Справа № 360/2452/21
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13 травня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2452/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., перевірівши матеріали адміністративного позову виконуючого обов`язки керівника Старобільської окружної прокуратури Луганської області до Міловської селищної ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративного позову виконуючого обов`язки керівника Старобільської окружної прокуратури Луганської області до Міловської селищної ради, яким просив:

- визнати протиправною бездіяльність Міловської селищної ради щодо не забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на території, прилеглій до дошкільного навчального закладу «Ластівка» Міловської селищної ради Луганської області, яка розташована за адресою: Луганська область, смт. Мілове, вул. Миру, 57А;

- зобов`язати Міловську селищну раду вжити заходів щодо забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на території прилеглій до комунального дошкільного навчального закладу «Ластівка» Міловської селищної ради Луганської області, шляхом обладнання ділянки авто дороги, прилеглої до комунального дошкільного навчального закладу «Ластівка», який розташований за адресою: вул. Миру, 57А, смт. Мілове Луганської області, у обох напрямках руху, дорожнім знаком 1.33 «Діти» та 7.2.1 «Довжина небезпечної ділянки, позначеної попереджувальним знаком 1.33».

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави та відкриття провадження за даним адміністративним позовом, суд враховую наступні джерела права.

В обгрунтування підстав звернення прокурора до суду з даним адміністративним позвом зазначено наступне.

Старобільською окружною прокуратурою вивчено стан забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на території прилеглій до навчальних закладів Міловського району. Встановлено, що на території Міловської селищної ради, за адресою: Луганська область, смт. Мілове, вул. Миру 57 А, функціонує комунальний дошкільний навчальний заклад «Ластівка» Міловської селищної ради Луганської області.

Відділення поліції № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області проведено обстеження дорожніх умов території, прилеглої до комунального дошкільного навчального закладу «Ластівка» Міловської селищної ради за адресою Луганська область, смт. Мілове, вул. Миру 57 А. Під час обстеження дорожніх умов території, прилеглої до Комунального дошкільного навчального закладу «Ластівка», що проводилось 09.04.2021, виявлено ряд недоліків, які негативно впливають на безпеку дорожнього руху.

Відповідно до акту обстеження ділянки вуличної шляхової мережі, проведеного 09.04.2021 в смт. Мілове, на прилеглих до комунального дошкільного навчального закладу «Ластівка» ділянках дороги відсутній дорожній знак 1.33 «Діти» що є порушенням розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001, пункту 10.3.34 ДСТУ 4100-2014 «3наки дорожні».

За наслідками обстеження інспектором відділення поліції № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області складено вимогу від 09.04.2021 про усунення виявлених порушень, яку надіслано до Міловської селищної ради. Однак, відповіді на вказаний акт реагування від селищної ради до теперішнього часу не надійшло, що свідчить про бездіяльність селищної ради у вирішенні вказаного питання.

Водночас, згідно з листом Міловської селищної ради від 08.04.2021 встановлено, що вул. Миру в смт. Мілове знаходиться в комунальній власності селищної ради.

На момент здійснення повторного обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, прилеглої до Комунального дошкільного навчального закладу «Ластівка», Міловською селищною радою не вжито заходів щодо забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів, оскільки заходів, викладених у вимозі від 09.04.2021 Відділення поліції № 2 Старобільського РУП ВПГУНП в Луганській області, не виконано.

Бездіяльність Міловської селищної ради з питання забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглій до комунального дошкільного навчального закладу «Ластівка» ставить під загрозу закріплені ст.ст. 3, 27, 49, 53 Конституції України права дітей на життя, охорону здоров`я та загальнодоступність освіти, грубо порушує вимоги Законів України «Про автомобільні дороги», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про дорожній рух».

Обгрунтовуючи підстави для представництва інтересів держави в суді, позивач зазначив наступне.

Спеціальним законом, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді є Закон України «Про прокуратуру».

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

Позивач зазначив, що захисту полягають інтереси держави у сфері охорони дитинства шляхом створення безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, які порушено протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування. Таке обґрунтування є сумісним з розумінням «інтересів держави».

При цьому, в даному випадку підставою для захисту інтересів держави у суді є відсутність органу, до компетенції якого належить здійснення нагляду (контролю) за діяльністю органу місцевого самоврядування.

Оскільки, особливістю органів місцевого самоврядування як суб`єктів владних повноважень є те, що кожен з таких суб`єктів, з урахуванням положень Конституції України, є самостійним, автономним та не знаходиться у підпорядкуванні жодного органу.

При цьому інтереси держави, у тому числі охоплюють інтереси мешканців територіальної громади, зокрема, у таких сферах, як охорона здоров`я, благоустрій населених пунктів, оскільки відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Надаючи оцінку даному обгрунтуванню підстав звернення прокурора до суду за даним адміністративним позовом суд враховує наступні норми чинного законодавства.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 5 КАС України до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

За приписами частин 3-5 статті 53 КАС Україниу визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначенізакономпідстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Прокурор як посадова особа державного правоохоронного органу з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій має право звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави (стаття 55 Конституції України), але не на загальних підставах, а тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення.

Статтею 131-1 Конституції Українивстановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює:

1) підтримання публічного обвинувачення в суді;

2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;

3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" (далі - Закон № 1697) визначені підстави представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Згідно положень частини п`ятої статті 23 Закону № 1697 прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

З аналізу зазначених норм вбачається, що Конституція України та ординарні закони не визначають перелік випадків, за яких прокурор здійснює представництво в суді, однак встановлюють критерії, орієнтири й умови, коли таке представництво є можливим. Здійснювати захист інтересів держави в адміністративному суді прокурор може винятково за умови, коли захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Існування інтересу і необхідність його захисту має базуватися на справедливих підставах, які мають бути об`єктивно обґрунтовані (доведені) і переслідувати законну мету. Право на здійснення представництва інтересів держави у суді не є статичним, тобто не має обмежуватися тільки означенням того, у чиїх інтересах діє прокурор, а спонукає і зобов`язує обґрунтовувати існування права на таке представництво або, інакше кажучи, пояснити (показати, аргументувати), чому в інтересах держави звертається саме прокурор, а не органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, які мають компетенцію на звернення до суду, але не роблять цього. Таке обґрунтування повинно основуватися на підставах, за якими можна виявити (простежити) інтерес того, на захист якого відбувається звернення до суду, і водночас ситуацію в динаміці, коли суб`єкт правовідносин, в інтересах якого діє прокурор, неспроможний сам реалізувати своє право на судовий захист.

Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити й описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а виокремити ті ознаки, за якими його можна віднести до виняткового випадку, повинен обґрунтувати, що відбулося порушення або існує загроза порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Суд наголошує, що однією з умов виникнення у прокурора права на звернення до суду в інтересах держави передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

У другому випадку законодавчо обумовлено, що має бути відсутнім орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Відповідна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2019 року в справі №826/13768/16.

Представництво інтересів держави прокурором в суді не повинно мати на меті підміну суб`єкта виконання владних управлінських функцій, а - спонукати до виконання у разі неналежного виконання таких функцій суб`єктом владних повноважень, якого представлятиме прокурор в суді.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень у належний спосіб, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогамзакону, не здійснює захисту або робить це неналежно, або такий орган взагалі відсутній.

З огляду на наведене, з урахуванням завдань та функцій прокуратури у правовій державі та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, підстави та порядок звернення прокурора до адміністративного суду в порядку його представництва інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено та окремо від реалізації права на звернення до суду самого суб`єкта владних повноважень.

В розглядуваному випадку прокурор в позовній заяві в обґрунтування підстав звернення до суду з цим позовом вказує, що прокуратурою вивчено стан забезпечення умов руху транспортних засобів та пішоходів на території, прилеглій до навчальних закладів Міловського району.

При цьому зазначає, що відсутній орган, до компетенції якого належить здійснення нагляду (контролю) за діяльністю органу місцевого самоврядування.

Суд зазначив вище, що умови виникнення у прокурора права на звернення до суду в інтересах держави:

- наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно,

- відсутність такого органу.

Тобто, визначальним є наявність органу, який здійснює захист інтересів держави, а не контролю за діяльністю органу місцевого самоврядування, як про те зазначив прокурор.

В свою чергу суд зазначає, що саме статтею 52-3 Закону України "Про Національну поліцію України" визначені повноваження Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме забезпечення безпеки дорожнього руху.

Позовна заява прокурора не містить у собі жодного посилання на те, що відповідний державний орган, який реалізує державну політику у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що прокурором не доведено необхідності захисту інтересів держави саме прокурором, а також не обґрунтовано підстави звернення до суду.

Відповідно до п.7 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Оскільки прокурором не доведено наявність підстав для звернення до суду в інтересах держави з даним адміністративним позовом, суд дійшов висновку щодо повернення адміністративного позову прокурору.

Керуючись статтями 53, 169, 241, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути матеріали позовної заяви виконуючого обов`язки керівника Старобільської окружної прокуратури Луганської області до Міловської селищної ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяО.В. Ірметова