Справа № 460/5068/20
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

13 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/5068/20 пров. № А/857/8986/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шавеля Р. М.
суддів -Запотічного І. І.
Улицького В. З.
перевіривши апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у справі № 460/5068/20 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання відмови протиправною,зобов`язання вчинення пених дій,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року задоволено повністю адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання відмови протиправною,зобов`язання вчинення пених дій.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, в якій заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обгрунтування поданого клопотання скаржник посилається на те, що копія оскаржуваного рішення отримана відповідачем 18 січня 2021 року.

29 січня 2021 року Державною податковою службою України подано до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у справі № 460/5068, яка ухвалою апеляційного суду була залишена без руху через несплату судового збору.

З метою усунення недоліків апеляційної скарги контролюючим органом скеровувалися клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги разом із платіжними дорученнями про сплату судового збору № 50 від 15 березня 2021 року на суму 1261 грн. 20 коп. та № 1657 від 25 березня 2021 року на суму 1891 грн. 80 коп.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року апеляційну скаргу Державної податкової служби України повернуто скаржнику, яка отримана податковим органом 09 квітня 2021 року.

Вважає, що строк на апеляційне оскарження рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року пропущено з поважних причин.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження не можна вважати поважними, з таких підстав.

Відповідно до вимог частини 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З матеріалів справи слідує, що оскаржуване рішення постановлено судом 09 грудня 2020 року за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копію рішення суду скеровано учасникам справи 10 грудня 2020 року, згідно супровідних листів суду та отримано Державною податковою службою України 18 січня 2021 року, що підтверджується відміткою про отримання на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.53).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У розглядуваному випадку основною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції апелянт вказує відсутність бюджетних асигнувань для вчасної сплати судового збору.

При цьому, Державною податковою службою України вживались заходи для своєчасного оскарження рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року. Зокрема, 29 січня 2021 року апелянтом подано апеляційну скаргу, яка через несплату судового збору ухвалою апеляційного суду від 02 березня 2021 року була залишена без руху, а в подальшому повернута апелянту.

16 квітня 2021 року, згідно ідентифікатора поштового відправлення № 277, апелянт повторно скерував через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій заявив клопотання про поновлення строку.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і так далі.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Таким чином, лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

При цьому суд враховує, що, згідно матеріалів справи, на виконання вимог ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху контролюючим органом 26 березня 2021 року скеровано клопотання, до якого долучено платіжне доручення № 50 від 15 березня 2021 року про часткову сплату судового збору на суму 1261 грн. 20 коп. (а.с. 77-78).

Інше платіжне доручення № 1657 від 25 березня 2021 року про доплату судового збору на суму 1891 грн. 80 коп. долучено до апеляційної скарги, зареєстрованої у суду першої інстанції в квітні 2021 року (а.с.95).

Таким чином, на день постановлення ухвали апеляційною суду від 31 березня 2021 року про повернення скаржнику апеляційної скарги Державною податковою службою України не було виконано в повному обсязі вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Державна податкова служба України є державним органом, що здійснює адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб`єктом, що реалізує свою владну компетенцію. Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

З огляду на зазначене, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд зверну увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що "…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…".

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і органи податкової служби служби зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки.

З урахуванням зазначеного, довготривала процедура погодження та сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Оцінюючи в сукупності наведене, апеляційну скаргу подано з порушенням встановлених строків на апеляційне оскарження, вказані причини пропуску строку апеляційного оскарження не можна вважати поважними, а подану заяву обґрунтованою.

За таких обставин апеляційну скаргу Державної податкової служби України слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків надання можливості повторно заявити обґрунтоване клопотання/заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із вказівкою на поважні причини його пропуску та представлення підтверджуючих документів такого.

При цьому, особі, яка подає апеляційну скаргу, слід роз`яснити, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України в разі, якщо клопотання/заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк, або наведені нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 295, 298, 299 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державної податкової служби України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, відмовити.

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у справі № 460/5068/20 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання відмови протиправною,зобов`язання вчинення пених дій залишити без руху.

Встановити Державній податковій службі України десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р. М. Шавель
судді І. І. Запотічний
В. З. Улицький