Справа № 520/12487/2020
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Зінченко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 р. Справа № 520/12487/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2021, по справі № 520/12487/2020

за позовом ОСОБА_1

до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат , Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, яка полягає в не перерахунку та ненарахуванні ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за період з 2015 по 2017 роки в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, як особі з інвалідністю II групи внаслідок війни з урахуванням раніше виплачених сум, та за період з 2018 по 2020 роки в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком як особі з інвалідністю І групи внаслідок війни з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язати Управляння соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради здійснити перерахунок, нарахувати та забезпечити виплату ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за період з 2015 по 2017 роки в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, як особі з інвалідністю II групи внаслідок війни з урахуванням раніше виплачених сум, та за період з 2018 по 2020 роки в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком як особі з інвалідністю І групи внаслідок війни з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язати Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за період з 2015 по 2017 роки в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, як особі з інвалідністю II групи внаслідок війни з урахуванням раніше виплачених сум, та за період з 2018 по 2020 роки в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком як особі з інвалідністю І групи внаслідок війни з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, яка полягає в не перерахунку та ненарахуванні ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком як особі з інвалідністю І групи внаслідок війни з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано Управляння соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради здійснити перерахунок, нарахувати та забезпечити виплату ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком як особі з інвалідністю І групи внаслідок війни з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня 2020 роки в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком як особі з інвалідністю І групи внаслідок війни з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням в частині відмовлених позовних вимог представник позивача звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції у зазначеній частині та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявником зазначено, що з моменту прийняття Конституційним Судом України Рішення від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020, норми і положення ст. ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Із урахуванням рішення Верховного Суду від 29.09.2020 у зразковій справі № 440/2722/20 заявник зазначав про наявне право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за період 2015 по 2019 у розмірі, визначеному відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції від 25.12.1998 № 367-XIV.

Крім того, апелянт звертав увагу, що адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум за минулий час може бути подано без обмеження будь-яким строком.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, позивач до 2018 був особою з інвалідністю II групи, що підтверджується посвідчення серії НОМЕР_1 від 1999, на теперішній час є особою з інвалідністю I групи внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 15.01.2018.

17.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат із заявою про здійснення нового розрахунку виплати до 05 травня разової грошової допомоги з урахуванням вимог ч. 5 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та нарахування та здійснення її виплати за період з 2015 по 2020.

Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат листом від 21.08.2020 № 14889/07 надав відповідь, якою відмовив в здійсненні перерахунку та виплаті разової грошової допомоги за період з 2015 по 2020 роки, обґрунтовуючи тим, що заклад самостійно не призначає та не визначає розміру жодного виду допомоги, зокрема щорічної разової грошової допомоги до 05 травня.

Позивач, не погодившись із нарахуванням та виплатою щорічної разової грошової допомоги у меншому розмірі, ніж передбачено положеннями Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що з дня прийняття 27.02.2020 Конституційним Судом України рішення № 3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) розмір разової грошової допомоги до 5 травня для осіб з інвалідністю внаслідок війни у 2020 році має визначатися положеннями ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10рп/2008), з огляду на що правові підстави для виплати разової грошової допомоги до 5 травня у наведеному вище розмірі за період з 2015 по 2019 відсутні.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правовий статус ветеранів війни визначає та створення належних умов для їх життєзабезпечення забезпечує Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV) щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: II групи - вісім мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» підпункту 2 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.2007 року (набрав чинності 01.01.2008) у статті 13 частину п`яту Закону № 3551-XII викладено у такій редакції:

«Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту «б» підпункту 2 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI.

Законом України від 28.12.2014 № 79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (набрав чинності 01.01.2015) розділ VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України, з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону № 3551-XII і Закону України «Про жертви нацистських переслідувань», Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: № 147 від 31.03.2015 року, № 141 від 02.03.2016 року, № 233 від 05.04.2017 року, № 170 від 14.03.2018 року, № 237 від 20.03.2019 року та № 112 від 19.02.2020 року, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги.

Зокрема, у постанові Кабінету Міністрів України № 112 від 19.02.2020 визначено розмір виплати разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни II групи - 3640 грн.

В подальшому рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Окреме положення п. 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з 27.02.2020 норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII, не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, з 27.02.2020 застосовуються положення статті 13 Закону № 3551-XII в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: I групи - десять мінімальних пенсій за віком.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у рішенні від 29.09.2020 по справі № 440/2722/20, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021.

Стосовно позовних вимог щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, визначених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період 2015-2019 колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, відповідно до ст. 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно зі ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України", закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Враховуючи, що рішення Конституційного Суду України № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18) яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, ухвалено 27.02.2020, саме з цієї дати регулювання спірних правовідносин щодо визначення розміру разової грошової допомоги має здійснюватися ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції від 25.12.1998 № 367-XIV.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що оскільки, на момент виникнення спірних правовідносин у період 2015-2019 вищенаведена норма п. 26 розд. VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України неконституційною визнана не була, була чинною, а отже підлягала застосуванню, та визнання її неконституційною рішенням Конституційного Суду України № 3-р/2020 від 27.02.2020 не впливає на спірні правовідносини, що склались у період 2015-2019.

При цьому, у зазначеній частині позовних вимог колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на рішення Верховного Суду від 29.09.2020 року у зразковій справі № 440/2722/20, оскільки предметом зазначеної справи була правомірність виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020, а саме після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 № 3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18).

Також, є необґрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно того, що адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум за минулий час може бути подано без обмеження будь-яким строком, оскільки підставою відмови у задоволенні позовних вимог щодо періоду 2015-2019 є не пропуск позивачем відповідного строку, а існуюче у спірний період правове регулювання, що не передбачало застосування ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції від 25.12.1998 № 367-XIV.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 по справі № 520/12487/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов