Справа № 334/506/21
Суддя: Коломаренко К. А.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 22.04.2021
Справа № 334/506/21
Провадження № 2-а/334/43/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Коломаренко К.А.,

при секретарі Фарзаєвій К.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 (особисто)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції УПП в Запорізькій області 4 батальйону 1 роти Смолія Андрія Олександровича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області про протиправність рішення суб`єкта владних повноважень та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

27.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 01.02.2021 позовну заяву було залишено без руху із зазначенням недоліків позовної заяви та наданням строку на їх усунення. 09.03.2021 позивачем виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, надано до суду виправлену позовну заяву.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.01.2021 поліцейським УПП в Запорізькій області сержантом поліції Смолієм А.О. була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що він 24.01.2021 о 14 годині 27 хвилин керував автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 за межами населеного пункту під час зміни напряму руху не ввімкнув ближнє світло фар, та не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію після зупинки на вимогу поліцейського, чим порушив пп. 9.8, 9.9 (б) ПДР України.

Стверджуючи, що він правопорушення не вчиняв, а автомобіль, на якому він рухався, обладнаний денними ходовими вогнями, які і були ввімкнені при русі, напряму руху він не змінював, а при складенні оскаржуваної постанови йому не було забезпечено право скористатися правовою допомогою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування цієї постанови.

Ухвалою суду від 10.03.2021 відкрито провадження у справі.

02.04.2021 до суду надійшов відзив представника відповідача Департаменту патрульної поліції на позовну заяву, обґрунтований тим, що оскаржувана постава винесена поліцейським з дотриманням вимог чинного законодавства: причиною зупинення автомобіля під керуванням позивача стало виявлення вчинення останнім правопорушення, передбаченого п. 9.8 ПДР України, а саме: керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом. Вказує, що оскаржувана постанова в повній мірі винесена з дотриманням та в повній відповідності нормам матеріального і процесуального права і такою яка не має підстав для скасування. Зазначає, що позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та просить у задоволенні позову відмовити. До відзиву також надав відеозапис з місця зупинки позивача. Розгляд справи просив проводити без участі представника відповідача.

Позивачем подано відповідь на відзив, де він вказує, що доданий оптичний носії з відеозаписом не містить фіксації адміністративного правопорушення, кожний з двох відеозаписів триває менше хвилини, на записі не зафіксовані жодні події, не зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, спілкування працівників поліції з водієм, обставини винесення оскаржуваної постанови.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Судом встановлено, що 24.01.2021 поліцейським УПП в Запорізькій області сержантом поліції 4 батальйону 1 роти Смолій Андрієм Олександровичем відносно позивача була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3704810, відповідно до змісту якої: 24.01.2021 ОСОБА_1 (водій) о 14 год. 27 хв. керував транспортним засобом (автомобілем Volkswagen Passat НОМЕР_1 ), змінював напрямок без ввімкнених денних ходових вогнів поза населеним пунктом та при зупинці на вимогу поліцейського не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив вимоги п. 9.8, 9.9 (б), чим порушив п. 9.8 ПДР (з 01.10 по 01.05 на ТЗ поза населеним пунктом повинні бути ввімкнені денні ходові вогні або ближнє світло фар) та чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122-2 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Згідно до частини 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, а також технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий здійснювався).

У пункті 9.8 Правил дорожнього руху України передбачено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1, ч.2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем надано відзив на позов, до якого додано диск із відеозаписом, на якому містяться два відеофайли.

Із вказаного відеозапису видно, що о 14 годині 12 хвилин 24.01.2021 поліцейським подано сигнал до зупинки автомобілю сірого кольору (номерний знак транспортного засобу на відео не зафіксовано) відеозапис триває менше хвилини. Однак, з відеозапису неможливо визначити, що на ньому зображено саме автомобіль, яким керував ОСОБА_1 .

З наступного відеозапису видно, що о 14 годині 43 хвилини 24.01.2021 автомобіль Volkswagen Passat НОМЕР_1 стоїть на узбіччі та співробітник поліції підходить до нього ззаду.

Відеозапис подій о 14 годині 27 хвилин (час, який зазначено в оскаржуваній постанові, як час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення), який містить зображення автомобіля під керуванням позивача з вимкненим світлом денних ходових вогнів чи ближнім світлом фар та момент зупинки працівником поліції, суду не надано. Також на відео не зафіксовано спілкування із позивачем та процедуру складання спірної постанови.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі Аллене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційного Суду України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Тож під час судового розгляду встановлено, що будь-яких належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122-2 КУпАП, відповідачем не надано, а сама постанова у справі про адміністративне правопорушення не може розглядатися як доказ вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постановах № 524/5536/17 від 15.11.2018, №338/855/17 від 26.04.2018, № 338/1/17 від 26.04.2018.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 24 січня 2021 року серії ЕАН №3704810 складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 2, 6-11, 72-77, 90, 94, 139, 242-246, 250, 255, 257, 286 КАС України, ст. ст. 251-252, 280 КУпАП, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до сержанта поліції УПП в Запорізькій області 4 батальйону 1 роти Смолія Андрія Олександровича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області про протиправність рішення суб`єкта владних повноважень та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕАН №3704810 від 24.01.2021, винесену поліцейським Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Смолієм Андрієм Олександровичем по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 27.04.2021

Суддя: Коломаренко К. А.