Справа № 340/4615/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2021 року м. Дніпросправа № 340/4615/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 р. (суддя Момонт Г.М.) в адміністративній справі № 340/4615/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області у ненаданні адміністративної послуги по заяві про затвердження проекту землеустрою та передачу йому земельної ділянки у власність, як учаснику АТО, від 24.09.2020 відповідно до пункту 5 статті 10 ЗУ «Про адміністративні послуги» у строк, встановлений законом; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,12 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:3717; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 28.10.2020 №694-УБД.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він, як учасник АТО, з метою реалізації свого права на отримання до 0,12 га землі сільськогосподарського призначення для ведення садівництва, подав заяву до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 0,12 га, однак у встановлений законом строк відповіді не отримав. Позивач вказував, що ним замовлено розробку проекту землеустрою, який розроблено та погоджено за принципом мовчазної згоди.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо надання ОСОБА_1 адміністративної послуги з видачі рішення про передачу у власність, надання у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності, з порушенням строків, встановлених для надання такої послуги. У задоволенні інших позовних вимог судом відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем. Скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині двох останніх позовних вимог та задовольнити дві останні позовні вимоги, а саме: визнати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 28.10.2020 № 694-УБД протиправним та скасувати його; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,12 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:3717.

Доводи скаржника: проект землеустрою перевірено фахівцями спеціального профілю експерт та кадастровий реєстратор, тому проект землеустрою розроблено правомірно та законно; проекти землеустрою також розробляються на підставі укладених договорів між замовниками та розробниками; підстави для відмови в затвердженні проекту землеустрою, яка сформульована відповідачем в наказі № 694-УБД від 28.10.2020, як відсутність рішення для розробки проекту землеустрою, є неактуальною та хбною; відповідач не має права перевіряти погоджений проект землеустрою;судом не врахована практика Верховного Суду (постанова від 30.10.2018 у справі №820/4852/17).

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Відповідач вказує, що спірний наказ № 694-УБД було прийнято у зв`язку із відсутністю підстав для розроблення проекту землеустрою. Верховний Суд у постанові від 11.12.2018 у справі № 806/862/17 дійшов висновку про те, що законом визначено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельної ділянки державної та комунальної власності у власність громадян, у тому числі, отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивованої відмови у його наданні). Доводи позивача про набуття ним права на розроблення проекту землеустрою за принципом мовчазної згоди не відповідають дійсності, оскільки за результатами розгляду його заяви від 16.07.2020 Головним управлінням прийнято наказ від 04.08.2020 № 70-УБД «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою». Також, відповідач зазначає, що відповідно до наказу від 16.12.2020 № 81-ОТГ «Про передачу земельних ділянок у комунальну власність» Головним управлінням передано Таїровській селищній раді Одеського району Одеської області земельні ділянки загальною площею 11,1442 га, у комунальну власність, у тому числі, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:3717.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із заявою від 13.07.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі у власність в межах норми безкоштовної приватизації громадянином України орієнтовною площею 0,12 га для ведення садівництва на території Таїровської селищної ради (за межами населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (вх.№Г-13205/0/36-20 від 16.07.2020) - (а.с.175-178). Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 04.08.2020 №70-УБД «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 0,12 га, із цільовим призначенням для ведення садівництва з таких підстав: відсутність погодження Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою (а.с.174). 19.08.2020 позивачем відповідно до абз.3 п.7 ст.118 Земельного кодексу України направлено до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області повідомлення про замовлення розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,12 га для ведення садівництва із вільних земель запасу сільськогосподарського призначення на території Таїровської селищної ради (за межами населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області (а.с.72, 73). На замовлення позивача фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для індивідуального садівництва (код згідно КВЦПЗ:01.05) на території Таїровської селищної ради (за межами населеного пункту), Овідіопольського району Одеської області (а.с.51-124). 24.09.2020 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направлено до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради заяву у порядку ч.4 ст.9 Закону України «Про адміністративні послуги» щодо адміністративної послуги «Рішення про передачу у власність, надання у постійне користування та оренду земельних ділянок (сільськогосподарського призначення), що перебувають у державній власності на території Таїрівської селищної ради (за межами населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:3717 для ведення садівництва, площа 0,12 га (а.с.31-37, 169-172). Справа про надання адміністративної послуги зареєстрована Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради 28.09.2020 за №Г1-204403-ф/л та 29.09.2020 передана до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (а.с.173). З огляду на заяву від 24.09.2020 ОСОБА_1 просив Головне управління Держгеокадастру в Одеській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати безоплатно у власність в межах норми безкоштовної приватизації громадянином України земельну ділянку площею 0,12 га для ведення садівництва на території Таїрівської селищної ради (за межами населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (а.с.34-35, 169-170). Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 28.10.2020 №694-УБД «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки» відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, розмір земельної ділянки 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:3717, із цільовим призначенням для ведення садівництва та наданні цієї земельної ділянки у власність з таких підстав: відсутність рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.129, 142, 179).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо надання позивачу адміністративної послуги з видачі рішення про передачу у власність, надання у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності, з порушенням строків, встановлених для надання такої послуги. Разом з цим, суд першої інстанції не встановив правових підстав для визнання протиправним та скасування спірного наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 28.10.2020 №694-УБД та відмовив у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,12 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:3717.

Відповідачем рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржено. Відтак, перевірка рішення суду здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування Наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 28.10.2020 №694-УБД. Цим наказом позивачу відмовлено у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки. Підставою для такої відмови стала обставина відсутності рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Позивач стверджує, що отримав право на розроблення проекту землеустрою за принципом «мовчазної згоди», оскільки у встановлений законом строк не отримав рішення за результатами розгляду його заяви.

Суд першої інстанції доводи позивача проаналізував та дійшов висновку про їх безпідставність, оскільки наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 04.08.2020 р. №70-УБД «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 0,12 га, із цільовим призначенням для ведення садівництва з таких підстав: відсутність погодження Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою (а.с.174). Він з таким рішенням не погодився та оскаржив його у судовому порядку. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 р. у справі № 340/3368/20 позовні вимоги задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував наказ № 70-УБД від 04.08.2020, зобов`язавши Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.07.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Встановлені у зазначеній справі обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про результати розгляду його заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, чим спростовуються його доводи про дію принципу "мовчазної згоди.

Стаття 118 Земельного кодексу України передбачає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відтак, наслідки, визначенні частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, які полягають у праві на замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, не виникли.

Доводи скаржника про відсутність законних підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з огляду на те, що цей проект перевірено фахівцями спеціального профілю експерт та кадастровий реєстратор, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки позивач помилково ототожнює процедуру затвердження проекту землеустрою відповідним органом виконавчої влади та перевірку цього проекту експертами та кадастровими реєстраторами.

Щодо доводів скаржника про незастосування позивачем висновків Верховного Суду у постанові від 29 липня 2020 р. у справі № 815/3474/17, відповідно до яких ненадання відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні у встановлений строк не перешкоджає розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки особа має право замовити розробку такого проекту самостійно. Дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у власність.

Колегія суддів звертає увагу, що наведений висновок Верховного Суду ґрунтується на правовому висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 31.01.2018 у справі № 814/741/16, постанові від 14.03.2018 у справі № 804/3703/16. Однак, Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2018 р. у справі № 509/4156/15-а відступив від зазначеного правового висновку з тих підстав, що за такого правового підходу, який висловлено Верховним Судом у справі № 804/3703/16 втрачається сенс у першій стадії земельно-правової процедури щодо звернення особи за отриманням дозволу та безпосередньо його отримання, тобто позбавляє цю дію її юридичного (правового) значення.

При цьому, Верховний Суд акцентував увагу на тому, що ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує. Тобто, відповідно до статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Аналіз наведених норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність. Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «земельного» питання. У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим. За такого правового регулювання Верховний Суд вважає, що відмова органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою фактично створює перешкоди для подальшого позитивного вирішення питання на користь особи, яка замовила і розробила проект землеустрою всупереч відмові у наданні такого дозволу, а тому може бути предметом судового оскарження.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у встановленому законом порядку не отримав. Принцип «мовчазної згоди» у спірних правовідносинах застосуванню не підлягає з огляду на недопущення відповідачем протиправної бездіяльності та відмови позивачу у наданні дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Також, колегія суддів звертає увагу, що правові висновки Верховного Суду, на застосуванні яких наполягає позивач, сформульовані за результатами перегляду справ, предметом спору у яких було оскарження рішень про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що не є подібними до спірних у цій справі правовідносин.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 р. в адміністративній справі №340/4615/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 11 травня 2021 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий