Справа № 160/4471/21
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2021 року Справа № 160/4471/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Серпіковій А.Ю.
представника позивача Порядкова В.Б.
відповідача Русецької О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Омега - Дніпро" до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про визнання протиправною, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство "Омега - Дніпро" (далі - ПП "Омега - Дніпро", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни (далі - приватний виконавець Русецька О.О., відповідач), в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №64665896 приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. від 02.03.2021 року;
- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецьку О.О. закрити виконавче провадження № 64665896 від 02.03.2021 року.
Ухвалою суду від 28.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено судове засідання на 11.05.2021 року.
Позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій ПП «Омега-Дніпро» просило суд зупинити стягнення у виконавчому провадженні №64665896, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною за виконавчим написом від 10.02.2014 року, здійсненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Паракуда І.В. до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справи № 160/4471/21.
Ухвалою суду від 12.05.2021 року заяву ПП «Омега-Дніпро» про забезпечення позову у справі №160/4471/21 задоволено повністю.
11.05.2021 року відкладено судове засідання на 13.05.2021 року.
Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, у якому приватний виконавець Русецька О.О. просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з дотриманням встановлених строків. Так, на виконанні приватного виконавця перебуває ВП №64665896 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №250 від 10.02.2014 року. При прийнятті рішення щодо відкриття виконавчого провадження відповідачем були перевірені відмітки на виконавчому документі щодо виявлення обставин чи перебував раніше виконавчий документ на виконанні в органах державної виконавчої служби / приватного виконавця та встановлено, що виконавчий документ останній раз був повернутий стягувачу на підставі статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» 04.12.2020 року державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське ПСМУЮ. Тож, строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання обліковується з дати повернення виконавчого документу стягувачу. Виконавче провадження відкрито відповідачем 02.03.2021 року, з чого видно, що строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не пропущено.
Представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ виконавчий напис нотаріуса міг бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року. Те ж зазначено і в самому виконавчому написі нотаріуса. Отже, річний строк для пред`явлення виконавчого напису до виконання сплив 27.06.2015 року. Відповідач не надає жодного документу, що 04.12.2020 року було повернуто саме виконавчий документ щодо звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №250 від 10.02.2014 року. Згідно відповіді Південного відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське на 27.09.2019 року не перебуває виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №250 від 10.02.2014 року. Також, представником позивача зазначено, що поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання можливо лише стосовно виконавчих документів, які видані судом.
В судовому засіданні 13.05.2021 року учасники справи підтримали обрані правові позиції. Представник позивача просив позов задовольнити, відповідач заперечувала проти задоволення позову.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.
Дане нежитлове приміщення передане позивачем в іпотеку Акціонерному комерційному банку «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник ТОВ «Кредитні ініціативи») на підставі іпотечного договору №0310/0807/98-029-Z-1 від 13.07.2007 року з метою забезпечення виконання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором №0310/0807/98-029 від 13.08.2007 року.
27.06.2014 року постановою державного виконавця Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у ВП №42387583 виконавчий напис №250 від 10.02.2014 року повернуто стягувачу.
02.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною, на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» від 01.03.2021 року, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64665896 про примусове виконання виконавчого напису від 10.02.2014 року № 250 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В.
Позивач, вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною, звернувся до суду з цим позовом про її скасування та зобов`язання вчинити певні дії.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Станом на час вчинення приватним нотаріусом Паракудою І.В. виконавчого напису №250 (10.02.2014 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV (далі Закон №606-ХІV), а з 05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ).
Пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону №606-ХІV було встановлено, що інші виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 22 Закону №606-ХІV строк пред`явлення інших виконавчих документів до виконання встановлюється з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 23 Закону №606-ХІV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.
Частиною 2 статті 23 Закону №606-ХІV визначено, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється; час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
Згідно з частиною 3 статті 23 Закону №606-ХІV у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.
Питання річного строку пред`явлення виконавчого напису до примусового виконання також було врегульоване положеннями статті 91 Закону України «Про нотаріат» (частина перша статті 91 в редакції Закону № 2677-VI від 04.11.2010 року), а саме, виконавчий напис міг бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2018 року у справі № 727/1256/16-ц, аналізуючи положення статей 22, 23, 47 Закону № 606-XIV, зробила висновок, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.
Тобто, після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення, і час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
27.06.2014 року старшим державним виконавцем Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Макаренко Д.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, якою виконавчий напису №250 від 10.02.2014 року повернуто стягувачу.
В судовому засіданні досліджено оригінал виконавчого напису нотаріуса №250 від 10.02.2014 року, копія якого долучена до матеріалів справи та встановлено, що останній раз виконавчий напис нотаріуса було повернуто стягувачу 04.12.2020 року на підставі пункту 9 частини 1 статті 37 Закону №1404-VІІІ.
Таким чином, з дня, наступного за днем останнього повернення виконавчого напису нотаріуса стягувачу, а саме з 05.12.2020 року, поновився строк його пред`явлення до виконання.
Суд зазначає, що на час винесення оскаржуваної постанови від 02.03.2021 року умови і порядок примусового виконання виконавчих документів визначав Закон №1404-VIII.
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками Конституційного Суду України щодо тлумачення змісту ст.58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
З наведеного суд приходить до висновку про необхідність застосування до правовідносин, які виникли у зв`язку з винесенням оскаржуваної постанови у цій справі Закону №1404-VІІІ.
Згідно з частиною 4 статті 12 Закону №1404-VІІІ строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Частиною 5 статті 12 Закону №1404-VІІІ передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
З огляду на зазначене, враховуючи, що строк пред`явлення виконавчого напису нотаріуса №250 від 10.02.2014 року поновився з 05.12.2020 року, а оскаржувана постанова винесена 02.03.2021 року, тобто через 3 місяці, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною від 02.03.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64665896 про примусове виконання виконавчого напису від 10.02.2014 року № 250 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В., винесена в межах встановлених строків для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.
При вирішенні спору судом враховано і правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.04.2021 року у справі №380/6042/20. Так, Верховний Суд у пункті 36 постанови зазначив, що в обсязі встановлених в цій справі обставин і відповідних їм правовідносин суд наголошує, що оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження виконавець ухвалив правомірно, виконавчий документ відповідав встановленим вимогам і підстав для його повернення (на стадії вирішення питання про відкриття виконавчого провадження) у виконавця не було. Обставини, на які звертає увагу позивач у позовній заяві, при відкритті виконавчого провадження виконавець з`ясувати не міг.
Таким чином, правові підстави для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни від 02.03.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64665896 відсутні.
Отже, у задоволенні позовних вимог ПП "Омега - Дніпро" належить відмовити.
Відповідно до пункті 5 та 7 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує: як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Враховуючи, що позов не підлягає задоволенню, судові витрати, понесені позивачем, згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.
Враховуючи те, що під час розгляду справи не встановлено порушень в діях відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови, заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 12.05.2021 необхідно скасувати.
На підставі викладеного, керуючись статями 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року - скасувати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар