Справа № 120/4557/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

13 травня 2021 р. Справа № 120/4557/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Богоніс М.Б., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України, після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися», що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як встановлено, предметом позову є вимога позивачки про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача стосовно нездійснення нарахування та виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- стягнення з відповідача щорічної допомоги до 5 травня за 2020 рік, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів.

За змістом статті 17-1 Закону № 3551-XII особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Розглядаючи справу № 607/7919/17, Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 зазначив, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата оспорюваної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Як наслідок суд Касаційної інстанції дійшов висновку, що перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Отже, шестимісячний строк звернення до суду із позовом у цій справі спливає 30.03.2021.

Однак, позивачка з метою захисту своїх прав та інтересів звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду 11.05.2021 (дата реєстрація позову у суді), тобто із пропущенням шестимісячного строку звернення до суду.

Щодо аргументів позивачки про те, що з метою відновлення свого порушеного права на перерахунок щорічних виплат до 5 травня вона звернулася до відповідача із запитом на інформацію, який датовано 15.03.2021, то такі не беруться до уваги, оскільки подання такого запиту та отримання відповіді на нього від 05.04.2021 № Л-01-55936/1-00-10 не змінює моменту з якого починає свій відлік строк звернення до суду, а свідчить лише про час, коли позивачка почала вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання допомоги.

До того ж, із тексту запиту від 15.03.2021 встановлено, що звертаючись із ним до відповідача позивачка вже знала про існування протиправної, на її думку, бездіяльності щодо недоплати щорічної допомоги до 5 травня (мотив ухвали узгоджується із висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 31.03.2021 в справі № 240/12017/19).

Крім цього, строк звернення із запитом до відповідача про повну виплату недоплаченої допомоги до 5 травня встановлений вказаною вище нормою ст. 17-1 Закону № 3551-XII і цього строку позивачкою не дотримався.

Щодо доводів позивачки, що бездіяльність відповідача яка полягає в не нарахуванні та не виплаті разової грошової допомоги до 05 травня є триваючим правопорушенням, то такі не впливають на висновки про пропущення строку звернення до суду, адже в силу ч. 2 ст. 122 КАС України визначальним для визначення моменту із якого бере свій відлік процесуальний строк є не момент припинення правопорушення (усунення стану за якого триває правопорушення), а момент коли позивачка дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів внаслідок такого правопорушення.

Позивачка зазначає, що вона отримала щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учасник бойових дій за 2020 рік 05.06.2020. Із посиланням на рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 висловлює свою незгоду із сумою отриманої допомоги, вважаючи, що її розмір повинен визначатися на підставі норм ст. 12 Закону № 3551-XII.

При цьому враховуючи, що рішення Конституційного Суду України, в тому числі й рішення від 27.02.2020, підлягають обов`язковому опублікуванню з метою доведення їх змісту до невизначеного кола осіб, дата коли позивачка дізналася про прийняте Конституційним Судом рішення не змінює моменту із якого починає свій відлік строк звернення до суду.

Відтак, отримавши 05.06.2020 оспорювану допомогу у розмірі 1295 грн., позивачка мала усі передумови висловити незгоду із її розміром, звернувшись до суду із позовом у встановлений Кодексом адміністративного судочинства України шестимісячний строк.

Підсумовуючи встановлені при розгляді процесуального питання обставини та надану їм правову оцінку суд зазначає, що аналіз норми ч. 2 ст. 122 КАС України дозволяє дійти висновку про те, що застосування строків звернення до суду в адміністративному судочинстві не залежить від того, яким чином відбулося порушення прав, свобод та інтересів позивачки, - шляхом вчинення відповідачем протиправної дії, допущення протиправної бездіяльності чи прийняття протиправного рішення, а також від характеру таких дії, бездіяльності та рішення (одноразового, багаторазового, триваючого тощо). Визначальною обставиною в контексті цієї норми є те, що позивачка дізналася або повинна була дізнатися про порушення свої прав, свобод та інтересів, позаяк саме з цього моменту розпочинається перебіг строку звернення до суду.

Разом з тим, доплата, щодо якої виник спір, виплачується одноразово, тобто чинним законодавством визначені часові межі її виплати, - один раз на рік. Тому, позивачка повинна була знати про порушення своїх прав протиправною бездіяльністю відповідача з моменту, коли була виплачена спірна грошова допомога, а в силу ст. 17-1 Закону № 3551-XII її очікування на доплату допомоги обмежуються тридцятим вересням 2020 року.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій, та підтверджені належними доказами.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачці строку для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків позовної заяви в спосіб подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду разом із доказами, які, на її думку, вказують на поважність причин пропуску строку.

Керуючись ст. 122, 123, 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, залишити без руху.

2. Запропонувати позивачці у 10 - ти денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Копію ухвали надіслати позивачці.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович