Справа № 540/2134/20
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/2134/20
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизайн Девелопмент Груп" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизайн Девелопмент Груп" до Головного управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дизайн Девелопмент Груп" (далі ТОВ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі (далі ДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 14 серпня 2019 року № про визначення штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у сумі 60740,41 грн..

В обґрунтування позову було зазначено, що оскільки відповідач протиправно протягом січня-березня 2019 року не приймав від позивача заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів, це позбавило ТОВ можливості своєчасно зареєструвати податкові накладні. Враховуючи дані обставини позивач вважає протиправним застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄДРПН.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року позов задоволено частково. Суд (з урахуванням ухвали про виправлення описки) скасував податкове повідомлення-рішення від 14 серпня 2019 року № в частині визначення ТОВ штрафних санкцій у сумі 14828,78 грн.. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено, ТОВ подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та прийняти нове про задоволення позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 червня 2019 року старшим державним ревізор-інспектором ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі була проведена камеральна перевірка дотримання ТОВ термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН за вересень, грудень 2018 року та за січень, лютий, травень 2019 року.

За результатами проведеної перевірки складений акт від 26 червня 2019 року №1863/21-22-51-12-01/41149605, в якому зафіксовано порушення термінів реєстрації податкових накладних за вересень, грудень 2018 року та за січень, лютий, травень 2019 року.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі прийняте податкове повідомлення-рішення від 14 серпня 2019 року №, відповідно до якого до ТОВ застосовано штраф на загальну суму 60740,41 грн..

Винесення вказаного податкового повідомлення-рішення і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем частину спірних податкових накладних зареєстровано з порушенням строку, визначеного ст.201.10 Податкового кодексу України.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції вірними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи, а саме прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині позовних вимог в задоволенні яких було відмолено, а тому з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в частині наявності/відсутності пропуску строку реєстрації таких податкових накладних: №15 від 20 вересня 2018 на суму ПДВ 89761,17 грн., №28 від 28 грудня 2018 на суму ПДВ 15284,17 грн., №27 від 27 грудня 2018 на суму ПДВ 3732,00 грн. (в частині застосування штрафу на суму 373,2 грн.), №23 від 28 лютого 2019 року на суму ПДВ 1254,28 грн., №2 від 11 січня 2019 року на суму ПДВ 6136,40 грн., № 4 від 11 лютого 2019 року на суму ПДВ 5496,40 грн., № 3 від лютого 2019 року на суму ПДВ 1317,60 грн., № 5 від 13 лютого 2019 року на суму ПДВ 8737,20 грн., № 1 від 10 січня 2019 року на суму ПДВ 3635,20 грн., № 31 від 14 травня 2019 року на суму ПДВ 32496,00 грн..

Так, положеннями статті 201.1 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом192.1статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

З наведеного вбачається, що належним доказом реєстрації ТОВ податкової накладної (наміру її реєстрації), в розумінні частини першої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, є квитанція про прийняття або неприйняття такої податкової накладної, або повідомлення про отримання звітності. Аналогічна правова позиція висловлена ВС у постанові від 24 квітня 2018 року у справі № 808/2289/17.

В обґрунтування позову ТОВ зазначалось, що 10 травня 2018 року ним за місцезнаходженням подана заява до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві про приєднання до договору про визнання електронних документів від 01 грудня 2017 року №2655001. Вказаний документ було прийнято, ТОВ реєструвало податкові накладні та інші електронні документи.

У січні 2019 року позивачем змінено юридичну та фактичну адресу, у зв`язку з чим ТОВ було взято на облік до контролюючих органів у м.Херсоні. Також, ТОВ в апеляційній скарзі зазначено, що до кінця 2018 року воно перебувало на обліку в м.Києві, водночас з січня 2019 року ТОВ взято на облік у м.Херсоні. Наведені обставини не оскаржуються ДПС.

Позивачем зазначено, що в зв`язку зі зміною місця перебування та реєстрації, ним неодноразово подавались електроні заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів від 30 листопада 2017 року № 2103002 та повідомлення про надання інформації щодо електронного цифрового підпису 14 січня 2019 року, 17 січня 2019 року, 18 січня 2019 року, 22 січня 2019 року, 13 лютого 2019 року, 14 лютого 2019 року, 15 лютого 2019 року, 28 лютого 2019 року, 01 березня 2019 року, 04 березня 2019 року, 05 березня 2019 року, 06 березня 2019 року, 11 березня 2019 року, 12 березня 2019 року та 14 березня 2019 року.

Усі вищевказані документи були доставлені, але не прийняті податковим органом із зазначенням: «ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО. При необхідності виправте документ та надішліть його знову. Інформація - діюча Заява присутня: від 10 травня 2018 №1, файл 9605Л0182655.ХМЕ» або «ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО. При необхідності виправте документ та надішліть його знову.

Колегія суддів не приймає до уваги вказані доводи позивача та зазначає, що дійсно абз.2 п.5 Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України (далі Порядок) визначено, що у разі зміни місцезнаходження або місця проживання автора Заяви про приєднання до Договору, внаслідок чого змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому автор перебуває на обліку, та у разі здійснення автором сплати податків і зборів за місцем попередньої реєстрації до кінця поточного бюджетного року, Заява про приєднання до Договору направляється до контролюючого органу за попереднім місцезнаходженням (місцем обліку) автора до кінця поточного бюджетного року. В інших випадках - до контролюючого органу за новим (основним) місцезнаходженням автора.

Разом з тим, згідно абз.3 п.5 Порядку у разі наявності діючого Договору та у разі зміни місцезнаходження або місця проживання автора, внаслідок чого змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому автор перебуває на обліку, Заява про приєднання до Договору до контролюючого органу за новим місцезнаходженням не направляється.

Як було зазначено, 10 травня 2018 року ТОВ за місцезнаходженням подана заява до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві про приєднання до договору про визнання електронних документів від 01 грудня 2017 року №2655001. Вказаний документ було прийнято.

Таким чином, враховуючи, що з травня 2018 року ТОВ вважається таким, що приєднане до договору про визнання електронних документів від 01 грудня 2017 року №2655001, та з огляду на абз.3 п.5 Порядку, колегія суддів приходить до висновку про відсутність жодних законодавчо визначених перешкод для реєстрації ПН за новим місцем реєстрації ТОВ у 2019 році та на підставі заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів від 10 травня 2018 року.

Вищезазначені висновки також узгоджуються з тією обставиною, що не приймаючи заяви ТОВ, подані ним в січні-березні 2019 року, ДПС було зазначено: «Інформація - діюча Заява присутня: від 10 травня 2018 №1», з чого вбачається, що у ТОВ була як фактична, так і юридична можливість здійснювати реєстрацію ПН на підставі заяви від 10 травня 2018 року, чого ним зроблено не було.

Наведене свідчить про безпідставність посилань ТОВ на не прийняття ДПС заяв про приєднання до договору про визнання електронних документів, поданих ним в січні-березні 2019 року, як на поважну підставу для пропуску строку реєстрації ПН.

Крім того, стосовно самого строку пропуску реєстрації ПН, колегія суддів зазначає, що податкова накладна №15 від 20 вересня 2018 року на суму ПДВ 89761,17 грн. (гранична дата реєстрації припадає на 15 жовтня 2018 року), фактично зареєстрована 10 квітня 2019 року із затримкою на 177 днів; податкова накладна №28 від 28 грудня 2018 року на суму ПДВ 15284,17 грн. (гранична дата реєстрації припадає на 15 січня 2019 року), фактично зареєстрована 18 березня 2019 року; податкова накладна №27 від 27 грудня 2018 року на суму ПДВ 3732,00 грн. (гранична дата реєстрації припадає на 15 січня 2019 року), фактично зареєстрована 18 березня 2019 року; податкова накладна № 23 від 28 лютого 2019 року на суму ПДВ 1254,28 грн. (гранична дата реєстрації припадає на 15 березня 2019 року), фактично зареєстрована 10 травня 2019 із затримкою реєстрації на 56 днів; №2 від 11 січня 2019 року на суму ПДВ 6136,40 грн. (гранична дата реєстрації припадає на 31 січня 2019 року), фактично зареєстрована 18 березня 2019 року із затримкою реєстрації на 46 днів; № 4 від 11 лютого 2019 року на суму ПДВ 5496,40 грн. (гранична дата реєстрації припадає на 28 лютого 2019 року), фактично зареєстрована 15 березня 2019 із затримкою реєстрації на 15 днів; № 3 від Н лютого 2019 року на суму ПДВ 1317,60 грн. (гранична дата реєстрації припадає на 28 лютого 2019 року), фактично зареєстрована 15,03.2019 року; № 5 від 13 лютого 2019 року на суму ПДВ 8737,20 грн. (гранична дата реєстрації припадає на 28 лютого 2019 року), фактично зареєстрована 15 березня 2019 року Із затримкою реєстрації на 15 днів; № 1 від 10 січня 2019 року на суму ПДВ 3635,20 грн. (гранична дата реєстрації припадає на 31 січня 2019 року) фактично зареєстрована 18 березня 2019 року із затримкою реєстрації на 46 днів; № 31 від 14 травня 2019 року на суму ПДВ 32496,00 грн. (гранична дата реєстрації припадає на 31 травня 2019 року) фактично зареєстрована 04 червня 2019 року із затримкою реєстрації на 4 дні.

Тому, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги (в частині досліджуваних) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизайн Девелопмент Груп" - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.