2020 року видано виконавчий лист №360/3640/19 про зобов`язання управління виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року (а.с. 61-62).

За заявою стягувача від 24 березня 2020 року начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 26 березня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61649777, якою боржнику встановлено строк для виконання рішення протягом 10 робочих днів (а.с.59,60).

Також державним виконавцем 26 березня 2020 року у ВП № 61649777 винесені постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.55,57).

14 квітня 2020 року відповідач отримав від позивача лист від 09 квітня 2020 року №724/03.2-31К щодо добровільного виконання рішення суду, в якому останній повідомив, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 у справі № 360/3640/19 про виплату ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року та з 01 лютого 2019 року по 31 травня 2019 року управління 23 вересня 2019 року прийняло рішення №478 «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до рішення суду» в межах суми стягнення за один місяць з 01 березня 2018 року по 31 березня 2018 року. Рішення управління від 23 вересня 2019 року направлено ОСОБА_1 за місцем його фактичного проживання/перебування листом за № 2570/03.2-31К.

07 жовтня 2019 року вих. № 2660/03.2-31К управлінням направлено лист до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо дозволу на створення додаткового паспорта для забезпечення виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року по справі № 360/3640/19 в межах суми стягнення за один місяць з 01 березня 2018 року по 31 березня 2018 року у сумі 7782,85 грн. У жовтні 2019 року виплату пенсії ОСОБА_1 за березень 2018 року профінансовано.

У зв`язку з набранням рішенням законної сили, управління рішенням від 23 жовтня 2019 року №501 відновило ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком з 01 березня 2018 року. У жовтні 2019 року ОСОБА_1 управлінням нараховано на виплату листопада 2019 року пенсію за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року та з 01 лютого 2019 року по 31 травня 2019 року в сумі 81763,90 грн та поточну пенсію за листопад 2019 року у розмірі 9094,65 грн. Заявку на фінансування виплати включено до потреби у фінансуванні пенсійних виплат на листопад 2019 року. Також, у листі вказано, що постановою правління Пенсійного фонду України від 13 грудня 2018 року № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсії у 2019 році» встановлено, що з 01 січня 2019 року фінансування пенсійних виплат здійснюється відповідними головними управліннями Пенсійного фонду України в областях. Починаючи з 01 січня 2019 року Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області немає діючих договорів з ПАТ «Укрпошта» та банками, уповноваженими на право виплати пенсій через поточні рахунки одержувачів. Кошторисом видатків управління на 2019 рік не передбачено бюджетних асигнувань (коштів) на здійснення будь-яких пенсійних або пов`язаних з ними виплат. У листопаді 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області профінансовано виплату ОСОБА_1 пенсії за віком за листопад 2019 року у сумі 9094,65 грн. Рішення управління про відновлення нарахування та виплати пенсії а саме: від 23 вересня 2019 року № 478 та від 23 жовтня 2019 року №501, прийняті управлінням до відкриття виконавчого провадження. З незалежних від управління причин виплату нарахованої управлінням пенсії за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року та з 01 лютого 2019 року по 31 травня 2019 року проведено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не в повному обсязі (а.с.46-48).

Постановою відповідача від 11 вересня 2019 року ВП № 61649777 про накладення штрафу, за невиконання рішення суду накладено на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області штраф у розмірі 5100,00 грн (а.с.45).

Наведені обставини сторонами не оспорюються. Спірним у цій справі є постанова відповідача від 11 вересня 2019 року ВП № 61649777 про накладення штрафу.

За приписами статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за приписами наведеної норми негативні наслідки у вигляді накладення штрафу за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення настають за умови його невиконання без поважних причин.

Поважними в розумінні наведених норм Закону, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014р. № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015р. за №41/26486 (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до пункту 4 Положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду (підпункт 3); призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства (підпункт 7); забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункт 8).

Згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 р. № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України.

Як встановлено судом, позивачем рішення суду у встановлений державним виконавцем строк не виконано в повному обсязі з незалежних від нього причин, а саме через відсутність відповідних бюджетних асигнувань, що підтверджується наданим позивачем кошторисом на 2019рік, затв. Головним управління Пенсійного фонду України в Луганській області 11.02.2019р..

З матеріалів справи також вбачається, що 30.06.2020 року заборгованість з пенсії, нарахована на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 року у справі №360/3640/19 за періоди з 01.03.2018 року по 30.09.2018 року, з 01.02.2019 року по 31.05.2019 року в сумі 81763,90 грн. включено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою КМУ від 22.08.2018 року №649, реєстраційний номер С1394793.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що невиконання позивачем судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 р. у справі № 405/3663/13-а, від 19.08.2020р. у справі №140/784/19.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому судом першої інстанції правомірно задоволено позов.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанцій норм матеріального права, у апеляційній скарзі не наведено.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року у справі № 360/3573/20 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року у справі №360/3573/20 - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 13 травня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 13 травня 2021 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко