Справа № 826/12365/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року (повний текст складено 14 грудня 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язати вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, Пенсійного фонду України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати документ, на підставі якого пенсійні виплати ОСОБА_1 не здійснюються з травня 2018 року по теперішній час;

- визнати протиправною бездіяльність ГУПФ України в місті Києві щодо невиплати ОСОБА_1 пенсійних виплат з травня 2018 року по теперішній час;

- зобов`язати Пенсійний фонд України вчинити необхідні дії для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 та здійснити необхідний перерахунок;

- зобов`язати ГУПФ України в місті Києві поновити виплату пенсії ОСОБА_1 сплатити заборгованість за весь період невиплати пенсії, а також утриматись від подальшого призупинення виплати пенсії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2019 позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність ГУПФ України в м. Києві щодо невиплати ОСОБА_1 пенсійних виплат з травня 2018 року, зобов`язано ГУПФ України в м. Києві поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з травня 2018 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

За наслідком апеляційного оскарження, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020 апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

07.04.2020 Окружним адміністративним судом м.Києва видано виконавчий лист №826/12365/18 про зобов`язання ГУ ПФ України в м.Києві поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з травня 2018 року (а.с.140).

На підставі вказаного виконавчого листа постановою державного виконавця від 26.06.2020 відкрито виконавче провадження ВП №62405365, за яким боржником є ГУ ПФ України в м.Києві (а.с.132).

У зв`язку з невиконанням без поважних причин боржником рішення, постановою державного виконавця від 06.10.2020 ВП №62405365 на ГУПФ України в м.Києві накладено штраф у розмірі 5100,00 грн (а.с.136-137).

22.10.2020 державним виконавцем винесено ще одну постанову про накладення на ГУ ПФ України в м.Києві штрафу у розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин (а.с.138-139).

10.12.2020 позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю, у зв`язку з ігноруванням ГУ ПФ України в м.Києві вимог чинного законодавства шляхом невиконання рішення суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та встановити судовий контроль за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2019 у даній справі і зобов`язати ГУ ПФ України в м.Києві надати звіт про виконання рішення суду, а також накласти на посадових осіб ГУ ПФ України в м.Києві, що відповідальні за виконання рішення, штраф у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що наявні підстави вважати, що за відсутності заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним.

Відповідач правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що розгляд даної справи здійснювався в суді першої інстанції в порядку письмового провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви позивача в частині встановлення судового контролю, дійшов висновку, що встановити судовий контроль суд першої інстанції може під час прийняття рішення у справі. Встановлення судового контролю є правом суду, а не обов`язком, натомість позивачем не наведено аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів.

За наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із ч.1, 2 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2020 у справі №800/320/17, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 лютого 2020 року про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, яка була постановлена окремо від судового рішення.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскільки рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 березня 2018 року понад рік перебувало на виконанні у ВРП, однак на дату розгляду клопотання про встановлення судового контролю виконане не було, Велика Палата Верховного Суду вважає, що у суду першої інстанції були достатні правові підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про його виконання.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду притримується позиції, що вирішення питання про встановлення судового контролю можливе і окремо після ухвалення судового рішення по суті справи внаслідок невиконання такого рішення відповідачем - суб`єктом владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 29.10.2019 набрало законної сили 12.02.2020 та вказаним рішенням передбачено обов`язок ГУПФ України в м.Києві поновити виплату пенсії позивачу з травня 2018 року.

В той же час, з постанов державного виконавця про накладення на божника - ГУПФ України в м.Києві штрафів у виконавчому провадженні ВП №62405365 останній без поважних причин не виконує рішення суду у даній справі.

Відповідні обґрунтування були наведені позивачем у заяві про встановлення судового контролю, до якої ним було надано відповідні докази щодо невиконання судового рішення без поважних причин, а саме постанови державного виконавця про накладення штрафу від 06.10.2020 та від 22.10.2020 у виконавчому провадженні ВП №62405365 з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду м.Києва від 07.04.2020 №826/12365/18.

Разом з тим, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню.

Отже, беручи до уваги, що судове рішення, яке набрало законної сили, не виконується відповідачем - ГУПФ України в м.Києві та таке невиконання є триваючим, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

Разом з тим, вимоги скаржника в частині накладення на ГУПФ України в м.Києві штрафу є передчасними, оскільки відповідно до ч.2 ст.382 КАС України питання про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень підлягає вирішенню за наслідками розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, або в разі не подання у встановлений судом строк такого звіту.

Відповідно до пп.«ґ» п.4 ч.1 ст.322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Беручи до уваги викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, переглянувши ухвалу суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача в частині застосування положень ст.382 КАС України та встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 29.10.2019.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, помилкове тлумачення норм процесуального права, призвели до неправильного вирішення питання, внаслідок чого наявні підстави для скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року із прийняттям нового рішення, про часткове задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю.

Нормами ч.2 ст.328 КАС України не передбачено оскарження постанови суду апеляційної інстанції, постановленої за наслідком розгляду ухвали суду першої інстанції з питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до ст.382 КАС України.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329, 382 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю - задовольнити частково.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 жовтня 2019 року у справі №826/12365/18 за адміністративним ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язати вчинити дії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, ) подати до Окружного адміністративного суду м.Києва звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 жовтня 2019 року у справі №826/12365/18 в місячний строк з дня отримання даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови виготовлено 11 травня 2021 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма