Справа № 653/3924/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 р. Категорія: 113070200м.ОдесаСправа № 653/3924/20
Головуючий в 1 інстанції: Берлімова Ю.Г.

час і місце ухвалення: 15:53:44,

м. Генічеськ, Херсонська область

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмове провадження у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління національної поліції в Херсонській області на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 19 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Херсонській області в особі його територіального підрозділу Генічеського відділу поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області, поліцейського СРПП Мироненка Олександра Вікторовича про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції в Херсонській області в особі його територіального підрозділу Генічеського відділу поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області, поліцейського СРПП Мироненка Олександра Вікторовича про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, мотивуючи його тим, що під час його зупинки поліцейським 06 листопада 2020 року він не отримував на руки жодної постанови, оскільки він взагалі не володіє українською мовою, так як по національності являється узбеком. Крім того, під час зупинки він знав, що відносно нього складають одну постанову, після того, як він пред`явив працівнику поліції наявні в нього документи на мопед. Таким чином, про існування інших постанов він не знав, які саме порушення вчинив не розуміє та наголошує що якщо ним й вчиненні якійсь порушення, то тільки через збіг тяжких особистих обставин.

У зв`язку із викладеним, просить суд визнати протиправними та скасувати постанови серії БАВ № 104453, БАВ № 104451, БАВ № 104452, БАВ № 104432 від 06 листопада 2020 року та № 04451, а також закрити справи про адміністративні правопорушення.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 19 лютого 2021 року позов задоволено частково. Скасовано постанову серії БАВ № 104453 від 06 листопада 2020 року, винесену в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито. Скасовано постанову серії БАВ № 104451 від 06 листопада 2020 року, винесену в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито. Скасовано постанову серії БАВ № 104452 від 06 листопада 2020 року, винесену в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито. Скасовано постанову серії БАВ № 104432 від 06 листопада 2020 року, винесену в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.125 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито. Іншу частину позовних вимог залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління національної поліції в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов частково, суд першої інстанції не врахував, що до позовної заяви не надано навіть копії посвідчення водія на право керування ним транспортним засобом відповідної категорії, окрім того не надано до матеріалів справи копій реєстраційного документа на транспортний засіб Suzuki, яким позивач керував 06.11.2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 06 листопада 2020 року на а/д Генічеськ Іванівка В. Лепетиха в період часу з 09 год. 55 хв.-10 год. 15 хв. було складено відносно ОСОБА_1 , особа якого була встановлена посвідкою на постійне проживання громадянина Узбекистану на території України чотири постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а саме:

- о 09 год. 55 хв. поліцейським СРПП Генічеського ВП ГУ НП в Херсонській області старшим сержантом поліції Мироненко О.В. постанову серії БАВ № 104453, згідно якої водій керував мопедом Suzuki без номерного знаку, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.;

- о 10 год. 00 хв. поліцейським СРПП Генічеського ВП старшим сержантом поліції Явдик В.М. постанову серії БАВ № 104432, згідно якої водій керував мопедом поза населеним пунктом у світлу пору доби не ввімкнув ближнє світло фар для визначення транспортного засобу на проїзній частині дороги, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 125 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження;

- о 10 год. 05 хв. поліцейським СРПП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області старшим сержантом поліції Мироненко О.В. постанову серії БАВ № 104452, згідно якої водій керував мопедом Suzuki без номерного знаку, який був незареєстрований у встановленому законом порядку в ТСЦ МВС України, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за сукупністю вчинених правопорушень на підставі ст. 36 КУпАП за постановою серії БАВ № 104453 від 06 листопада 2020 року;

- о 10 год. 15 хв. поліцейським СРПП Генічеського ВП ГУ НП в Херсонській області старшим сержантом поліції Мироненко О.В. постанову серії БАВ № 104451, згідно якої водій керував мопедом Suzuki без номерного знаку, та був в незастебнутому мотошоломі, чим порушив вимоги п. 2.3 «г» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за сукупністю вчинених правопорушень на підставі ст. 36 КУпАП за постановою серії БАВ № 104453 від 06 листопада 2020 року.

Зі змісту вказаних постанов вбачається, що від підпису та їх отримання ОСОБА_1 відмовився та вони були направленні правопорушнику на адресу його проживання поштовим зв`язком.

З пояснень сторони позивача вбачається, що позивач, будучи зупинений поліцейським повідомив йому про те, що він не володіє українською мовою та те, що йому необхідно їхати до лікарні, на що поліцейський, отримавши від водія наявні в нього документи повідомив про те, що відносно нього буде складена одна постанова та дозволив рух.

Фактичного розгляду справ не відбувалось, про наявні постанови позивач дізнався лише отримавши їх поштою, тобто розгляд справ в його присутності не відбувався.

Не погоджуючись із вищевказаними постановами, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що винесення постанов без дотримання встановленої процедури не може вважатися належним, оскільки за зазначених порушень, особа була позбавлена можливості, зокрема, знати в чому її звинувачують та на дослідження доказів.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Пункт 9 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксовані не в автоматичному режимі,затверджена Наказом МВС України № 1395 від 7 листопада 2015 року встановлює порядок розгляду справи поліцейським, під час якого, зокрема, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу, проте постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи.

Дані норми вказують на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватися вимог ст. 283 КУпАП.

Також положенням п. (а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Обвинувачення повинно бути конкретним, обвинувачена особа, реалізує своє право на захист від пред`явленого їй конкретного обвинувачення (відомості про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Позивач наголошує на порушення поліцейським порядку розгляду справи, що здійснено фактично за його відсутності.

Відповідач не з`явившись до суду пояснення позивача не спростував, докази протилежного суду першої інстанції не надані.

