Справа № 311/516/21
Суддя: Носик М. А.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

секретар судового засідання Чуча С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського сектору реагування патрульної поліції Дніпрорудненського ВП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Шпаковського С.Ю., Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження, суд,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року до Василівського районного суду звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Поліцейського сектору реагування патрульної поліції Дніпрорудненського ВП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Шпаковського С.Ю., Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, який було уточнено. Позивач просить суд поновити строк для оскарження постанови БАА № 839558 від 19 січня 2021 року. Скасувати постанову серія БАА № 839558 від 19 січня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським СРПП Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції Шпаковським С.Ю. у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. та закрити провадження у справі. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 454 грн.

У позовній заяві зазначено, що 19 січня 2021 року відносно ОСОБА_1 поліцейським СРПП Дніпрорудненського ВП Василівського РУП ГУНП Запорізької області Шпаковським С.Ю., було винесено постанову серія БАА №839558, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Про наявність складеної постанови у відношенні ОСОБА_1 він дізнався 01 лютого 2021 року, коли отримав її поштою. Згідно даної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою накладено штраф в розмірі 425 грн. ОСОБА_1 вважає, що постанова є не обґрунтованою, невідповідною вимогам закону, прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм, тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження, залишено без руху.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 01 квітня 2021 року адміністративну справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні 21 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кара Р.Т. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять задовольнити їх. В наступне судове засідання не з`явилися, адвокат Кара Р.Т. надала письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, позов просять задовольнити.

Відповідач поліцейський СРПП відділення поліції №2 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області сержант поліції Шпаковський С.Ю у судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Кравченко О.М. в судове засідання не з`явився, надав суду відзив у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_2 , 1992 року народження, суду показав, що ОСОБА_1 є другом його батька. 19 січня 2021 року ввечері, близько 18:00 19:00 годині, він їхав по вулиці Центральна за кермом автомобіля Тайота Кемрі, д/н НОМЕР_1 , в магазин «Сільпо». Погода була холодна та морозна, на дорозі ожеледиця. Зупинив автомобіль поблизу перехрестя вулиць Центральної та Героїв праці, та пішов у «Сільпо», де скупився та повернувся. Однак, його автомобіль не заводився. Він побачив ОСОБА_1 на Ауді, д/н НОМЕР_2 та махнув йому. ОСОБА_1 зупинився і його автомобіль розвернуло в протилежному напрямку руху. Він сів до ОСОБА_1 в авто щоб поїхали в гараж, за акумулятором. ОСОБА_1 розвернувся і поїхав вниз по напрямку руху. Коли вони здавали назад, їх побачили поліцейські і потім їх зупинили. ОСОБА_1 спілкувався з поліцейськими.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.2 розділу ІІІ наказу №1395 від 07.11.2015 року затвердженого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» - постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КпАП України, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №839558 від 19 січня 2021 року, що складена відповідачем 1 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 порушив вимоги знаку 3.23 ПДР «Поворот ліворуч заборонено» та не пред`явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, чимскоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

У відповідності до ч.1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач сержант поліції СРПП відділення поліції №2 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області Шпаковський С.Ю. у судове засідання не з`явився жодного разу, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, про що свідчать розписки про вручення судової повістки, що повернулися до суду з відміткою про отримання повістки.

Згідно ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність.

Статтею 10 КУпАП України передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки та бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до частини 5 статті 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року у справі № 5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім наведеного, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно принципу законності накладення адміністративного стягнення, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування до неї заходів адміністративного стягнення є протиправність діяння (стягнення може бути накладено тільки тоді, коли в діянні особи встановлений склад правопорушення), а також протиправні діяння особи ознак правопорушення, передбачених конкретною правовою нормою, і кваліфікація цих діянь за відповідною статтею).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Належних доказів які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду не надано. До відзиву долучено диск відеофіксаціїї, з якого неможливо достовірно встановити зафіксовані обставини, та яке відношення вини мають до винуватості/невинуватості позивача у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Позивач ОСОБА_1 посилається на наданий ГУНП в Запорізькій області диск з відеофіксацією події, як на доказ його невинуватості.

Постанова не містить жодного доказу щодо підтвердження вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення.

Таким чином, сержантом поліції СРПП відділення поліції №2 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області Шпаковським С.Ю.під час прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому є передбаченні законом підстави для задоволення позовних вимог.

Навпаки, позивачем ОСОБА_1 надано суду пояснення, які узгоджуються з показами свідка ОСОБА_2 , а саме, що 19 січня 2021 року, близько 19:00 год., він керував транспортним засобом АУДІ н/з НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Центральній м. Дніпрорудне. Того дня температура повітря була - 14 градусів С та сильна ожеледиця. Спускаючись по дорозі з одностороннім рухом, він помітив знайомого ОСОБА_2 , який махнув йому рукою. ОСОБА_1 різко загальмував. Оскільки ця ділянка дороги має крутий схил, автомобіль ОСОБА_1 розвернуло в сторону протилежну якій він рухався. Тобто, автомобіль зупинився таким чином, ніби ОСОБА_1 виїхав проігнорувавши знак 3.23 ПДР. Далі ОСОБА_2 сів в автомобіль ОСОБА_1 , він розвернувся і поїхав по маршруту по якому слідував в напрямку виїду з міста. Проїхавши декілька сотень метрів позивач побачив як позаду нього рухається поліцейський автомобіль з включеним червоним проблисковим сигналом. ОСОБА_1 зупинив свій автомобіль, припаркувавшись до обочини. До його автомобіля підійшов поліцейський ОСОБА_3 , який добре знає його і з яким в нього триває конфлікт, який вказав на те, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, зокрема вимоги знаку 3.23 ПДР та вимагав документи для складання постанови. На що ОСОБА_1 відповів, що по-перше, він не їхав по вул. Героїв Праці на якій встановлений знак 3.23 ПДР, а тому він не порушував ПДР, а по-друге, його автомобіль розвернуло із-за ожеледиці, розвернувши автомобіль, поїхав по запланованому маршруту. Поліцейський ОСОБА_3 наполягав на тому, щоб ОСОБА_1 надав йому документи на право керування транспортним засобом. Однак, перед наданням відповідних документів, позивач попросив показати докази порушення ним правил дорожнього руху, на яке послався ОСОБА_3 . На що поліцейський без будь-яких пояснень пішов у свій службовий автомобіль і більше до нього не повертався. ОСОБА_1 зачекав у своєму автомобілі деякий час, але ОСОБА_3 до нього так і не підійшов, тому він поїхав у своїх справах. Поліцейський автомобіль ОСОБА_1 не переслідував і не вчиняв жодних дій і заходів для зупинки його автомобіля.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №839558 від 19 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню.

Про оскаржувану постанову ОСОБА_1 дізнався 01 лютого 2021 року, коли отримав її поштою, тому він не порушував строк звернення із позовом до суду.

Відповідно до ст.139 КАС України, з відповідача 2 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь Позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити:

Скасувати постанову інспектора СРПП відділення поліції №2 Василівського РУП ГУНП України в Запорізькій області сержанта поліції Шпаковського С.Ю. серії БАА №839558 від 19 січня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд.29, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 ) витрати по оплаті судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, та в порядку ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк через Василівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справ апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик