Справа № 380/11674/20
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/11674/20 пров. № А/857/8321/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

за участю секретаря судових засідань - Михальської М.Р.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід складу суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , Громадської організації «Народна дія Львів» до Виконавчого комітету Винниківської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації Управління охорони об`єктів культурної спадщини, Винниківська міська рада, Львівська міська рада, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Львівідеалбуд» про визнання протиправними дій, скасування рішення, -

встановив:

згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2021, для розгляду справи № 380/11674/20, визначено наступний склад колегії суддів: Гінда О.М. (головуючий суддя), Ніколін В.В., Пліш М.А.

Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2021, відкрито апеляційне провадження у цій справі та призначено справу до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 11 травня 2021 року о 10:00.

В судовому засіданні 11.05.2021, ОСОБА_1 подала заяву про відвід складу суду. Обґрунтовує вказану заяву тим, що провадження у справі було відкрито 30.04.2021, а розгляд справи призначено на 11.05.2021, тобто в десятиденний термін з моменту відкриття провадження у цій справі, що у свою чергу, стало підставою для не одержання учасниками справи ухвали про відкриття провадження, апеляційної скарги та не подання відзиву та пояснень щодо апеляційної скарги.

Крім цього, вказує, що в позивачки не має довіри до складу колегії судді, а також є сумнів в їх неупередженості, з огляду на їх участь у розгляді справи, де стороною було ТзОВ «Кіносвіт».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, представників Громадської організації «Народна дія Львів», представника Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Львівідеалбуд», перевіривши законність і обґрунтованість заявленого відводу, суд апеляційної інстанції вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. 36 КАС України.

Так, зокрема, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 37 КАС України передбачені наступні підстави для відводу.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення, крім випадку, коли проведення врегулювання спору за участю судді було ініційовано суддею, але до закінчення встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строку сторона заперечила проти його проведення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, винесеного за результатами нового розгляду цієї справи.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у цій адміністративній справі. Положення цієї частини не застосовуються у випадку розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстав, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 цього кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що одним з доводів позивачки в заяві про відвід є те, що вказані судді ухвалювали судові рішення у справі, де стороною було ТзОВ «Кіносвіт» і колегія суддів явно захищала інтереси вказаного підприємства.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в силу ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними судовими рішеннями, які приймалися суддями в інших справах, не може бути підставою для відводу.

Отже, з огляду на те, що позивачкою заявлено відвід у зв`язку з незгодою із судовими рішеннями прийнятими у справі де стороною виступало ТзОВ «Кіносвіт», суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для відводу суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В., Пліша М.А. відсутні.

Щодо доводів позивачки, що призначення справи на 11.05.2021 стало підставою для не одержання учасниками справи ухвали про відкриття провадження, апеляційної скарги та не подання відзиву та пояснень щодо апеляційної скарги, тобто в обмеженні доступу до правосуддя, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 307 КАС України, після проведення підготовчих дій суддя-доповідач доповідає про них колегії суддів, яка вирішує питання про проведення додаткових підготовчих дій у разі необхідності та призначення справи до розгляду.

Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2021 відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи триденний термін, з моменту отримання цієї ухвали, для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Крім цього, цією ж датою постановлено ухвалу про призначення справи № 380/11674/20 до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 11.05.202 у залі судових засідань № 3 Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул. Саксаганського, 13, м. Львів).

Отже, оскільки судом апеляційної інстанції проведено всі необхідні підготовчі дії для розгляду цієї справи, визначені КАС України, а тому вказану справу призначено до апеляційного розгляду, у відповідності до ч. 1 ст. 307 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 КАС України, повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що усі учасники справи 05.05.2021 належним чином були повідомленні, що розгляд справи відбудеться - 11.05.2021, тобто в строк передбачений ч. 3 ст. 126 КАС України, що підтверджується матеріалами справи (а. с. 261-268). Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що 05.05.2021 учасниками справи, засобами електронного зв`язку, отримано як ухвалу про відкриття апеляційного провадження, так і копію апеляційної скарги.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у відповідності до ч. 1 ст. 304 КАС України, подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу є їхнім процесуальним правом, яким кожен учасник справи вирішує на свій розсуд, користуватись таким чи ні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що покликання заявника, що судом здійснювалися перешкоди сторонам у доступі до правосуддя є безпідставними, оскільки процесуальні дії щодо призначення апеляційної скарги до розгляду та повідомлення учасників справи про дату, час, місце розгляду справи, здійсненні у відповідності до вимог КАС України.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 цього Закону).

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків (…) має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. п. 103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волкова О. проти України» від 09.01.2013 (остаточне 27.05.2013 року), «Для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності…».

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зміст заяви позивачки про відвід суддям Гінді О.М., Ніколіну В.В., Плішу М.А., та наведені в їх обґрунтування обставини, не містять даних, які б викликали сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, вказували на їх заінтересованість в результаті розгляду справи, при здійсненні правосуддя у цій справі.

Крім цього, інших підстав для відводу, визначених ст. 36 КАС України, не встановлено і під час розгляду заяви про відвід.

Отже, наведені позивачкою мотиви у заяві, не є підставою для відводу складу суду, у відповідності до приписів ст. ст. 36, 37 КАС України.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому підстави для його задоволення відсутні.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 321, 325, 328, КАС України, суд -

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Гінди О.М., Ніколіна В.В., Пліша М.А. - відмовити

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш

Повне судове рішення складено 12.05.2021.