Відповідач не спростовує пояснень позивача щодо його відсутності при складанні постанов, відсутності в нього можливості спілкуватись та розуміти мову, якою з ним спілкувались та його непогодження зі змістом постанов, які були складені відносно нього.

Апелянт наголошує на тому, що при винесені постанов поліцейським була надана вірна кваліфікація та накладені стягнення в межах санкції статей з урахуванням притягнення до відповідальності за сукупністю правопорушень.

При цьому, суду першої інстанції не надані жодні фактичні дані, в розумінні ст. 251 КУпАП, на підставі яких можливо встановити порушення позивачем ПДР України та того, що справи про адміністративні правопорушення розглядались з дотриманням вимог, зокрема, в присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, у відповідності до п. 8 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Всупереч зобов`язання, встановленого в ухвалі про відкриття провадження, суду не надані матеріали справи про адміністративне правопорушення, що унеможливлює встановити обґрунтованість та законність рішення суб`єкта владних повноважень.

Так, на виконання ухвали суду першої інстанції, відповідач направив до суду лише 3 оригінали та 1 копію постанов про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, сама по собі постанова про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Посилання на жоден із доказів, що передбачені ст. 251 КУпАП у винесених постановах відсутні.

При цьому, відповідно до ч. 1ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідачем, на якого законом покладений обов`язок щодо збирання доказів правопорушення та на якого покладений обов`язок доказування правомірності свого рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не надано суду докази, які б безпосередньо свідчили про наявність подій правопорушення, які б були підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, дотримання процедури розгляду справи, зокрема, що розгляд справ відбувався за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З пояснень позивача вбачається, що зупинка транспортного засобу та розмова відбувалась з одним поліцейським, а зі змісту наданих постанов вбачається, що постанови були винесені двома поліцейськими, а саме: постанови № 104453, № 104452, № 104451 - Мироненко О.В., а за № 104432 - ОСОБА_2 .

При цьому, існує невідповідність нумерації постанов по відношенню до часу їх винесення, а саме: постанова № 104453 була винесена о 09 год. 55 хв., а наступна постанова винесена о 10 год. 00 хв. вже за № 104432, при цьому наступною постановою є № 104452 о 10 год. 05 хв. та останньою за № 104451 винесена о 10 год. 15 хв.

Тобто, постанова нумерація якої є останньою (№ 104453) та до якої були об`єднані дві інші постанови (№ 104452, № 104451) за сукупністю вчинених правопорушень у відповідності до ст. 36 КУпАП була винесена раніше за всіх, а саме о 09 год. 55 хв.

Такі недоліки, невідповідність та неточності свідчать про те, що розгляд справ відбувався формально, докази того, що розгляд справ відбувався у відповідності до вищевказаних вимог та з дотриманням Інструкції суду не надані.

За таких обставин, враховуючи обставини встановлені вище, категоричне заперечення позивачем вчинення правопорушень, його позицію щодо порушеного порядку розгляду справ, враховуючи також відсутність доказів протилежного, не доведення відповідачем законності прийнятих рішень, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції про необхідність визнання постанов серії БАВ № 104432, БАВ № 104451, БАВ серії № 104452, № 104453 від 06 листопада 2020 року такими, що підлягають скасуванню, а провадження по цим справам про адміністративні правопорушення закриттю.

Слід зазначити, що суд враховує позицію позивача, який фактично визнав той факт, що 06 листопада 2020 року він керував мопедом, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, а також, що мопед, яким він керував був незареєстрований у встановленому законом порядку в ТСЦ МВС України, оскільки вважав, що керування транспортним засобом, що має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см не зобов`язує його дотримуватись норм Правил дорожнього руху щодо обов`язку мати посвідчення водія та зареєструвати мопед в ТСЦ МВС України.

З приводу цього слід зазначити, що відповідно до п. 1.10 ПДР України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Крім того, згідно цим же пунктом, мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 кубічних см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Зазначені положення спростовують посилання позивача на те, що мопед не є транспортним засобом, що зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, якщо об`єм двигуна менше 50 кубічних сантиметрів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388затверджений Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку, ним встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Згідно з вимогами п. 7 Порядку, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Відповідно до пп. «в» п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака.

Законом України «Про дорожній рух» в ч. 3 ст. 34 передбачено, що державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Відповідно до ч. 11 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Таким чином, керування позивачем транспортним засобом - мопедом, не зареєстрованим у встановленому порядку є порушенням пп. «в» п. 2.9 ПДР України.

Також, відповідно до п. 1.10 ПДР України, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Вимогами пп. «а» п. 2.1. ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Категорії транспортних засобів передбачені в п. 2.13 ПДР України, відповідно до якого мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт, належать до категорії «А1», що накладає на таких водіїв обов`язок дотримуватись положень п. 2.1 ПДР України.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що вказані обставини повинні були бути дослідженні під час розгляду відповідних справ та відображені у постанові за результатами розгляду справи, проте оскільки в ході судового розгляду встановлено порушення порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення та той факт, що постанови були винесені без присутності особи відносно якої вони складаються, то особа, за таких обставин, була позбавлена можливості бути присутньою під час розгляду справ, під час яких поліцейський, який розглядає справу представляється та оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після чого заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Винесення постанов без дотримання встановленої процедури не може вважатися належним, оскільки за зазначених порушень, особа була позбавлена можливості, зокрема, знати в чому її звинувачують та на дослідження доказів.

За таких обставин, позовні вимоги щодо скасування таких постанов підлягають задоволенню, а провадження по справам закриттю.

Проте, слід відмовити позивачу в його вимогах щодо визнання таких постанов незаконними, оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління національної поліції в Херсонській області, - залишити без задоволення.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 19 лютого 2021 року по справі № 653/3924/20, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

суддя-доповідача Семенюк Г.В.
судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.