Справа № 120/3114/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про зупинення провадження по справі

м. Вінниця

14 травня 2021 р. Справа № 120/3114/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши в письмовому провадженні за ініціативою суду питання про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 17.03.2021 № 46 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням суддівської винагороди, згідно довідки Вінницького апеляційного суду від 16.01.2021 № 05-25/2/2021;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Вінницького апеляційного суду від 16.01.2021 № 05-25/2/2021, в розмірі 90 % суддівської винагороди, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.03.2021 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та подав довідку Вінницького апеляційного суду від 16.01.2021 № 05-25/2/2021 про розмір суддівської винагороди.

Рішенням відповідача від 17.03.2021 № 46 йому відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. В обґрунтування рішення зазначено, що після прийняття рішення Конституційним Судом України від 18.02.2020 № 2-р/2020, будь-яких змін розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді не відбулося

Позивач вважає неправомірним рішення відповідача про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного місячного довічного грошового утримання судді у відставці. При цьому вважає, що відсотковий розмір довічного грошового утримання повинен становити 90 % розміру суддівської винагороди працюючого судді, вказаної у поданій ним довідці. Тому з метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 12.04.2021 відкрито провадження у справі та, відповідно до ст. 263 КАС України, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд вважає за необхідне із власної ініціативи зупинити провадження у справі з наступних підстав.

Згідно інформації розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України, Верховним Судом ухвалою від 19.04.2021 відкрито провадження у справі № 200/9113/20-а за позовом судді у відставці до Бахмутсько Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Відкриваючи провадження у справі № 200/9113/20-а, Верховний Суд зазначив, про необхідність формування висновку щодо питання визначення відсотку суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII у випадку суддів, що мали право на вихід у відставку на підставі Закону № 2453-VI.

Крім того вказав, що раніше Верховний Суд не переглядав судових справ у подібних з цією справою правовідносинах та не викладав висновку із такого питання

Отже, адміністративна справа № 120/3114/21-а має аналогічний предмет доказування із справою, що перебуває на розгляді у Верховного Суду, оскільки спір між сторонами у цій справі виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одним й тими ж нормами права.

Приписами п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України встановлено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини у п. 58 рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04), зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v.), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року)

Тому, обґрунтовуючи підстави для зупинення провадження у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним із способів практичного втілення вказаної Конституційної норми є забезпечення ефективного судового захисту прав, свобод та інтересів особи за допомогою становлення єдності судової практики.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, єдність системи судоустрою забезпечується, в тому числі єдністю судової практики.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону № 1402-VIII, Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Основним способом забезпечення єдності судової практики є касаційний перегляд судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, в рамках якого Верховний Суд як суд касаційної інстанції повинен перевірити правильність застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору.

Отже, з урахуванням положень п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України та беручи до уваги ту обставину, що правові висновки Верховного Суду у справі № 200/9113/20-а, матимуть значення при розгляді цієї справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 120/3114/21-а до набрання законної сили постановою Верховного Суду у справі № 200/9113/20-а.

Висновок щодо зупинення провадження у справах предметом спору в яких є питання про відсоткове значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці узгоджується із правозастосовчою практикою Сьомого апеляційного адміністративного суду у справах 120/7587/20-а, 506/7636/20-а, 120/7548/20-а, 560/5950/20-а, 120/7236/20-а.

Керуючись ст.ст. 236, 241, 248, 256, КАС України, суд

УХВАЛИВ

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, зупинити до набрання чинності постановою Верховного Суду у справі № 200/9113/20-а.

Зобов`язати сторони повідомити суд про усунення обставин, що слугували підставою для зупинення провадження у справі.

Копії ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович