Справа № 460/4700/20
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2021-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2021 року м. Рівне №460/4700/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гудими Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Рівненській області
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про застосування арешту коштів на рахунках платника податків, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування арешту коштів на рахунках такого платника податків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.06.2020 працівниками податкового органу на підставі наказу №966 від 23.06.2020 "Про проведення фактичної перевірки" та направлень проведено виїзд для проведення фактичної перевірки з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою здійснення підприємницької діяльності відповідачем. Однак відповідач відмовився допустити ревізорів до проведення перевірки, про що останніми складено відповідний акт. Повідомлено, що у зв`язку з таким недопуском посадових осіб до проведення фактичної перевірки стосовно відповідача прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платників податків від 26.06.2020. Зважаючи на те, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду, позивач звернувся до суду з даним позовом. З огляду на наведе, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 01.07.2020 позовна заява залишалася без руху (а.с.14-16).

Ухвалою суду від 02.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.27-29).

30.09.2020 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги не визнав та заперечив щодо їх задоволення. В обґрунтування заперечень вказав, що не погоджується з правовими підставами для винесення позивачем наказу від 23.06.2020 №966 "Про проведення фактичної перевірки", а тому оскаржив його в судовому порядку. Наголосив, що у спірному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів були встановлені факти порушень вимог законодавства. З огляду на наведене, вважає застосування арешту коштів на його рахунку безпідставним та просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 05.11.2020 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №460/5513/20.

Ухвалою суду від 16.02.2021 провадження у справі поновлено.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис від 18.01.2007 за №0002063.

23.06.2020 ГУ ДПС у Рівненській області прийнято наказ №966, згідно з яким на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, керуючись ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу, ст.16 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюновиї виробів та пального, вирішено провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (а.с.5).

24.06.2020 посадовим особам податкового орагну були виписані направлення на перевірку ФОП ОСОБА_1 від 08.06.2018 №195 та №196 (а.с.6-7).

25.06.2020 посадовими особами ГУ ДПС у Рівненській області здійснено вихід за адресою здійснення ФОП ОСОБА_1 підприємницької діяльності (магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 ), однак відповідач відмовив у допуску уповноважених осіб контролюючого органу до перевірки, про що останніми складено відповідний акт від 25.06.2020 №246/17-00-32-02/ НОМЕР_1 (а.с.18).

Вказана відмова, в силу приписів ст.94 Податкового кодексу України слугувала підставою звернення 26.06.2020 до начальника контролюючого органу про застосування адміністративного арешту майна відповідача (а.с.9-10).

Цього ж дня, 26.06.2020 начальником ГУ ДПС у Рівненській області прийнято рішення №4734/9/17-00-32-01-04 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, згідно з яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків, що перебуває за адресою: АДРЕСА_2 ). Рішення з вимогою заборони (здійснення будь-яких інших операцій) надіслано відповідачу (а.с.11).

В подальшому ОСОБА_1 оскаржив наказ ГУ ДПС у Рівненській області №966 від 24.06.2020 до Рівненського окружного адміністративного суду.

13.10.2020 рішенням суду у справі №460/5513/20, яке набрало законної сили 15.01.2021 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/92196764), позов ФОП ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Рівненській області від 23.06.2020 №966 "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин встановленими пунктом 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5 статті 80 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 80.7 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

За правилами пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови. (пункт 81.2 статті 81 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктами 94.1, 94.2 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:

- платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;

- фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;

- платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

- відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;

- відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;

- платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;

- платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

- платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Відповідно до пунктів 94.3, 94.4 статті 94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Відповідно до пункту 94.6 статті 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Тобто, законодавець чітко визначив, що однією із підстав для застосування адміністративного арешту майна є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Отже, застосування адміністративного арешту з наведеної підстави можливе у разі дотримання таких умов: 1) відмова платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної перевірки, 2) вказана перевірка проводиться за наявності законних підстав для її проведення.

Судом встановлено, що рішення про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків ОСОБА_1 прийняте у зв`язку з відмовою останнього від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

В свою чергу, підставою для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 був наказ ГУ ДПС у Рівненській області №966 від 23.06.2020.

Поряд з цим, матеріали справи свідчать, що рішенням Рівненського оркужного адміністративного суду від 13.10.2020 у справі №460/5513/20, наказ ГУ ДПС у Рівненській області від 23.06.2020 №966 "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 визнано протиправним та скасовано.

За таких обставин, враховуючи ту обставину, що наказ ГУ ДПС у Рівненській області №966 від 23.06.2020 прийнято з порушенням вимог податкового законодавства та визнано в судовому порядку протиправним і скасовано, суд дійшов висновку, що відповідачем на законних підставах не було допущено посадових осіб контролюючого органу до перевірки, що унеможливлює застосування податковим органом арешту коштів на рахунках відповідача згідно з абз.2 пп.94.6.2 п.94.6 ст.94 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи відповідача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

За таких обставин, позов не підлягає до задоволення.

Правові підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м.Рівне, 33023, ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про застосування арешту коштів на рахунках платника податків - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 07 травня 2021 року.

Суддя Н.С. Гудима