Справа № 560/7790/20
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

Справа № 560/7790/20

11 травня 2021 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Гонтарук В. М., перевіривши матеріали апеляційної скарги Офісу Генерального прокурора на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Державного підприємства "Інформаційні судові системи", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Офіс Генерального прокурора, Державне бюро розслідувань про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року позов задоволено часткового..

Не погодившись із судовим рішенням, представник Офісу Генерального прокурора оскаржив його в апеляційному порядку.

Крім того, апелянтом заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з апеляційною скаргою.

Перевіривши додержання особою, яка подала апеляційну скаргу, вимог ст.ст. 295, 296 КАС України, суд дійшов висновку про залишення поданої апеляційної скарги без руху з таких підстав.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною 1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги апелянт посилається на ст.ст. 9,44, 121 КАС України, що регулюють питання змагальності сторін, рівності прав та обов`язків сторін, а також строків звернення до суду з апеляційною скаргою.

Також, апелянт як на поважність причин пропуску звернення до суду з апеляційною скаргою зазначає про збільшення навантаження на працівників Департаменту представництва інтересів держави в суді, що мало наслідок збільшення часу підготовки процесуальних документів.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що вказана обставина не може бути визнана поважною причиною пропуску строку звернення з апеляційною скаргою до суду, так як, не підпадає під поняття поважності причин пропуску строку з апеляційною скаргою, згідно КАС України.

Крім того, вказує, що спірне рішення було отримано апелянтом лише 01 березня 2021 року, що підтверджується скріншотом інформаційної системи "система електронного документообігу органів прокуратури України" ІС СЕД".

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що Хмельницьким окружним адміністративним судом 25 лютого 2021 року було прийнято спірне рішення в порядку письмового провадження.

Згідно довідки від 25 лютого 2021 року складеної секретарем судового засідання Хмельницького окружного адміністративного суду, вказане рішення було направлено на адресу Офісу Генерального прокурора та отримане останнім 25 лютого 2021 року.

Проте, суд зауважує, що жодних доказів того, що апелянт отримав вказане судове рішення раніше 01 березня 2021 року, а саме 25 лютого 2021 року, матеріали справи не містять, водночас вказана вище довідка не може бути доказом такого отримання, а єдиним доказом отримання спірного рішення, згідно матеріалів справи, є скріншото інформаційної системи "система електронного документообігу органів прокуратури України" ІС СЕД".

Таким чином, суд вважає, що підтвердженням отримання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року є 01 березня 2021 року, а тому останнім днем строку звернення до суду з апеляційною скаргою є 31 березня 2021 року.

Проте, як вбачається зі змісту апеляційної скарги вихідною датою направлення її до суду є 15.02.2021 року за вих № 15/1/2-13481-21, тоді як конверт містить відмітку про направлення 16.04.2021 року, будь якої дати біля підпису представника апеляційна скарга не містить, що не дає можливості встановити дійсну дату направлення апеляційної скарги на адресу суду.

При цьому, суд звертає увагу, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду було прийнято 25 лютого 2021 року, а тому вказана відповідачем вихідна дата подання апеляційної скарги не могла бути зазначена 15.02.2021 року, тобто раніше прийнятого спірного рішення.

Крім того, апелянт зазначає, що резолюцією керівництва Офісу Генерального прокурора визначено відповідальним за підготовку та подання до суду у даній справі процесуальних документів та відповідних їм доказів - ОСОБА_2 , проте жодних доказів на підтвердження вказаних обставин апеляційна скарга не містить.

Як однією із підстав, яка позбавила вчасне звернення до суду з апеляційною скаргою відповідач зазначає про перебування головного спеціаліста відділу представництва інтересів органів прокуратури першого управління Департаменту представництва інтересів держави в суді Офісу Генерального прокурора Приходька І.С. на лікарняному з 22.03.2021 року.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що з часу коли апелянт дізнався про спірне рішення - 01.03.2021 року до моменту хвороби ОСОБА_2 пройшло двадцять два дні і не зрозуміло чому не було використано право на звернення до суду з апеляційною скаргою в межах строків визначених КАС України.

Крім того, представником Офісу Генерального прокурора на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою надано до суду рапорт начальника Департаменту представництва інтересів держави в суді Осадчої О.В., в якому остання констатує факт, що прокурор відділу представництва інтересів держави з питань земельних відносин першого управління Департаменту представництва інтересів держави в суді Офісу Генерального прокурора Гребеник Інна Анатоліївна проінформувала, що у неї лабораторно підтверджено захворювання на коронавірусну хворобу (COVID-19) і зазначено, що ОСОБА_3 контактувала з іншими працівниками Департаменту представництва інтересів держави в суді фактично до появи у неї симптомів захворювання.

Однак, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги вказані доводи, як доказ поважності причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки у вказаному вище рапорті не зазначено, в який час зазначена особа хворіла та не надано жодного належного доказу на підтвердження факту захворювання ОСОБА_3 на коронавірусну хворобу (COVID-19).

Більше того, апелянтом не аргументовано відношення ОСОБА_3 до даної справи та, як зазначені обставини могли вплинути на пропуск строку звернення до суду з апеляційною скаргою.

Крім того, апелянтом надано до суду інформацію про стан захворюваності на коронавірусну хворобу у відділі представництва інтересів органів прокуратури першого управління Департаменту представництва інтересів в держави в суді ряду працівників за період з 01 березня 2021 року по 09 квітня 2021 року, як доказ поважності причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою.

Однак, суд зауважує, що інформація за березень 2021 року не може бути прийнята судом, як належний доказ, оскільки сама лише інформація жодним чином не підтверджує відсутність працівників на робочому місці .

Інформація про стан захворювання на коронавірусну хворобу у відділі представництва інтересів органів прокуратури першого управління Департаменту представництва інтересів в держави в суді за період з 01 квітня 2021 року суд також не бере до уваги, оскільки вона має місце після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Більше того, суд зауважує, що введення карантинних обмежень, не позбавляло апелянта можливості звернутись до суду з апеляційною скаргою електронними засобами (електронна пошта, електронний суд).

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Згідно з частиною 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до пункту 6 частини 5 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду, відносини стають стабільними.

Оскільки, дане поняття за своєю суттю є оціночним, суд у кожному конкретному випадку має надати правову оцінку відповідним обставинам та, як наслідок, визначити, чи можуть такі обставини бути визнані поважними.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавлено особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відтак, з огляду на викладене, суд зазначає, що скаржником не зазначено обставин, які перешкоджали подати апеляційну скаргу вчасно та які є об`єктивно непереборними чи істотною перешкодою для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Наведені скаржником твердження за своєю суттю є суб`єктивними обставинами та не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції як підстава для поновлення строку апеляційного оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що вказані причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою наведені представником Офісу Генерального прокурора не можуть бути визнані судом, як поважні, а тому у задоволенні клопотання представника Офісу Генерального прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року необхідно відмовити.

За змістом ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого скаржник має усунути вказані недоліки та надати суду апеляційної інстанції обґрунтоване клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з наведенням інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у строк, визначений законом.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 296, ч.3 ст.298 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1.Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою до суду вказані Офісом Генерального прокурора у клопотанні про поновлення строку - неповажними.

2. Апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Державного підприємства "Інформаційні судові системи", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Офіс Генерального прокурора, Державне бюро розслідувань про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

3. Запропонувати апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

4. Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

5. Копію цієї ухвали надіслати на адресу особі, яка подала апеляційну скаргу, рекомендованим листом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Гонтарук В. М.