Справа № 400/2432/20
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/2432/20
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року (суддя Птичкіна В.В., м. Миколаїв, повний текст рішення складений 23.12.2020) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та стягнення індексації грошового забезпечення,-

В С Т А Н О В И В:
23 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до в/ч НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправними дії військової частини щодо виплати йому не у повному розмірі індексації грошового забезпечення у сумі 112 125,03 грн., а саме: за період з 01 грудня 2015 року по 26 вересня 2018 року включно; стягнути з відповідача індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 26 вересня 2018 року включно в сумі 112125,03 грн. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року - січень 2008 року, а в період з 01 березня 2018 року по 26 вересня 2018 року - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови КМУ від 17.07.2003 №1078.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 26 вересня 2018 року.

Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 26 вересня 2018 року.

Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 , які полягають у нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за грудень 2015 року, обчисленої з урахуванням січня 2015 року як місяця підвищення доходів.

Зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за грудень 2015 року, обчисливши її з урахуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням в/ч НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що індексація грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року не нараховувалася і не виплачувалася через відсутність фінансового ресурсу в Міністерстві оборони України у зазначений період, а механізму нарахування та виплати індексації у поточному році за попередні роки не передбачено. Також апелянт не погодився із визначенням судом базового місяцю для обчислення індексації.

Позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому висловив незгоду з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволені частини позовних вимог, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції справа була розглянута в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на нею, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 09 жовтня 2013 року прийнятий на військову службу за контрактом осіб рядового складу, зарахований до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та на всі види забезпечення з 10 жовтня 2013 року (а.с. 25).

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.09.2018 року №218 ОСОБА_1 , звільненого наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 21.09.2018 року №14-РС у запас за підпунктом "к" (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду), з 26 вересня 2018 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 26).

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до в/ч НОМЕР_1 із заявою, у якій окрім іншого просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 26 вересня 2018 року (а.с. 12).

Листом від 22.05.2020 року №350/174/308/412/ військова частина повідомила, що індексація не виплачувалася у період з період з 01 січня 2016 року по 28.02.2018 року через відсутність коштів, тому законних підстав для її виплати у військової частини відсутні.

Окремо зазначено, що механізм нарахування та виплати індексації у поточному році за попередні роки Порядком №1078 не передбачений. Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078 (а.с. 13,14).

Вважаючи, що військова частина протиправно відмовила у виплаті індексації грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом. Згідно наданої в/ч НОМЕР_1 до суду довідки-розрахунку нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження військової служби, позивачу за грудень 2015 року нараховано і виплачено індексацію грошового забезпечення з визначенням січня 2015 року як базового місяця. У період з січня 2016 року по вересень 2018 року індексація грошового забезпечення не нараховувалася та не виплачувалася. Водночас, військовою частиною визначено базовим місяцем для її розрахунку у період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно січень 2016 року. У період з березня 2018 року по вересень 2018 року березень 2018 року (а.с. 58).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачу за грудень 2015 року було протиправно виплачено індексацію грошового забезпечення з урахуванням січня 2015 року як базового місяця, оскільки військова частина керувалася редакцією пункту 5 Постанови №1078, яка втратила чинності у грудні 2015 року.

Також суд вважав, що ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 26 вересня 2018 року є порушенням вимог Закону №1282-XII, Порядку №1078, тому зобов`язав військову частину нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період. При цьому суд зауважив, що питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем для нарахування індексації, є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.

Перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі Закон №1282-XII).

У відповідності до статті 2 цього Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію Закону №1282-XII.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій статті 4 Закону №1282-XII.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Порядок №1078).

Згідно пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Водночас, відповідно до приписів абзацу 5 пункту 5 Порядку №1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати.

Отже, чинним законодавством встановлено, що визначення базового місяця для розрахунку індексації є саме місяць останнього підвищення посадового окладу військовослужбовця, а не дата прийняття на службу, як помилково вважає апелянт/відповідач.

На момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови КМУ "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 року №1294, якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 13 Постанови №1294 вона набрала чинності з 01 січня 2008 року, та діяла до дати набрання чинності постанови КМУ "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме до 01 березня 2018 року.

Проаналізувавши Постанову №1294 в період її дії з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року, колегія суддів вбачає незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців, що дає підстави вважати, що базовий місяць для проведення індексації за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно, є січень 2008 року.

Наведені обставини належним чином свідчать, що військовою частиною протиправно не було нараховано позивачу індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року та з порушенням Порядку №1078 не застосовано базовий місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в цей період - січень 2008 року.

При цьому, колегія суддів не може погодитися з судом першої інстанції про те, що питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем для нарахування індексації у період з січня 2016 року є передчасним, оскільки з відзиву на позов та довідки-розрахунку від 08.07.2020 року №350/174/308/296/ПС вбачається, що військова частина визнає за позивачем право на індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 роки включно із визначенням січня 2016 року як базового місяцю для виплати індексації.

Отже, матеріалами справи підтверджено наявність спору між сторонами щодо визначення базового місяцю.

Слід зазначити, що за приписами статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" (Doran v. Ireland) ЄСПЛ визначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Враховуючи наведені норми права та ураховуючи обставини даної справи, висновок суду першої інстанції в частині відмови у визначені січня 2008 року як базового місяця для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року є помилковим. Рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволенню позову в цій частині.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання апелянта при визначені базового місяця на рішенням Міністра оборони України від 31.12.2015 року №248/3/9/1/1150, яким встановлено підвищення розміру щомісячної премії військовослужбовцям за грудень 2015 року, оскільки зазначене збільшення відбулося за рахунок стимулюючих виплат. Водночас, відповідно до приписів абзацу 5 пункту 5 Порядку №1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. Отже, зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації, а тому військовою частиною було безпідставно застосовано при нарахуванні індексації у якості базового місяця - січень 2016 року.

Поряд з цим, колегія суддів не може погодитися та вважає помилковими висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог за період з 01 березня 2018 року по 26 вересня 2018 року з огляду на наступне.

Так, пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 %.

Таким чином, проведення індексації грошових доходів населення, індекс споживчих цін у березні 2018 року рівний 1 та індексація грошового забезпечення не нараховується.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня по листопад 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, а тому передбачених законом підстав для індексації грошового забезпечення позивача за період з березня 2018 року по вересень 2018 року немає.

Тому, грошове забезпечення позивача за період з 01 березня 2018 року по 26 вересня 2018 року індексації не підлягає, отож, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Частинами першої та другої статті 308 КАС України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За приписами пункту 4 частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Таким чином апеляційна скарга в/ч НОМЕР_2 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 317, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року скасувати в частині визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 26 вересня 2018 року.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 26 вересня 2018 року відмовити.

Абзац п`ятий резолютивної частини рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року змінити, виклавши його в наступній редакції:

"Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по квітень 2018 року включно, обчисливши її з урахуванням січня 2008 року як базового місяця".

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов