Справа № 766/4012/21
Суддя: Майдан С. І.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/4012/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

при секретарі: Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтував тим, що під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення від 27.12.2017 року №94/1175/01-22, якою визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн., були знехтуванні Управлінням принципи ч.2 ст.19 Конституції України. У порушення п.9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю перевірка була проведена без присутності позивача та його уповноваженого представника, та без надання йому можливості надання пояснень. Також, в порушення пункту 22 Порядку, позивач не отримав постанову про накладення штрафу. У зв`язку з цим, позивач був фактично позбавлений можливості надати пояснення, надати доступ до будівлі, що призвело до хибних висновків та здійснення державного архітектурно-будівельного контролю не в повному обсязі, не об`єктивно, а тому такі дії відповідача були вчинені не в межах повноважень, передбачених законодавством. Разом з тим, позивач повідомлень про проведення перевірки і розгляд справи, копію акту перевірки, протоколу та оскаржувальної постанови про адміністративне правопорушення не отримував. Також є незрозумілим те, чому позивача притягнуто до адміністративної відповідальності Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради, оскільки співвласниками домоволодіння є також ОСОБА_2 (частка 45/300) та ОСОБА_3 (частка 45/300). За таких обставин, відповідач, приймаючи спірну постанову, діяв необґрунтовано, не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законам України, відтак оскаржена постанова не відповідає критеріям, визначеним ст.2 КАС України. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради у справі про адміністративне правопорушення від 27.12.2017 року №94/1175/01-22, якою визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.188-42 КУпАП відносно позивача. Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 23.03.2021 року відкрито провадження у справі в порядку сплощеного позовного провадження без виклику сторін.

Вищевказана ухвала суду про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам, у якій відповідачу було надано 15-денний строк для подання відзиву на позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Представником відповідача подано 19.04.2021 року відзив, в якому просить у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити в повному обсязі. Зазначив, що 18.12.2017 року Управлінням, відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з п.7 Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553), проведена позапланова перевірка на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, а саме прибудова до будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для перевірки стало звернення гр. ОСОБА_4 від 26.09.2017 року. За результатами перевірки встановлено, що 21.11.2017 року управлінням було направлено листа повідомлення, щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства, яка мала відбутися 27.11.2017 року о 10-00 год. В назначений день га час гр. ОСОБА_1 , та гр. ОСОБА_3 не з`явилися, та не забезпечили присутність представника. 27.11.2017 року управлінням повторно було направлено листа повідомлення щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства, яка мала відбутися 04.12.2017 року о 09-00 год. В назначений день та час гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 не з`явилися, та не забезпечили присутність представника. 05.12.2017 року управлінням повторно було направлено листа повідомлення щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства, яка мала відбутися 18.12.2017 року о 09-00 год. В назначений день та час гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 не з`явилися, та не забезпечили присутність представника. Виходячи з вищезазначеного є підстави вважати що дії гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 унеможливили здійснення перевірки у повному обсязі і розцінені управлінням як недопущення. Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч.2 ст.188-42 КАС України. За наслідками перевірки, як то передбачено Порядком №533, посадовими особами Управлінням складено акт недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю від 18.12.2017 року, яким задокументований факт порушення містобудівного законодавства та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 18.12.2017 року. На підставі вище зазначених документів 27.12.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме винесена постанова №94/1175/01-22 про накладення штрафу у сумі 6800 грн. Зазначений штраф було накладено у зв`язку з порушенням ч.2 ст.188-42 КАС України. За таких обставин відповідачем в повній мірі було реалізовані надані чинним законодавством повноваження в сфері містобудівної діяльності, а тому позові вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

На підставі ст.262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 18.12.2017 року Управлінням, відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з п.7 Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553), проведена позапланова перевірка на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, а саме прибудова до будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для перевірки стало звернення гр. ОСОБА_4 від 26.09.2017 року.

За результатами перевірки встановлено, що 21.11.2017 року управлінням було направлено листа повідомлення, щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства, яка мала відбутися 27.11.2017 року о 10-00 год.

27.11.2017 року управлінням повторно було направлено листа повідомлення щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства, яка мала відбутися 04.12.2017 року о 09-00 год.

05.12.2017 року управлінням повторно було направлено листа повідомлення щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства, яка мала відбутися 18.12.2017 року о 09-00 год.

За наслідками перевірки, як то передбачено Порядком №533, посадовими особами Управлінням складено акт недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю від 18.12.2017 року, яким задокументований факт порушення містобудівного законодавства та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 18.12.2017 року.

27.12.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме винесена постанова №94/1175/01-22 про накладення штрафу у сумі 6800 грн. Зазначений штраф було накладено у зв`язку з порушенням ч.2 ст.188-42 КАС України.

Згідно оскаржуємої постанови позивача притягли до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП.

Відповідальність за недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю передбачена й статтею 188-42 КУпАП, що тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Верховний Суд у постанові від 12.02.2019 у справі №813/578/17 зазначав, що відповідальність, визначена Законом №208/94-ВР, настає у разі недопущення суб`єктом містобудування посадових осіб архітектурно-будівельної інспекції на об`єкт будівництва для здійснення ними заходів контролю, в тому числі шляхом проведення перевірки, за умови наявності в останніх законних підстав здійснювати ці заходи та дотримання ними процедури їх здійснення.

З аналізу вищенаведеного слідує, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, здійснюють, зокрема, позапланові перевірки суб`єктів містобудування на предмет дотримання ними під час здійснення будівництва вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та інших нормативних актів, що регулюють даний вид діяльності та під час здійснення такого контролю мають право на, зокрема безперешкодний доступ на місце будівництва об`єкта та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню.

Вказаному праву контролюючого органу кореспондує право суб`єкта містобудування бути присутнім під час здійснення перевірки, або забезпечити присутність своїх представників, в разі дотримання посадовими особами порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. В такому разі допуск до проведення перевірки є обов`язком такого суб`єкта містобудування.

Об`єктивна сторона ч.2 ст.188-42 КУпАП полягає у недопущенні посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю.

При цьому, визначальним при кваліфікації дій за вказаною статтею є встановлення обізнаності особи, яка притягається про необхідність забезпечення такого доступу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ст.268 КУпАП). Інші особи, які беруть участь упровадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (ст.277-1 КУпАП).

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.188-42 КУпАп розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи.

В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягається до відповідальності, знає (проінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Неповідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду адміністративного матеріалу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП, свідчить про порушення процедури розгляду зазначеного матеріалу, що має наслідком скасування прийнятих рішень.

Аналіз норм діючого законодавства дає підстави для висновку, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів ст.77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться у нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Отже, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Приймаючи до уваги, що в порушення ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.188-42 КУпАП, розглянута у відсутності ОСОБА_1 за відсутності даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, суд дійшов до висновку про те, що відповідач не вправі був накладати штраф на позивача.

Доводи представника відповідача про те, що позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, суд до уваги не приймає, оскільки відсутні дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи.

Також, суд зазначає, що Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, була ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, та відповідно дост.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001 року).

Однак, статтю 6 п.1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994 року).

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Також, враховуючи положення ч.2 ст.9, ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за необхідне провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі пункту першого статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.123КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивач звернувся до суду з клопотанням про поновлення пропущеного ним строку звернення до суду. Згідно пояснень позивача, викладених у позові та заяві про поновлення строків звернення до суду, про існування оскаржуваної постанови позивач дізналась лише 01.03.2021 року. До цього будь-яких документів вона не отримувала (зазначене не спростовано відповідачем), а тому вона навіть не могла знати про притягнення її до відповідної адміністративної відповідальності за постановою від 27.12.2017 року.

Отже, за викладеного, суд вважає, що поважність причин пропуску звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом є поважними, тому суд вважає за можливе поновити позивачу пропущений строку звернення до суду з відповідним позовом.

У відповідності до ст.139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.19, 55 Конституції Україн, ст.ст.19, 20, 72, 77, 242, 243, 244, 246, 250, 255, 262, 295 КАС України, ст.ст.9, 23, 33, ст. 188-42, 245, 247, 256, 268, 276-278, 280, 287, 293, 295 КУпАП, суд

вирішив:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з дійсним позовом.

Позов ОСОБА_1 до Управління з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради у справі про адміністративне правопорушення від 27.12.2017 року №94/1175/01-22, якою визнано ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.188-42 КУпАП відносно ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ).

Стягнути з Управління з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.І.Майдан