Справа № 300/1270/21
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2021 р. справа № 300/1270/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чуприни О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним і скасування рішення від 25.11.2020 за №2875 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання призначити пенсію за віком з 19.11.2020 з урахуванням періодів роботи з 04.06.1985 по 26.02.1988 і з 12.01.1989 по 01.03.1995, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - відповідач, Головне управління ПФУ в області, орган пенсійного фонду, Управління) про визнання протиправним і скасування рішення від 25.11.2020 за №2875 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання призначити пенсію за віком з 19.11.2020 з урахуванням періодів роботи з 04.06.1985 по 26.02.1988 і з 12.01.1989 по 01.03.1995.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку 19.11.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком, долучивши при цьому пакет документів про стаж роботи та заробітну плату, в тому числі документи про стаж роботи у колгоспі імені Леніна, який згодом перейменований у спілку селян "Відродження", та у "Коломийська автошкола". Втім, відповідач, за наслідками розгляду поданих документів, прийняв рішення №2875 від 25.11.2020 про відмову у призначенні пенсії з підстав відсутності у позивача необхідного страхового стажу 26 років, оскільки такий стаж останнього складає 18 років. Як стверджує ОСОБА_1 , Управлінням, при визначенні права позивача на призначення пенсії, не враховано до його стажу період роботи у спілці селян "Відродження" з 12.01.1989 по 01.03.1995 (колишній колгосп імені Леніна) і період роботи у "Коломийська автошкола" з 04.06.1985 по 26.02.1988. Підставою для неврахування органом пенсійного фонду до стажу спірного періоду роботи у спілці селян "Відродження" являється обставина зазначення в уточнюючій довідці відомостей про прізвище і по батькові позивача в дещо іншому та скороченому вигляді, тобто " ОСОБА_1 ", "ОСОБА_1", при цьому згідно паспорта заявником є ОСОБА_1 . Про причини неврахування спірного періоду роботи у "Коломийська автошкола", відповідачем у рішенні про відмову у призначенні пенсії не зазначено жодного пояснення та обґрунтування. Позивач зазначає, що весь стаж роботи у вказані автошколі та спілці селян підтверджується записами у трудовій книжці з посиланням на номери і дати наказу про прийняття на роботу і звільнення з роботи, засвідчені відтиском печатки. За доводами ОСОБА_1 період роботи у колгоспі імені Леніна (спілці селян "Відродження") по 01.03.1995 включно, крім записів трудової книжки підтверджується також архівним витягом із протоколу №3 засідання ради спілки селян "Відродження" від 28.03.1995, виданого архівним відділом Коломийської районної державної адміністрації №04-01/Ф-20 від 02.12.2020, яким підтверджено звільнення позивача з роботи саме 01.03.1995. На переконання позивача працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерський документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист. Водночас не надіслання на зберігання відомостей про роботу особи, виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи при обрахунку стажу для призначенні пенсії. З наведених підстав просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 (а.с.26) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На виконання вищевказаної ухвали суду від 05.04.2021, відповідач електронним зв`язком 19.04.2021 і в подальшому поштовим зв`язком направив витребувані письмові пояснення від 19.04.2021 за №0900-0802-7/13916 та супровідним листом від 19.04.2021 за №0900-0802-7/13933 відповідні докази, які 21.04.2021 зареєстровано в канцелярії суду (а.с.31-33, 34-50, 51-69, 70-73).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 23.04.2021 (а.с.75-80). Останній не погоджується з доводами ОСОБА_1 викладеними у позовній заяві, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість з огляду на наступні обставини. Зокрема зазначено, що підставою прийняття Управлінням рішення від 25.11.2020 за №2875 про відмову в призначенні пенсії за віком є відсутність необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в якій зазначено, що починаючи з 1 січня 2019 року, право на призначення пенсії за віком, після досягнення віку 60 років, мають чоловіки за наявності страхового стажу не менше 26 років. Згідно наданими до сервісного центру органу пенсійного фонду документами, страховий стаж ОСОБА_1 становить 18 років, при необхідних 26 роках. Так, період роботи позивача майстром виробничого навчання з 04.06.1985 по 26.02.1988 в "Коломийська автошкола" не врахований з тих підстав, що запис №8 та №9 у трудовій книжці позивача про прийом та звільнення з роботи за вказаний період у графі 2 (дата число місяць рік) містить виправлення. Більше того, наказ про прийняття на роботу містить не повні дані (відсутній рік наказу про прийняття на роботу), що суперечить Інструкції про порядок ведення трудових книжок, на підприємствах, установах і організаціях. При цьому, уточнюючу довідку на підтвердження спірного періоду роботи у відповідності до вимог Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (надалі по тексту також - Порядок №637), позивачем не надано. Щодо не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з березня 1989 року по лютий 1993 року на посаді начальника цеху допоміжних промислів у колгоспі ім. Леніна (спілці селян "Відродження") відповідач зазначив, що трудова книжка про вказаний період роботи не містить відомостей про кількість вироблених трудоднів та встановлений мінімум у такому колгоспі. Тому, на підтвердження зазначеного, позивачем надано уточнюючу довідку, видану Матеївською сільською радою, із зазначенням відомостей про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь в колгоспному виробництві. Однак, в книзі обліку трудового стажу та в книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім. Леніна (спілки селян "Відродження") за 1989-1993 роки значиться ідентифікація позивача як " ОСОБА_1 " (так в документі), що суперечить паспортним даним заявника - ОСОБА_1 . Таким чином вказана розбіжність між записами довідки та паспортними даними в частині відомостей про по батькові позивача, не дають можливості встановити, що довідка належить саме ОСОБА_1 . Окрім вказаного відповідач стверджує про зазначення у довідці №19-08/Ф-18 від 03.06.2020, виданій Матеївською сільською радою, інформації щодо відсутності в книзі обліку трудового стажу записів про кількість вироблених трудоднів позивачем у 1994-1995 роках. З урахуванням вказаного та відсутності підтверджуючих документів за спірний період роботи позивача, Управління немає правового підґрунтя для зарахування до страхового стажу такого періоду роботи та призначення ОСОБА_1 пенсії за віком. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), вивчивши зміст позовної заяви, відзиву на позов, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 05.02.1979 ОСОБА_1 (в значені цифр і букв, що найбільше наближені до візуального сприйняття) з 04.06.1985 на підставі наказу №76 (дата видачі ідентифікована як "4.06.") прийнятий на роботу майстром виробничого навчання в "Коломийська автошкола" (а.с.14).

26.02.1988 (в значені цифр, що найбільше наближені до візуального сприйняття), позивача звільнено з роботи із "Коломийська автошкола" за власним бажанням, відповідно до наказу №11 від 26.02.1988 (а.с.14).

В подальшому ОСОБА_1 12.01.1989 прийнятий на роботу у колгосп імені Леніна на посаду начальника цеху допоміжних промислів (а.с.15).

Згідно запису №15 колгосп імені Леніна перейменований на спілку селян "Відродження" (а.с.15).

Позивача 01.03.1995 звільнено з роботи у спілці селян "Відродження" за власним бажанням, про що у трудовій книжці вчинено відповідний запис №16 (а.с.15).

Період роботи позивача з 1989 по 1993 роки у колгоспі імені Леніна, спілці селян "Відродження" додатково засвідчується архівною довідкою від 03.06.2020 за №19-08/Ф-18, виданою Матеївецькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.19), а також архівними витягами із протоколу №2 від 02.12.2020 за №04-01/Ф-21 і №3 від 02.12.2020 за №04-01/Ф-20 (а.с.20-21).

Відповідно до довідки архівного відділу Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 08.12.2020 за №04-01/Ф-22 і довідки архівного відділу Коломийської міської ради від 16.12.2020 за №468/02.2.4-01 (а.с.22, 23), документи Коломийської автошколи до архівного відділу райдержадміністрації та міської ради не поступали.

ОСОБА_1 , звертаючись 19.11.2020 до відповідача із заявою про призначення пенсії (а.с.55), на засвідчення обставини здобуття спірного трудового (страхового) стажу, надав трудову книжку НОМЕР_1 від 05.02.1979, а також відповідні довідки на підтвердження страхового стажу, зокрема:

- довідку від 29.05.2020 за №62, видану Товариством з додатковою відповідальністю "Коломийське автотранспортне підприємство", про те, що позивач працював у ТДВ "Коломийське АТП" - в період з 01.08.1978 по 10.03.1981 (а.с.64);

- довідку від 03.06.2020 за №19-08/Ф-19, видану Матеївецькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області про отримання позивачем в період з березня 1988 року по січень 1989 року заробітної плати у Міжгосподарському підприємстві по виробництву свинини - радгоспу "Україна" (зворотній бік а.с.64);

- довідку від 03.06.2020 за №19-08/Ф-18, видану Матеївецькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області про період роботи ОСОБА_1 у колгоспі імені Леніна, спілці селян "Відродження" з березня 1989 року по лютий 1993 року (а.с.65);

- протокол №12 засідання правління колгоспу імені Леніна від 08.02.1989 про прийняття на роботу позивача разом із супровідним листом архівного відділу Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 09.06.2020 за №04-01/П-293 (зворотній бік а.с.65, а.с.66-67).

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком та поданих останнім документів на підтвердження трудового стажу, Головним управлінням Пенсійного фонду України в області 25.11.2020 прийнято рішення №2875 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , яке скеровано на адресу відповідача (а.с.16-17).

Як свідчить зміст даного рішення, а також пояснення відповідача, органом пенсійного фонду обчислено страховий стаж позивача, який становить 18 років, не врахувавши при цьому період роботи у колгоспі імені Леніна, спілці селян "Відродження" з 12.01.1989 по 01.03.1995, оскільки в книзі обліку трудового стажу та в книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім. Леніна, спілки селян "Відродження" за 1989-1993 роки значиться прізвище ОСОБА_1 . (так в документі), що суперечить паспортним даним заявника - ОСОБА_1 та з причин відсутності в книзі обліку трудового стажу записів про кількість вироблених трудоднів позивачем у 1994-1995 роках.

Управлінням також не враховано період роботи ОСОБА_1 в "Коломийська автошкола" з 04.06.1985 по 26.02.1988, з тих підстав, що запис №8 та №9 у трудовій книжці позивача про прийом та звільнення з роботи за вказаний період у графі 2 (дата число місяць рік) містить виправлення. Однак, такі мотиви неврахування стажу не визначені відповідачем в оскаржуваному рішенні.

Не погоджуючись із відмовою Головного управління ПФУ в області у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду, з метою захисту свого порушеного права. ОСОБА_1 ставить питання про зарахування до трудового стажу періоди роботи з 04.06.1985 по 26.02.1988 в "Коломийська автошкола" і з 12.01.1989 по 01.03.1995 у колгоспі імені Леніна, спілці селян "Відродження", та призначення пенсії за віком з 19.11.2020

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, який набрав чинності з 01.01.2014 (надалі по тексту також - Закон №1058).

Згідно вимог частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За змістом статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 (надалі по тексту також - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення трудових книжок, за частину спірного періоду трудового стажу позивача, був врегульований Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 за №162 (надалі по тексту також - Інструкція №162), положення якої діяли і врегульовували відповідні відносини до 29.07.1993.

Так, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення за правилами пункту 2.3. Інструкція №162 вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. Виправлення виробляється адміністрацією того підприємства, де було зроблено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові в цьому необхідну допомогу (пункт 2.5 Інструкції №162).

Відповідно до пункту 2.9. Інструкція №162 у розділах "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

При необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номера, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за № таким-то недійсний. Прийнято за такою-то професією (посадою)" і в графі 4 повторюється дата і номер наказу (розпорядження) адміністрації, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.

У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом по розгляду трудових спорів, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: "Запис за № таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі". При зміні формулювання причини звільнення пишеться: "Запис за № таким-то є недійсним, звільнений ..." і вказується нова формулювання.

У графі 4 в цьому випадку робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення.

З 29.07.1993 діє Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58 (надалі по тексту також - Інструкція №58).

Приписами пунктів 1.1, 2.1 Інструкції №58 визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.

За змістом пункту 2.2 Інструкції №58 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу. До трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

До трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, серед іншого, записи про роботу як членів колгоспу - у тому разі, коли чинним законодавством передбачене зарахування цієї роботи в загальний трудовий стаж працівників (пункту 2.19 вказаної Інструкції).

З наведеного слідує, що Інструкціями №162 і №58 встановлено відповідний порядок оформлення трудової книжки, внесення до трудової книжки записів про роботу, а також спосіб занесення відомостей про виправлення невірних чи недійсних даних. Закреслення та/або виправлення (підтирання, повторне наведення цифр і букв для зміни їх первинного змісту) раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

За доводами Управління підставою для не зарахування до трудового стажу позивача періоду роботи в "Коломийська автошкола" з 04.06.1985 по 26.02.1988 є наявність виправлення у записі №8 та №9 у трудовій книжці позивача про прийом та звільнення з роботи позивача у графі 2 (дата число місяць рік). Також відповідач вказує на зазначення неповних даних щодо наказу про прийняття на роботу, зокрема, відсутні цифрові значення про рік видачі/складання наказу про прийняття на роботу позивача.

Так, в матеріалах справи міститься копія трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 05.02.1979 (подана як позивачем так і відповідачем), згідно записів №8 і №9 (в значені цифр і букв, що найбільше наближені до візуального сприйняття) в якій слідує, що позивач 04.06.1985 прийнятий на роботу на посаду майстра виробничого об`єднання в "Коломийська автошкола" (такий зміст назви підприємства/організації визначено за доводами позивача). ОСОБА_1 26.02.1988 звільнений з роботи за власним бажанням (а.с.14, зворотній бік а.с.62).

Дослідивши зміст коментованої трудової книжки позивача, суд вважає обґрунтованими доводи органу пенсійного фонду щодо наявності виправлень у графі №2:

- запис №8 щодо дати прийняття на роботу в частині відомостей про місяць "06", яке, на переконання суду, виконано шляхом повторного наведення частини зображення цифр із елементами доповнення;

- запис №9 щодо дати звільнення з роботи в частині відомостей про місяць "02", яке, на переконання суду, виконано шляхом підтирання первинного зображення цифри і повторного нанесення нового із елементами доповнення (місяць).

Таке виправлення на переконання суду є порушенням Інструкції №162 (чинної на час занесення відомостей), оскільки вимоги коментованої інструкції передбачають інший порядок внесення даних, в результаті допущення відповідних помилок, неточностей чи зміни обставин, які передували внесенню таких відомостей.

Позивач у адміністративному позові не зазначив власні пояснення про писанини утворення чи внесення таких виправлень до трудової книжки.

Разом з цим суд звертає увагу на те, що у графі №3 "Відомості про роботу" під записом №8 неможливо встановити дійсну назву підприємства (автошколи), до якої за даними трудової книжки був прийнятий на роботу ОСОБА_1

Запис №8 про місце роботи однозначно містить лише слово "…в Коломийську …" (виконаний на російській мові), решта три або чотири букви, які виконані після вказаного слова, не дають можливість визначити слово, смислове значення про ідентифікацію власної назви підприємства, установи чи організації, в тому числі у скороченому змісті як абревіатури.

Відтиск круглої печатки біля записів за №№8, 9 не підтверджує однозначно назву "Коломийська автошкола", про яку вказує позивача, оскільки додаткові значення на печатці свідчать про іншу (більш повну) назву такого підприємства, в тому числі із значеннями "..Івано-Франківська обласна/Івано-Франківське обласне/Івано-Франківського обласного…".

Окрім вказаного, як вірно відзначив відповідач, у графі №4 (запис №8) не міститься відомостей щодо року оформлення/видачі роботодавцем наказу про прийняття на роботу позивача, що також суперечить вимогам Інструкції №162.

Попри вказане, важливо зазначити, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, розглядаючи заяву ОСОБА_1 від 19.11.2020 про призначення пенсії, не вказало про будь-які пояснення і мотиви в частині причин неврахування спірного періоду роботи позивача у так званій "Коломийська автошкола" з 04.06.1985 по 26.02.1988.

Тобто, відповідач при вирішенні питання щодо наявності у позивача необхідного трудового стажу для призначення пенсії за віком, не дослідив належним чином подані позивачем документи в частині періоду роботи у Коломийській автошколі, так як оскаржуване рішення з приводу періоду роботи з 04.06.1985 по 26.02.1988 не містить жодних обґрунтувань.

Довідки від архівних установ про не передання установою (підприємством, організацію) за назвою "Коломийська автошкола" на зберігання відповідних документів, подані позивачем як результат намагання з`ясування обставин про перебування ним у трудових відносинах із роботодавцем за період з 04.06.1985 по 26.02.1988, не можуть бути враховані судом так як ні позивач, ні відповідач не довели, що саме "Коломийська автошкола" як самостійний суб`єкт господарювання у такий період був наймодавцем ОСОБА_1 .

Власне визначення позивачем найменування такого роботодавця не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач не зазначив ні у зверненнях до Управління, ні у адміністративному позові про колишнє місце розташування такого підприємства (установи, організації), ні ідентифікаційного коду останнього, в тому числі будь-яких інших відомостей для того щоб зрозуміти самостійно роботодавець здійснював господарську діяльність як юридична особа, чи входив він як структурний підрозділ до основного складу суб`єкта господарювання в статусі філії, підрозділу тощо (зважаючи на більш широке значення власної назви, виходячи із даних печатки).

Відтак, суд позбавлений процесуальних можливостей встановити обставину, що позивач і відповідач вжити достатньо заходів для перевірки і підтвердження такого спірного стажу ОСОБА_1 . Вказане також не дає можливості суду реалізувати право для витребування доказів з власної ініціативи.

Разом з цим, оскаржуване рішення від 25.11.2020 за №2875 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії містить підставу для неврахування до трудового стажу позивача періоду роботи з 12.01.1989 по 01.03.1995 у колгоспі імені Леніна, спілці селян "Відродження", а саме: "До страхового стажу не враховано період роботи в колгоспі ім. Леніна, спілці селян "Відродження", з березня 1989 р. по лютий 1993р., оскільки уточнююча довідка видана Матеївською сільською радою про період роботи ОСОБА_1 . (так в документі). Згідно паспорта заявник - ОСОБА_1 ".

З даного приводу суд зазначає, що посилання Управління на зазначення у довідці від 03.06.2020 за №19-08/Ф-18, яка видана Матеївецькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, прізвища позивача " ОСОБА_1 " замість " ОСОБА_1 ", тим більше у скороченому вигляді по батькові позивача " ОСОБА_4 " замість " ОСОБА_5 ", не може слугувати обґрунтованою підставою для неврахування періоду роботи позивача у колгоспі імені Леніна, спілці селян "Відродження", до трудового стажу.

На думку суду, відповідач при розгляді поданих позивачем документів, в тому числі довідки від 03.06.2020 за №19-08/Ф-18, не взяв до уваги відомості щодо кількості відпрацьованих позивачем трудоднів протягом 1989-1993 років та за 1994-1995 роки, оскільки спірне рішення не містить будь-якої мотивації чи аргументів з даного приводу.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

За приписами частини 4 статті 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, які враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, згідно вимог частини 1, 2 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Наведені положення свідчать про те, що єдиною підставою для не врахування до трудового стажу часу роботи колгоспника за фактичною тривалістю є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин.

Яке свідчить зміст протоколу №2 правління колгоспу імені Леніна, позивач прийнятий на роботу в цех підсобником промислів. Отже відомостей про те, що ОСОБА_1 працюючи у колгоспі отримував заробітну плату як член колгоспу, а не як робітник, не має (а.с.47-48).

Так, відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993.

Згідно із пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У відповідності із пунктом 2 вказаного Порядку, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі (пункт 17 Порядку №637).

За приписами пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Таким чином, підтвердження трудового стажу на підставі показань свідків можливо у випадку відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості їх одержання.

У спірному випадку орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для вжиття необхідних заходів щодо встановлення наявності чи відсутності у позивача трудового стажу за оскаржуваний період роботи зокрема у колгоспах, шляхом врахування показань свідків, в тому числі з`ясування обставин щодо не відпрацювання, менше відпрацювання, невиконання встановленого мінімуму трудової участі в 1993-1995 років з поважних чи без поважних причин.

Як і в попередньому випадку ОСОБА_1 у адміністративному позові не наводить жодного обґрунтування і не надає суду будь-яких доказів на обґрунтування причин виконання певного мінімуму трудової участі в 1993 року, виходячи із показників затверджених на рік, а також їх виконання чи не виконання в 1994-1995 роках. Лише посилання на записи у трудовій книжці, зважаючи на довідки архівних установ, є у спірному випадку на даний час недостатнім.

Разом з тим, зважаючи що відповідачем у даній справі є саме суб`єкт владних повноважень, на якого покладається тягар доказування правомірності своїх дій/рішень, відомостей стосовно вжиття заходів щодо проведення будь-яких звірок Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо стажу роботи позивача із первинними документами чи архівними даними, матеріали справи не містять.

Попри вказане позивач має рацію, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Однак, така позиція суду касаційної інстанції не змінює висновки суду у даній справі, виходячи із наступного.

Так, приписами підпункту 7 пункту 4 і підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 за №28-2, визначено, що:

- Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань призначає пенсії;

- Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб-підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Таким чином, відповідач не позбавлений права, зокрема, у разі наявності певних розбіжностей у документах, чи відсутності окремих документів у архівних установах, для підтвердження стажу роботи, звертатись із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання інформації, в тому числі, уточнюючої довідки чи документів, які містять відомості про періоди роботи, характер праці, тривалість трудоднів тощо.

Жодних пояснень та будь-яких письмових доказів стосовно вжитих заходів в частині самостійного витребування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області матеріалів, що містять відомості про трудовий стаж позивача, до суду не надходило.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що орган пенсійного фонду не вчинив всіх, передбачених і можливих дій щодо перевірки достовірності записів у трудовій книжці позивача за спірні два періоди, обґрунтованості видачі, в даному випадку зокрема, довідки архівного відділу Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 08.12.2020 за №04-01/Ф-22 і довідки архівного відділу Коломийської міської ради від 16.12.2020 за №468/02.2.4-01, а також достовірності відомостей, зазначених у таких довідках.

А тому з метою забезпечення ефективного судового захисту порушених прав позивача, керуючись статтею 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути подану позивачем заяву від 19.11.2020 про призначення пенсії ОСОБА_1 .

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини 4 статті 245 КАС України).

Оцінюючи в сукупності обставини справи, враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області підлягають до часткового задоволення. При цьому, слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 25.11.2020 за №2875 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.11.2020 про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд відзначає, що позивачем за подання до суду адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 908,00 гривень згідно квитанції №6 від 25.03.2021 (а.с.1).

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).

Таким чином, підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 454,00 гривень, що пропорційно становить 50 відсотків задоволених позовних вимог від розміру судового збору, який сплачено за одну позовну вимогу.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 25.11.2020 за №2875 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.11.2020 про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.