Справа № 640/13996/20
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/433
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року м. Київ № 640/13996/20

за позовомГоловного управління ДПС в Івано-Франківській області
до Фізичної особи ОСОБА_1
простягнення податкового боргу
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 50641,25 грн.

Ухвалою суду від 07.07.2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

28.07.2020 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву.

17.08.2020 позивачем подано до суду відповідь на відзив.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 25.01.2011 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухове майно № 217566779 від 23.07.2020.

Місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві № 7786 від 27.10.2017 р.

Головним управлінням ДФС у м. Києві було сформовано та направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на ім`я відповідача на адресу: АДРЕСА_3 податкові повідомлення-рішення, якими визначені податкові зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, а саме:

1) податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №103824-13 від 23.10.2017 року за податковий період 2016 рік на суму 25483,41 грн., яке було отримане відповідачем 23.11.2017 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення;

2) податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №103825-13 від 23.10.2017 року за податковий період 2016 рік на суму 42,06 грн.; яке було отримане відповідачем 23.11.2017 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення;

3) податкове повідомлення-рішення №0-0902 від 18.04.2018 року за податковий період 2017 рік на суму 97,66 грн.; яке було повернуто за закінченням встановленого строку зберігання, згідно довідки Укрпошти від 30.07.2018 року.

4) податкового повідомлення-рішення №0-0902 від 18.04.2018 року за податковий період 2017 рік на суму 26122,57 грн., яке було повернуто за закінченням встановленого строку зберігання, згідно довідки Укрпошти від 30.07.2018 року.

Головним управління ДФС в Івано-Франківській області було сформовано та направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на ім`я позивача на адресу: АДРЕСА_4 податкову вимогу форми "Ф" № 57070-52 від 23.10.2018 року про сплату податкового боргу на суму 57968,55 грн.

03.12.2018 року зазначена податкова вимога повернута оператором поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання, згідно відмітки Укрпошти на поштовому відправленні.

Відповідно до Довідки про борг за платежами, наданих контролюючим органом до суду, станом на 17.06.2020 року за ОСОБА_1 обліковується борг з податку на нерухоме майно у розмірі 50326,04 та пеня у розмірі 315,21 грн.; всього 50641,25 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу. Свої вимоги мотивує тим, що податкове зобов`язання виникло на підставі податкових повідомлень-рішень контролюючого органу, які не були оскаржені відповідачем у встановленому порядку і строк у зв`язку з чим вважаються узгодженими. Також, відповідач не погасив податковий борг за податковою вимогою у добровільному порядку, що стало підставою для звернення позивача до суду. Позивач зазначив, що податковий борг нарахований і позов поданий у межах строку давності в 1095 днів, що визначений ст. 102 Податкового кодексу України.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на відсутність розрахунку суми нарахованого податку, відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості нарахованого податкового боргу, відсутність у позивача повноважень для звернення до суду з відповідним позовом, порушення позивачем строків нарахування податкового зобов`язання та порушення строку звернення до адміністративного суду.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з таких підстав.

П. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України зазначено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України.

Статтею 266 Податкового кодексу України визначені положення стосовно податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Зі змісті п. 266.7.1. ст. 266 Податкового кодексу України слідує, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Згідно п. 266.7.2. ст. 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно п. 266.10.1. п. 266.10. ст. 266 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 54.5. ст. 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

В силу приписів статті 56 Податкового кодексу України, якщо платник податків не скористався правом адміністративного чи судового оскарження податкового повідомлення-рішення, то податкові зобов`язання, визначені в такому податковому-повідомленні рішенні, вважаються узгодженими.

З матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення №103824-13 від 23.10.2017 року, №103825-13 від 23.10.2017 року, №0-0902 від 18.04.2018 року, №0-0902 від 18.04.2018 року були направлені позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу його реєстрації АДРЕСА_3 .

В матеріалах справи відсутні відомості та докази оскарження відповідачем зазначених податкових-повідомлень рішень, отже, в силу приписів ст. 56 Податкового кодексу України зазначені в них податкові зобов`язання вважаються узгодженими.

Той факт, що відповідач не отримав податкові повідомлення рішення №0-0902 від 18.04.2018 року, №0-0902 від 18.04.2018 року і вони повернулись до контролюючого органу після закінчення встановленого строку зберігання рекомендованого відправлення, не спростовує вказаного висновку, оскільки, в силу п. 42.2. ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Отже, суд в рамках даного провадження не здійснював оцінку правомірності та обґрунтованості нарахування податкових зобов`язань, оскільки, вони вважаються узгодженими та не є предметом спору у даній справі.

Разом з тим, в силу ч. 4 ст. 5 КАС України суд встановлює наявність у позивача підстав на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до п. 95.1., 95.2. ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

П. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як слідує зі змісту вищевикладених норм, законодавством передбачено застосування контролюючим органом досудової процедури стягнення податкового боргу, яка включає пред`явлення платнику податків податкової вимоги про сплату податкового боргу.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управління ДФС в Івано-Франківській області було сформовано та направлено на ім`я позивача на адресу: АДРЕСА_4 податкову вимогу форми "Ф" № 57070-52 від 23.10.2018 року про сплату податкового боргу в сумі 57968,55 грн.

Разом з тим, місцем реєстрації відповідача є адреса: АДРЕСА_2 . Зважаючи на те, що зазначена адреса міститься у податкових-повідомленнях рішеннях, а також зазначена у позовній заяві, позивач був обізнаний про місце реєстрації відповідача, однак, надіслав податкову вимогу за адресою, яка не підтверджена як зареєстрована адреса або податкова адреса відповідача.

Крім того, в силу приписів п. 59.1. ст. 59, п. 266.7.1. ст. 266 Податкового кодексу України податкова вимога мала бути складена контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, тобто Головним управлінням ДПС у м. Києві, враховуючи, що місцем податкової адреси (реєстрації) відповідача є м. Київ.

Також наявна розбіжність між сумою податкового боргу, що зазначена у Довідці контролюючого органу про борг відповідача станом на 17.06.2020 р. (50641,25 грн.) та сумою податкового боргу, яка міститься в податковій вимозі форми "Ф" № 57070-52 від 23.10.2018 року (57968,55). Позивачем не надано пояснень та доказів на обґрунтування такої розбіжності.

З урахуванням викладених обставин, суд доходить висновку, що надана позивачем податкова вимога форми "Ф" № 57070-52 від 23.10.2018 року не є належним доказом пред`явлення відповідачу вимоги про погашення податкового боргу в сумі 50641,25 грн.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 06.05.2021 р.