Справа № 300/1917/21
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"05" травня 2021 р. Справа № 300/1917/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Шумей М.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, стягнення моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, стягнення моральної шкоди.
Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Із змісту адміністративного позову слідує, що позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області щодо відмови, викладеної у листі від 22.10.2020 №1862, у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсаційних виплат як працездатній особі, що не працювала і здійснювала догляд за інвалідом (особою і інвалідністю) І групи гр. ОСОБА_2 відповідно до ст. 46 Конституції України у розмірі, не нижче від прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» (беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму відповідно до основних соціальних і демографічних груп населення), за період з 24 березня 2011 року по 31 грудня 2011 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсаційні виплати як працездатній особі, що не працювала і здійснювала догляд за інвалідом (особою з інвалідністю) І групи гр. ОСОБА_2 , відповідно до ст. 46 Конституції України у розмірі, не нижче від прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» (беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму відповідно до основних соціальних і демографічних груп населення), за період з 24 березня 2011 року по 31 грудня 2011 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.
Суд звертає увагу на те, що у даному випадку позивач не звільняється від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», оскільки незаконність рішення, дій, бездіяльності органу державної влади підлягає установленню під час розгляду справи, а не є встановленою станом на час звернення до суду.
Крім того, пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від наступного. Згідно з частиною 3 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.
Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає сплаті як за вимогу майнового характеру.
Таким чином, позивачем до суду заявлено одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», який вступив в дію з 01.01.2021, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року складає 2270,00 грн.
Суд звертає увагу на те, що частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Як наслідок, розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову із заявленими позивачем позовними вимогами немайнового та майнового характеру складає 1816,00 грн. (908,00 + 908,00), проте, згідно квитанції №31891848 від 16.04.2021, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем в порушення вимог абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», сплачено судовий збір не в повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно частини 2 статті 169 Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У зв`язку із вищевикладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення вищевказаних недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України вимог.
На підставі наведеного, керуючись статтями 94, 160, 161, 171, частинами 1, 2 статті 169, статтями 256, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, стягнення моральної шкоди залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання (долучення) документа про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.
Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Шумей М.В.