Справа № 160/12450/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В. розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕД-СЕРВІС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
10 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕД-СЕРВІС» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 05 листопада 2019 року №122124-51;
- визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна від 05 листопада 2019 року №122124-51;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області внести відповідні коригування до Інтегрованої картки платника щодо скасування податкових зобов`язань та/чи податкового боргу за скасованими рішеннями відповідача.
Ухвалою суду від 16.12.2019 позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду оригінала документу про сплату судового збору у розмірі 5763,00 грн.
11 січня 2020 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про усунення недоліків позову разом із платіжним дорученням №1 від 10.01.2020 на суму 5763,00 грн.
Ухвалою суду від 15.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 17 лютого 2020 року о 13:00 год.
10 лютого 2020 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що 10.04.2019 посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області проведено фактичну перевірку ТОВ «МЕД-СЕРВІС», за результати якої складено акт №0735/1036/14/32772863 від 11.04.2019. Під час проведення перевірки було встановлено факт незастосування зареєстрованого в органах ДФС РРО на загальну суму 19 941,44 грн., не оприбуткування готівки в касі аптеки ТОВ «МЕД-СЕРВІС» на загальну суму 15 747,10 грн., а саме, не здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень на підставі розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків за 09.07.2018 та 10.07.2018. Отже, фактичною перевіркою зафіксовано, що на момент перевірки суб`єкт господарювання не забезпечив застосування реєстратора розрахункових операцій на повну суму покупок та не видав відповідні розрахункові документи встановленої форми при продажу медикаментів на загальну суму 19 941,44 грн. за готівкові кошти. Зазначені порушення стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, згідно з яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕД-СЕРВІС» застосовані штрафні санкції на суму 78 735,50 грн. за неоприбуткування готівкових коштів. Вважає, що оскаржувані рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, а відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.
17 лютого 2020 року у судовому засіданні оголошена перерва до 02.03.2020 до 08:00 год.
27 лютого 2020 року засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив від позивача, в якій ТОВ «МЕД-СЕРВІС» не погоджується із доводами відповідача та вказує, що сума проведених операцій у період 09.07.2018 та 10.07.2018 у повному обсязі задекларована у встановленому законодавством порядку, та з неї сплачені відповідні суми податку на прибуток підприємств. Позивач визнає, що на момент перевірки було вчинене та зафіксоване лише одне порушення - використання незареєстрованого РРО, а факт неоприбуткування готівки в даному випадку відсутній.
На підставі ухвали суду від 30.03.2020 провадження у справі було поновлено.
30 березня 2020 року ухвалою суду провадження у справі було зупинено до 13.05.2020.
Ухвалою суду від 13.05.2020 провадження у справі було поновлено.
На підставі клопотання представника позивача судове засідання 13.05.2020 було відкладено на 27.05.2020 на 09:00 год.
У судовому засіданні 27.05.2020 була оголошена перерва до 03.06.2020 до 09:00 год.
03 червня 2020 року сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представники сторін надали до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частина 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно зі статтею 258 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Перевіркою встановлено факт незастосування зареєстрованого в органах ДФС РРО на загальну суму 19 941,44 грн., а саме: розрахункові операції підтверджуються даними звітних чеків РРО за 09.07.2018 та 10.07.2018, що додаються до матеріалів перевірки.
Перевіркою встановлено факт неоприбуткування готівки в касі аптеки ТОВ «МЕД-СЕРВІС» на загальну суму 15 747,10 грн., а саме: не здійснено облік готівки в повній сумі її фактичних надходжень на підставі даних розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків за 09.07.2018 та 10.07.2018 в відокремленому підрозділі (аптеці) окрема касова книга не ведеться.
За висновками перевірки встановлено порушення пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР, пункту 11 частини 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148.
Головним управління ДФС у Київській області супровідним листом №3474/10-36-14-06-12 від 12.04.2019 були направлені матеріали фактичної перевірки на адресу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
05 листопада 2019 року Головним управління ДПС у Дніпропетровській області винесено податкову вимогу №122124-51 на суму податкового боргу 78 735,00 грн.
Рішенням №122124-51 від 05.11.2019 вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків ТОВ «МЕД-СЕРВІС».

Вважаючи вказані рішення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно із пунктом 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

В силу пункту 2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктом 80.2 статті 80 ПК України.

Статтею 81 ПК України передбачені умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Судом встановлено, що фактична перевірка позивача була проведена на підставі наказу Головного управління ДФС у Київській області від 12.03.2019 №631 та направлень на перевірку від 09.04.2019 №1475 та №1476, які були пред`явлені на об`єкті перевірки працівниками Головного управління ДФС у Київській області фармацевту Акусюку С.В., що підтверджується його підписом на направленні.

Порушення порядку та підстав призначення податкової перевірки судом у даному випадку не встановлено.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України. (надалі по тексту також - ПК України)

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулює Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (із змінами та доповненнями на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі по тексту також - Закон № 265/95, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Нормами ст. 2 Закону № 265/95 визначено, що реєстратор розрахункових операцій - це пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

Так, постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування» від 18 лютого 2002 року №199 (надалі по тексту також - Постанова №199) затверджено Вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, відповідно до яких, реєстратор розрахункових операцій повинен забезпечувати формування та друкування таких денних звітів як Х-звіт та Z-звіт.

Згідно з п. 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою № 199, Z-звіт - це денний звіт з обнулінням інформації в оперативній пам`яті та занесенням її до фіскальної пам`яті РРО.

Відповідно до п. 17 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою № 199, чек Z-звіту - фіскальний звітний чек повинен додатково містити такі дані, як підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги) за кожною ставкою ПДВ окремо, загальний підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги) з розбивкою за формами оплати, номер, дату і час друкування фіскального звітного чека.

При цьому, за змістом ст. 1 Закону № 265/95, книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Відповідно до п. п. 1, 7, 9 ст. 3 Закону №265/95, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; подавати до органів доходів і зборів звітність, пов`язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв`язку; щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари затверджено наказом Міністерства фінансів України від 14 червня 2016 року № 547, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 липня 2016 року за № 918/29048. (надалі по тексту також - Порядок № 547). Відповідно до абз. 3 п. 14 Розділу II вказаного Порядку, датою реєстрації РРО, яка зазначається в реєстраційному посвідченні, є дата, що відповідає даті внесення даних до інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС.

Згідно з реєстраційним свідоцтвом № , виданим ДПІ у Соборному районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області суб`єкту господарювання ТОВ «МЕД-СЕРВІС», на реєстратор розрахункових операцій (фіскальний номер РРО ), призначений для використання у господарській одиниці «Аптека № 3» за адресою: Київська обл., Києво Святошинський район, м. Боярка, вул. Молодіжна, буд. 59, зареєстровано 11.07.2018 року.

Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148 (надалі по тексту також - Положення № 148) визначено порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі - установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - фізичні особи - підприємці) (далі разом у тексті - суб`єкти господарювання), фізичними особами.

Відповідно до положень абз. 18 п. 3 Положення № 148 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), оприбуткування готівки - проведення суб`єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат/книзі обліку доходів/фіскальному звітному чеку/розрахунковій квитанції.

Оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, а також у касах фізичних осіб-підприємців, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО без ведення касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень на підставі даних розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків і їх підклеювання до відповідних сторінок КОРО/занесення даних розрахункових квитанцій до КОРО (п. 11 Розділу II Порядку № 148 в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.02.2019 року по справі № 813/3701/16, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій:

- фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК);

- відображення на їх підставі готівки у Книзі обліку касових операцій.

Невиконання будь якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Судом встановлено, що на реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером ДПІ у Соборному районі м. Дніпро ГУ ДФС у Дніпропетровській області 11 липня 2018 року було зареєстровано Книгу обліку розрахункових операцій № р/1, про що свідчить витяг з даної книги.

Матеріалами справи підтверджено, що 09 липня 2018 року через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером в Аптеці № 3 ТОВ «Мед Сервіс», розташованій за адресою: Київська область, Києво Святошинський район, м.Боярка, вул. Молодіжна, буд. 59, надійшли готівкові кошти на суму 6041,95 грн., що підтверджується фіскальним звітним чеком № 269 від 09 липня 2018 року, який підклеєний до розділу І КОРО №р/1.

10 липня 2018 року через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером в Аптеці № 3 ТОВ «Мед Сервіс», розташованій за адресою: Київська область, Києво Святошинський район, м. Боярка, вул. Молодіжна, буд. 59, надійшли готівкові кошти на суму 9705,15 грн. відповідно, що підтверджується фіскальним звітним чеком №270 від 10 липня 2018 року, який підклеєний до розділу І КОРО №р/1.

У розділі ІІ Книги обліку розрахункових операцій № р/1 «Облік руху готівки», підприємством було здійснено запис про суму готівки, що надійшла до каси на підставі денного Z-звіту РРО від 09 липня 2018 року № 269, та вказано, що сума службового внесення становить 00,00 грн., сума службової видачі 5600,00 грн., та на підставі денного Z-звіту РРО від 10 липня 2018 року № 270, та вказано, що сума службового внесення становить 441,95 грн., сума службової видачі 9700,00 грн.

Як було зазначено раніше, стверджуючи про несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів на суму 15747,10 грн., контролюючий орган в акті перевірки від 11.04.2019 року вказував на встановлений перевіркою факт незастосування зареєстрованого в органах ДФС РРО на загальну суму 19941,11 грн., що підтверджується денними Z-звітами РРО від 09.07.2018 та 10.07.2018 року № № 269, 270. Крім того, встановлено факт неоприбуткування готівки на загальну суму 15747,10 грн., а саме, не здійснено облік готівки в повній сумі фактичних надходжень на підставі даних розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків за 09.07.2018 та 10.07.2018 року.

В ході розгляду справи позивачем не заперечувався факт того, що 09.07.2018 року та 10.07.2018 року ним здійснювалось використання незареєстрованого РРО (реєстрація відбулась 11.07.2018 року).

Між тим, розрахункові операції на суму 15747,10 грн. були проведені 09.07.2018 та 10.07.2018 року з використанням РРО, щоденне формування та друк фіскальних чеків РРО і їх вклеювання до відповідних сторінок КОРО, було здійснено.

Таким чином, судом встановлено, що 09.07.2018 та 10.07.2018 року операції з приймання готівки були проведені позивачем через не зареєстрований реєстратор розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що не свідчить про неоприбуткування готівки, як про це зазначає відповідач в акті перевірки.

Судом встановлено, що у якості підстави застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 78735,50 грн. у податковому повідомленні рішенні від 26.04.2019 року № зазначено абз. 3 п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року №436/95 (далі Указ № 436/95).

Відповідно до абз. 3 п. 1 Указу № 436/95, у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Пунктом 1 частини першої статті 17 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями (далі - Закон №265/95-ВР) передбачено фінансові санкції за порушення вимог цього закону, а саме: за встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту проведення розрахункових операцій з використанням РРО або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через РРО з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання.

Аналіз зазначених положень свідчить про те, що об`єктивна сторона обох порушень, як того, що визначено абзацом третім статті 1 Указу № 436/95, так і того, що визначене пунктом 1 частини першої статті 17 Закону №265/95-ВР фактично полягає у одних і тих самих діях.

Як убачається зі змісту статті 25 Конституційного Договору, метою постановлення Указу № 436/95 було врегулювання відносин щодо належного обліку готівкових операцій суб`єктами підприємницької діяльності, які до цього не були належним чином урегульовані іншими законодавчими актами, а термін його дії обмежувався прийняттям відповідного закону.

Оскільки шляхом прийняття Закону №265/95-ВР ці правовідносини врегулював законодавчий орган, то Указ № 436/95 припинив дію як у частині визначення складу такого правопорушення як неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки, так і в частині встановлених за таке правопорушення санкцій, його положення уже не могло застосовуватися.

З огляду на викладене, а також враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеної у подібних правовідносинах (постанова від 20.05.2020, справа №1340/3510/18, провадження № 11-1160апп19) суд, зазначає про незастосовність до спірних правовідносин положень абзацу третього статті 1 Указу № 436/95, та вважає за необхідне зазначити про неможливість їх застосування у правовідносинах, що виникли після набрання чинності Законом України №265/95-ВР.

Таким чином, податкове повідомлення рішення від 26.04.2019 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства за порушення норм з регулювання готівки, є неправомірним та підлягає скасуванню.

Щодо правомірності винесення податкової вимоги від 05 листопада 2019 року №122124-51 та рішення про опис майна від 05 листопада 2019 року №122124-51, суд зазначає, що вказані рішення відповідача є похідними від податкового повідомлення рішення від 26.04.2019 року № , у зв`язку із чим, підлягають скасуванню у результаті визнання протиправним та скасування вказаного рішення.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 27.03.2018 року по справі № 820/6849/16.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління ДПС у Дніпропетровській області внести відповідні коригування до інтегрованої картки платника щодо скасування податкових зобов`язань та/чи податкового боргу за скасованими рішеннями відповідача, суд зазначає, що вказані вимоги є передчасними, у зв`язку із чим, у їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 КАС України).

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені обставини, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не надано до суду докази правомірності прийняття оскаржуваних рішень, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ч. 3 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕД-СЕРВІС» (49000, м.Дніпро, проспект Героїв, буд. 11б; ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, будинок 17-А; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.04.2019 року №.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 05 листопада 2019 року №122124-51.

Визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна від 05 листопада 2019 року №122124-51.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, будинок 17-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕД-СЕРВІС» (49000, м.Дніпро, проспект Героїв, буд. 11б; ) судові витрати у розмірі 5763,00 грн. (п`ять тисяч сімсот шістдесят три грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева