Справа № 140/1631/21
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/1631/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Володимир-Волинського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідач, Володимир Волинський ОРТЦК та СП) про скасування наказу від 05.02.2021 № 16-агд.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом від 05.02.2021 № 16-агд «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності офіцера мобілізаційного відділення старшого лейтенанта ОСОБА_2 » на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, за невиконання визначеного завдання відповідно до наказу військового комісара № НОМЕР_1 від 26.01.2021, порушення статей 11, 12, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби збройних сил України.

Позивач вважає вказаний наказ протиправним та таким, що прийнятий всупереч вимогам Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони № 608 від 21.11.2017, Інструкції про проведення службового розслідування у ЗС України, затвердженої Наказом Міністра оборони № 82 від 15.03.2004, а саме, що притягненню до дисциплінарної відповідальності має передувати службове розслідування.

В даному випадку таке розслідування відповідачем не проводилося і не є зрозумілим на підставі чого та за що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Вказує на те, що відповідачем до його відома у встановленому порядку не було доведено наказу № 6-агд від 26.01.2021 за невиконання якого його було притягнуто до відповідальності. З врахуванням викладеного просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 відкрито провадження у справі та відповідно до приписів статей 12, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 10).

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, мотивуючи тим, що 27.01.2021 року на службовій нараді працівників Володимир Волинського ОРТЦК до ОСОБА_1 було доведено наказ № 6-агд від 26.01.2021 про відпрацювання спільних рішень з командирами військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_3 . У вказаному наказі зазначено, що воно має бути виконано до 13:00 год. 29.01.2021, а в 14:30 29.01.2021 відпрацьовані спільні рішення мають бути подані на перевірку заступнику військового комісара ОСОБА_3 . Після оголошення даного наказу позивачу було запропоновано поставити число та підпис про ознайомлення в аркуші доведення наказу, однак він відмовився. Факт відмови від підпису підтверджується рапортами службових осіб, які були присутні на нараді. У визначений час ОСОБА_1 не представив відпрацьовані спільні рішення та не подав доповіді про їх не виконання, що стало підставою для винесення відповідного наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Вказує на те, що відповідно до вимог статті 84 Дисциплінарного статуту ЗС України прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Однак, відповідно до покладених на позивача службових обов`язків він повинен виконувати їх. Враховуючи викладене, військовим комісаром прийнято рішення не призначати та не проводити службове розслідування. З врахуванням викладеного просять в позові відмовити.

У відповіді на відзив позивач ще раз звернув увагу на допущенні відповідачем порушення вимог законодавства під час накладення на нього дисциплінарного стягнення та з врахуванням зазначеного просив позовні вимоги задовольнити.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі на посаді офіцера мобілізаційного відділення Володимир Волинського ОРТЦК та СП.

26.01.2021 ТВО військового комісара Володимир Волинського ОРТЦК та СП прийнято наказ №6-агд «По відпрацювання спільних рішень з командирами військових частин № НОМЕР_4 та НОМЕР_3 », яким ОСОБА_1 до 13:00 год. 29.01.2021 було доручено з командирами вказаних частин відпрацювати їх спільне рішення та військового комісара щодо комплектування мобілізаційними ресурсами.

Пунктом 1.3. даного наказу визначено, що відпрацьовані спільні рішення з командирами частин о 14:30 год. 29.01.2021 представити для перевірки заступнику військового комісара.

05.02.2021 відповідачем винесено наказ № 16-агд «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності офіцера мобілізаційного відділення старшого лейтенанта ОСОБА_1 » відповідно до якого на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, за невиконання визначеного завдання відповідно до наказу військового комісара № 6-агд від 26.01.2021, порушення статей 11,12,16,30,37 Статуту внутрішньої служби збройних сил України.

Тобто, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало невиконання ним наказу військового комісара № 6-агд від 26.01.2021 у строки, ним визначені.

Проте суд не погоджується з висновками перевірки, з наступних мотивів і підстав.

Згідно з статтею 1 Закону України Про дисциплінарний статут Збройних Сил України від 24 березня 1999 року N 551-XIV (далі - Закон № 551-XIV ) військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до статті 4 вказаного Закону військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Як встановлено частиною першою статті 45 Закону № 551-XIV, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно зі статтею 68 даного Закону на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Відповідно до статті 84 Закону №551-XIV на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Частиною першою статті 84 Закону визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Як вбачається із частин першої, третьої статті 85 даного Закону, службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Частиною сьомою статті 85 Закону визначено, що порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.

Згідно із частиною першою статті 86 Закону якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Частиною другою статті 86 визначено, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Статтями 97-98 даного Закону визначено, що про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.

Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Тобто нормативними актами чітко встановлено, що підставою накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення є наявність вини у вчиненні того чи іншого проступку за який його притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Неухильність виконання військових обов`язків закріплено і в статті 11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1990 № 548-XIV (далі Закон № 548-XIV).

Як встановлено статтями 12, 16 даного Закону про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з статтею 30 Закону № 548-XIV начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Відповідно до статті 35 Закону № 548-XIV визначено, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Статтями 36 -37 даного Закону передбачено, що командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.

За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом.

Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний

Отже, військовослужбовець неухильно повинен дотримуватися службової дисципліни та сумлінно виконувати накази своїх командирів.

Як встановлено вищезазначеними нормативними документами, за наявності вини військовослужбовця він притягається до дисциплінарної відповідальності. Однак, на думку суду, відповідачем при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності вказана обставина доведена не була, а відтак відсутні підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Як вже зазначалося вище підставою для накладення дисциплінарного стягнення стало не виконання позивачем наказу № 6-агд від 26.01.2021 та порушення ним вимог ст.ст. 11, 12, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби.

У даному випадку відповідач стверджує, що вказаний наказ був доведений до ОСОБА_1 на нараді, яка відбулася 27.01.2021.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що така нарада в цей день проводилась (протокол наради, інші документи), та що на ній дійсно був присутній позивач, та що цей наказ там оголошувався.

У зазначеному наказі відсутня відмітка про ознайомлення позивача з його змістом та необхідністю його виконання.

Навіть, якщо взяти до уваги, твердження відповідача про те, що позивач відмовився від ознайомлення з цим наказом, то вказана обставина повинна бути належним чином оформлена, та засвідчена особами, які при цьому були свідками цього.

Однак, відповідачем суду не приставлено жодного належного та допустимого доказу про те, що позивачу даний наказ оголошувався та він відмовився від ознайомлення та підписання.

Суд погоджується із відповідачем у частині того, що за певних обставин норми Дисциплінарного статуту дозоляють командирам при притягненні особи до відповідальності не призначати службове розслідування, що мало місце в даному випадку. Однак, вимоги даного нормативного акту чітко вказують на необхідність доведення вини особи у вчиненні дисциплінарного проступку.

Вказане повинно бути підтверджено відповідними доказами.

Зокрема, в пунктах 1.3, 2 наказу № 6-агд від 26.01.2021 було зазначено, що відпрацьовані спільні рішення з командирами частин, позивач мав представити для перевірки заступнику військового комісара, за яким і було покладено контроль за його виконанням.

В матеріалах справи взагалі відсутні докази того, яким чином відповідач прийшов до висновку про невиконання позивачем своїх службових обов`язків, та невиконання даного наказу.

Із змісту даного наказу вбачається, що про результати виконаної роботи та контроль за його виконанням позивач повинен був доповісти заступнику командира.

Будь-яких документів, що засвідчували невиконанням ОСОБА_1 наказу заступником військового комісара перед накладенням дисциплінарного стягнення на ім`я командира не направлялося.

В наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності не зазначено, в чому саме проявилося порушення вимог позивачем статей 11, 12, 16, 30, 37 Статуту. В долучених до справи документах також відсутні такі підтвердження.

Крім цього, суд звертає увагу на порушення відповідачем ст. 97-98 Дисциплінарного статуту, оскільки ним належними та допустимими доказами не доведено про те, що наказ про накладення дисциплінарного стягнення належним чином убуло доведено до військовослужбовця.

Згідно зі статтею 68 Закону № 551-XIV визначено види дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на військовослужбовця.

У даному випадку на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. За своєю суворістю вказаний вид дисциплінарної відповідальності йде після зауваження, догани.

Із матеріалів долучених відповідачем до справи не вбачається, чому саме командиром було застосовано до ОСОБА_1 такий вид дисциплінарного стягнення.

В наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності відсутня мотивація такого рішення.

Враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що у даному випадку відповідачем належними та допустимими доказами не доведено те, що ОСОБА_1 було допущено порушення статей 11, 12, 16, 30, 37 Статуту та невиконання наказу № 6-агд від 26.01.2021 і у його діях наявний склад дисциплінарного проступку, а відтак у Володимир-Волинського ОРТЦК та СП були відсутні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Суд не приймає до уваги, поданих на адресу суду, рапортів працівників Володимир Волинського ОРТЦК про те, що накази №6-агд від 26.01.2021, а пізніше наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності оголошувалися позивачу, враховуючи наступне.

Як вже зазначалося судом вище, на момент їх доведення до відома позивача, відповідачем не було складено та представлено жодного доказу, що дійсно ОСОБА_1 був присутній на цій нараді та відмовився від підписання документа.

Вказані рапорти були складені та направлені суду вже після відкриття провадження в справі за позовом позивача про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, в березні 2021 року, а не безпосередньо під час подій про які йшла мова.

При цьому, судом враховується та обставина, що між позивачем та відповідачем протягом тривалого часу існували та існують спірні відносини з приводу належного проходження та виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_1 , які неодноразово були предметом судового розгляду, що може свідчити про упереджене до нього ставлення.

Вказані працівники безпосередньо підпорядковані військовому комісару.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, обов`язок доказування того, що на позивача правомірно було накладено дисциплінарне стягнення покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень.

На думку суду, відповідач у даній справі належними та допустимими доказами не довів складу дисциплінарного проступку з боку позивача та правомірності притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Володимир-Волинського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 05.02.2021 № 16-агд «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності офіцера мобілізаційного відділення старшого лейтенанта ОСОБА_2 ».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач Володимир-Волинський об`єднаний районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (44700, Волинська обл., м. Володимир-Волинський, вул. Січових Стрільців, 3, ).

Суддя Р.С. Денисюк