Справа № 357/3482/21
Суддя: Бебешко М. М.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/3482/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Бебешко М. М. ,

при секретарі - Ковальчук Ю. В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в приміщенні суду в м. Біла Церква адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в м.Київ Устимович Дениса Анатолійовича, третя особа у справі, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції, про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначав, що постановою серії ЕАН № 3870816 від 05.03.2021 інспектора роти 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м.Київ старшим лейтенантом поліції Устимович Д.А. його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. за ч.2 ст.121 КУпАП. Позивач вважає, що відповідачем вказані факти, які не відповідають дійсності, так як у розділі «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» відповідачем зазначено, що він керував автобусом, перевозив пасажирів на комерційній основі, що не відповідає дійсності, адже відповідач підійшов до нього, коли він знаходився біля нерухомого автомобіля, без жодного пасажира, на паркувальному майданчику. Підійшовши до нього, відповідач почав вести себе зухвало, та намагався виписати постанову про накладення адміністративного стягнення за мікро пошкодження лобового скла, однак отримавши від нього обґрунтовані заперечення щодо таких дій, відповідач повідомив, що йому необхідно провести огляд транспортного засобу. На всі заперечення щодо таких дій, відповідач жодним чином не відреагував та самостійно відкривши двері автомобіля, зайшов до нього. Позивач неодноразово, запитував, на якій підставі він діє, що його дії потребують складення відповідного протоколу огляду. Відповідач, знову жодним чином не відреагував на заперечення та повідомив, що ним порушено п.31.3 (а) ПДР України на підставі чого ним буде прийнята відповідна постанова про накладення адміністративного стягнення. В подальшому без його участі була прийнята оскаржувана постанова.

Посилаючись на те, що постанова відповідачем була прийнята з порушенням норм чинного законодавства України, позивач просить суд скасувати постанову інспектора 1 батальйону 1 роти старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в м.Київ Устимович Дениса Анатолійовича серії ЕАН № 3870816 від 05.03.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за ч.2 ст.121 КУпАП.

02.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції. Витребувано від Департаменту патрульної поліції копію постанови від 05.03.2021 серії ЕАН № 3870816 та матеріали адміністративної справи на підставі яких винесено вказану постанову.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу про відкриття провадження у справі позивач отримав 16.04.2021. Відповідач, ухвалу про відкриття провадження справи у справі та позовну заяву з доданими до неї документами отримав 19.04.2021. Третя особа - отримали ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з доданими до неї документами 16.04.2021.

Враховуючи, що учасники справи будучи належним чином повідомленні про розгляд справи, із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на адресу суду не зверталися, відзив на позов у встановленні судом строки на адресу суду не надходив, докази витребувані судом на адресу суду не надходили, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

05.03.2021 інспектором 1 батальйону 1 роти старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в м.Київ Устимович Д.А., винесено постанову якою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 05.03.2021 о 10:59:25 в м.Київ по вул.Тельмана, 1/32, водій керуючи автобусом перевозив пасажирів на комерційній основі, який переобладнаний, а саме встановлено додатково 2 пасажирські місця, чим порушив п.31.3 (а) ПДР України.

Вказана постанова не містить відомостей про долучення будь-яких доказів.

Позивач, вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною, звернувся до суду з даним позовом.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів

Частиною 2 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною першої та другої статті, полягає у керуванні водіями транспортними засобами, що мають несправності гальмівної системи або рульового управління, або переобладнаними з порушенням відповідних правил, нормативів і стандартів, або такими, що своєчасно не пройшли державного технічного огляду.

Згідно вимог п.п.31.3 (а) п.31 «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання» Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дороднього руху.

Отже, положення пункту 31.3 Правил дорожнього руху України є бланкетним, а тому при притягненні особи до адміністративної відповідальності потрібно посилатись на відповідний пункт стандартів, правил технічної експлуатації або інших нормативних актів, які можуть відобразити об`єктивний склад правопорушення.

З положень наведених вище норм КУпАП та ПДР України вбачається, що відповідальність в цьому випадку настає за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації та за експлуатацію транспортного засобу згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, якщо в автомобілі встановлено додаткові пасажирські місця.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Вказана норма права повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд, який у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, саме відповідач у справі, як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний, довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести належними та допустимими доказами факт вчинення останнім порушення ПДР України, в даному випадку - керування позивачем транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, який переобладнаний, а саме встановлено два додаткових пасажирські місця, тобто порушення п.31.3 (а) ПДР України.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі №760/3696/16-а та від 18 липня 2019 року у справі № 216/5226/16-а.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже суд вважає, що рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень під час накладення адміністративного стягнення щодо позивача прийнято з порушенням вимог ст. 2 КАС України, що в свою чергу є підставою для його скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 поніс витрати на сплату судового збору у розмірі 454,00 грн. згідно квитанції № ПН55 від 13.03.2021 року, тому вказана сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 77, 139, 242-246, 250, 255, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в м.Київ Устимович Дениса Анатолійовича, третя особа у справі, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції, про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН № 3870816 від 05.03.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 , та закрити провадження в даній адміністративній справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 454,00 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково протягом десяти днів з дня його складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: інспектор 1 батальйону 1 роти старший лейтенант поліції Управління патрульної поліції в м.Київ Устимович Денис Анатолійович, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул.Народного Ополчення, 9.

Третя особа на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048. Код .

СуддяМ. М. Бебешко