Справа № 160/3361/21
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2021 року Справа № 160/3361/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та стягнення середнього заробітку,-
- визнати протиправними дії виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати за період працевлаштування з часу припинення повноважень на посаді Межиріцького сільського голови, але не більше шести місяців;
- стягнути з Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 невиплачену середньомісячну заробітну плату за період працевлаштування з часу припинення повноважень на посаді Межиріцького сільського голови, а саме з 14.11.2020 року по день ухвалення судом рішення, але не більше шести місяців.
Позовну заяву мотивовано тим, що з 04.11.2015 року позивач працював на виборній посаді голови Межиріцькоєї сільської ради. Рішенням Межиріцької сільської ради «Про початок повноважень Межиріцького сільського голови Павлоградського району Дніпропетровської області № 2-1/VІІІ від 13.11.2020 року, позивача звільнено у зв`язку із закінченням строку повноважень згідно ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування». Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. До обрання позивача головою Межиріцької сільської ради, як об`єднаної територіальної громади 10 листопада 2017 року, останній працював на посаді голови Межиріцької сільської ради з 04 листопада 2015 року, що підтверджується рішеннями Межиріцької сільської ради та записами в трудовій книжці. Позивачу не може бути надана попередня робота (посада), оскільки на це місце обрано іншу особу у відповідності до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або на іншому підприємстві позивачу не пропонувалась. На момент подання позовної заяви позивач є безробітним, що є підставою для виплати йому середньої заробітної плати, яку він одержував на посаді Межиріцького сільського голови, що виплачується з відповідного місцевого бюджету, але не більше шести місяців. 25.11.2020 позивач звернувся до Межиріцької сільської ради із заявою про виплату середньої заробітної плати, яку він отримував на посаді Межиріцького сільського голови, на період його працевлаштування, у відповідності до ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». Листом Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради № 1886 від 24.12.2020 року позивачу відмовлено у виплаті середньої заробітної плати на період працевлаштування , оскільки гарантії ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих ради» на нього не поширюються. Вказані дії позивач вважає протиправними.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/3361/21 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
12.05.2021 року року судом отримано відзив Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач зазначає про безпідставність заявлених позовних вимог, вважає їх необгрунтованими, доводи - такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обгрунтовано тим, що особа може претендувати на збереження протягом не більше 6 місяців її середнього заробітку з відповідного місцевого бюджету у разі дотримання сукупності трьох обов`язкових умов: звільнення з попереднього місця роботи за пунктом 5 статті 36 Кодексу законів про працю; звернення на попереднє місце роботи не пізніше 3-х місяців після припинення повноважень; неможливість надання відповідної роботи. Особа, яка претендує на виплату з місцевого бюджету середнього заробітку протягом не більше 6 місяців, має звернутися до органу місцевого самоврядування з відповідною заявою та документами, що підтверджують: неможливість працевлаштування на попередньому місці роботи (довідка відповідного підприємства, установи, закладу, що підтверджує неможливість працевлаштування; витяг з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про перебування юридичної особи у процесі припинення тощо); відсутність у особи трудових відносин на дату звернення (трудова книжка). Крім того, відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політика України в листі № 746/13/74-14 від 16.05.2014, у разі, якщо колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді не перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду, зазначені гарантії на нього не поширюються. Наведені обставини свідчать про дотримання відповідачем приписів діючого трудового законодавства під час відмови позивачу у нарахуванні середньомісячної заробітної плати за період працевлаштування, але не більше шести місяців.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України, якою визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 1-1/VІІ від 04 листопада 2015 року визнано повноваження Межиріцького сільського голови ОСОБА_1 обраного на чергових виборах 25.10.2015 року та присвоєно йому 9 ранг ІV категорії посадової особи місцевого самоврядування.
Рішенням Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 2-1/VІІ від 10 листопада 2017 року встановлено: заслухати складання Присяги посадової особи місцевого самоврядування Межиріцьким сільським головою ОСОБА_1 та вважати його таким, що вступив на посаду.

Рішенням Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 2-1/VІІІ від 13 листопада 2020 року встановлено: заслухати Присягу посадової особи місцевого самоврядування складену Межиріцьким сільським головою ОСОБА_2 та вважати її такою, що вступила на посаду.

Згідно з відомостями трудової книжки ОСОБА_1 :

-з 04.09.1992 по 26.06.2000 позивач працював на посаді директора МПП «Магістраль» та звільнений у зв`язку обранням на посаду Межеріцького сільського голови;

- з 30.06.2000 по 05.04.2002 позивач працював на посаді сільського голови, звільнений у 2002 році у зв`язку із закінченням повноважень ради;

- з 04.11.2015 по 10.11.2017 позивач працював на посаді сільського голови. 10.11.2017 повноваження Межиріцького сільского голови закінчились на підставі ч. 1 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про добровільне об`єднання територіальних громад»;

- 10.11.2017 позивача обрано на посаду Межиріцького сільського голови;

- 13.11.2020 - звільнено у зв`язку із закінченням строку повноважень ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

24.11.2020 року позивач звернувся до Голови сільської ради ОСОБА_2 із заявою, в якій просив згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» нарахувати середню заробітну плату на період працевлаштування протягом шести місяців.

Листом № 1886 від 24.12.2020 року Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області повідомив позивача про наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом. Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено, що депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. Зазначена норма встановлює право на середню заробітну плату, але не більше шести місяців, особам, які повторно не обрані на виборну посаду та які до призначення на виборну посаду були працевлаштовані. Таким чином, якщо до обрання на виборну посаду особа не була працевлаштована, то гарантії ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на неї не поширюються.

Позивач, вважаючи таку відповідь та дії відповідача протиправними, звернувся до суду з позовною заявою.

Розглядаючи даний спір по суті заявлених позовних вимог та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Нарахування та виплата заробітної плати є обов`язком роботодавця.

Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону № 280/97-ВР визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.

Приписами ч. 5 ст.12 Закону № 280/97-ВР встановлено, що на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України від 11.07.2020 № 93-IV «Про статус депутатів місцевих рад» (далі - Закон України № 93-IV) депутат місцевої ради набуває свої повноваження в результаті обрання його до ради відповідно до Закону України «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів».

Повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Повноваження депутата місцевої ради, обраного замість того депутата, який вибув, або на повторних виборах, починаються з дня заслуховування на черговому після виборів депутата місцевої ради пленарному засіданні відповідної місцевої ради повідомлення територіальної виборчої комісії про підсумки виборів.

Інформація про підсумки виборів доводиться територіальною виборчою комісією до відома відповідної місцевої ради. Спори щодо набуття повноважень депутатів місцевої ради вирішуються судом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України № 93-IV депутат місцевої ради здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю. Депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом.

Позивач обирався та працював сільським головою Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на постійній основі, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 33 Закону України № 93-IV у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.

З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

Депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Час, коли колишній депутат тимчасово не працював у зв`язку з неможливістю надання йому попередньої або рівноцінної роботи (посади) безпосередньо після закінчення строку його повноважень, зараховується, але не більше шести місяців, до страхового стажу і стажу роботи (служби) за спеціальністю, за якою депутат працював до обрання у місцеву раду, де він виконував свої обов`язки на постійній основі.

Отже, право на отримання середнього заробітку, отриманого на виборній посаді, має особа, якщо вона не є пенсіонером та не була забезпечена попередньою роботою, а за її відсутності - іншою рівноцінною роботою на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. Такий заробіток зберігається на період 6 місяців і підлягає виплаті з відповідного місцевого бюджету.

Докази отримання позивачем одного зі вказаних вище видів пенсії відсутні.

Щодо забезпечення попередньою роботою, а за її відсутності - іншою рівноцінною роботою на тому самому або, за згодою позивача, на іншому підприємстві, в установі, організації, суд зазначає наступне.

Гарантії для працівників, обраних на виборні посади, також встановлені статтею 118 КЗпП України, за приписами якої працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Під рівноцінною роботою (посадою) необхідно розуміти роботу (посаду), не нижче за кваліфікацією чи посадою, за якою особа працювала до обрання на виборну посаду (відповідного голови/секретаря).

Отже, вказаними вище нормами законодавства передбачено право працівника, звільненого з роботи внаслідок обрання на виборну посаду у раді, на одержання після закінчення його повноважень за виборною посадою попередньої роботи (посади) на тому ж підприємстві, в установі, організації або надання йому рівноцінної роботи (посади), а за його згоди - на іншому підприємстві, в установі чи організації.

Тобто, у разі коли колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, а надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, закон гарантує збереження за цим депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.

Водночас, Закон України № 93-IV покладає на роботодавця обов`язок забезпечити депутату, строк повноважень якого завершився, надання попередньої роботи (посади) і лише в разі її відсутності - іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Отже, особа може претендувати на збереження протягом не більше 6 місяців її середнього заробітку з відповідного місцевого бюджету у разі дотримання сукупності трьох обов`язкових умов:

- звільнення з попереднього місця роботи за п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України;

- звернення на попереднє місце роботи не пізніше 3-х місяців після припинення повноважень;

- неможливість надання відповідної роботи.

Як встановлено судом, позивач обирався на виборні посади двічі - Межиріцьким сільським головою та працював на цій посаді з 04.11.2015 року до 13.11.2020 року, коли припинено його повноваження п.1 ст.42 Закону № 280/97-ВР.

Проте, відповідно до записів трудової книжки позивача серія НОМЕР_2 , до обрання сільським головою Межиріцької сільської ради 04.11.2015 року ОСОБА_1 не працював.

Оскільки позивач до обрання на виборну посаду працевлаштованим не був, то після закінчення його повноважень на виборній посаді у відповідача відсутні зобов`язання працевлаштувати його на попередній посаді або ж на іншій рівноцінній роботі (посаді) у тій же установі, або за його бажанням - в іншій, або ж виплати йому середню заробітну плату на період працевлаштування, але не більше шести місяців.

Доводи позивача, що попередньою до виборної є посада сільського голови Межиріцької сільської ради, то такі твердження суд оцінює критично, оскільки 10.11.2017 року позивача знову було обрано на посаду Межиріцького сільського голови та звільнення з посади за ч. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю не відбулось.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та стягнення середнього заробітку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна