Справа № 240/5714/21
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

13 травня 2021 року м. Житомир справа № 240/5714/21

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черноліхов С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Служби безпеки України про поновлення на посаді, стягнення заробітної плати,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити його на роботі з 01 липня 2016 року та стягнути з Служби безпеки України 1150083,87 грн. заробітної плати за 4 роки 9 місяців.

Ухвалою судді від 12 квітня 2021 року вказана позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку, відмінних від тих, що були вказані у вже поданій заяві про поновлення пропущеного процесуального строку, та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання вимог вказаної ухвали позивач подав заяву, в якій просить поновити строк звернення до суду, посилаючись на те, що в ухвалі Житомирського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року по справі № 240/3551/21 за його аналогічним позовом суд визнав початком перебігу строку звернення до суду 23 вересня 2020 року - день набрання законної сили рішенням суду по справі № 806/5681/14, а також визнав поважними причини пропуску ним строку звернення до суду з цим позовом з 23 вересня по 31 грудня 2020 року.

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов наступного висновку.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням, а її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Безпідставне поновлення строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Необхідно зазначити, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

При цьому необхідно враховувати, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду також не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи Стаббігс та інші проти Великобританії рішення від 21 лютого 1986 року справа, "Девеер проти Бельгії" рішення від 27 лютого 1980 року, "Голдер проти Сполученого Королівства" рішення від 21 лютого 1975 року).

На думку Європейського суду з прав людини у справі "Мельник проти України" (2006) необхідно досліджувати, чи можна вважати перебіг строку прогнозованим з точки зору заявника.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить поновити його на службі в органах Служби безпеки України і стягнути 1150083,87 грн. заробітної плати за 4 роки 9 місяців, тобто, даний позов стосується звільнення з публічної служби.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

ОСОБА_1 зі служби в органах Служби безпеки України було звільнено 30 червня 2016 року. Підставою такого звільнення стало набрання чинності 16 жовтня 2014 року Законом України «Про очищення влади», на виконання якого 23 жовтня 2014 року Головою Служби безпеки України видано наказ №10/12 о/с про зарахування позивача в розпорядження начальника управління Служби безпеки України в Донецькій області.

Не погоджуючись з вказаним наказом, ОСОБА_1 оскаржував його до Житомирського окружного адміністративного суду. Рішенням суду від 16 січня 2020 року по справі №806/5681/14, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано наказ голови Служби безпеки України №10/12ос від 23 жовтня 2014 року у частині зарахування ОСОБА_1 в розпорядження начальника управління Служби безпеки України в Донецькій області відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади". Зобов`язано Міністерство юстиції України вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», відомості про ОСОБА_1 , щодо якого застосовано заборону, передбачену частиною третьою статті 1 Закону України «Про очищення влади». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З часу звільнення і до дня звернення до суду з даним позовом минуло понад 4 роки.

Вперше з позовом щодо поновлення на службі позивач звернувся в березні 2021 року. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року по справі № 240/3551/21 позовна заява ОСОБА_1 була повернута за пропуском строку звернення до суду. Також у цій ухвалі судом було встановлено дату початку перебігу строку звернення до суду 23 вересня 2020 року та визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом з 23 вересня по 31 грудня 2020 року. Однак, належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 не мав можливості звернутись за захистом своїх порушених прав у період з 1 січня 2021 року до 3 березня 2021 року, позивачем до суду не надано.

Не надано позивачем таких доказів за період з 01 січня по 07 квітня 2021 року і при зверненні до суду з даним адміністративним позовом.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску звернення до суду, наведених позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, поданій на виконання ухвали про залишення позову без руху, у зв`язку з чим у задоволенні цього клопотання відмовляє.

Згідно з частиною 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Отже, за сукупністю наведених обставин, враховуючи, що адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом для його подання, суд не визнав причини такого пропущення поважними, а тому позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Служби безпеки України про поновлення на посаді, стягнення заробітної плати повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Черноліхов