Справа № 200/3378/21-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 р. Справа№200/3378/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області від 19.01.2021 №19 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно пункту 2-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Управління пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, із зарахуванням до пільгового стажу періоди роботи помічником машиніста тепловозу з 18.07.1984 по 29.10.1984 року в Донецькому Металургійному заводі ім. В.І. Леніна та з 22.10.1986 по 08.07.1999 у ПТУ «Донецькпогрузтранс».

В обґрунтування позову зазначено, що позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії згідно п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак рішенням №19 відповідачем відмовилено у призначенні пенсії та зазначено, що право на призначення пенсії заявник набуде у разі надання довідок про пільговий характер роботи. Позивач вважає вказане рішення протиправним, оскільки достатньою підставою для призначання пільгової пенсії є записи у його трудовій книжці.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача повністю заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що відповідно до пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 особам, які на день набрання чинності Законом від 03.10.2017 №2148-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону №1788, пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом №1788. Відповідно до пункту «а» статті 55 Закону 1788 право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацій) перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі. Згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. При розгляді наданих документів встановлено, що позивач працював на Донецькому Металургійному заводі ім. В.І.Леніна з 18.07.1984 по 29.10.1984 помічником машиніста тепловозу, у ПТУ «Донецькпогрузтранс» з 22.12.1986 по 08.07.1999 помічником машиніста тепловозу. Довідки про пільговий характер роботи позивачем надані не були. У зв`язку з цим вищевказані період роботи не можуть бути зараховані до пільгового стажу.

Ухвалою суду від 16.04.2021 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

15.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до Управління пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області із заявою №390 щодо призначення пенсії про за вислугу років згідно пункту 2-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачем були надані документи: заява про призначення пенсії №390 від 15.01.2021; копія паспорту серії НОМЕР_1 від 21.05.1996; копія картки платника податків; копія трудової книжки НОМЕР_3 від 18.07.1984; копія посвідчення № НОМЕР_4 від 30.05.1986; копія диплому ДВ №075332 від 20.09.2000; копія диплому НК №15101145 від 05.07.2001 з додатком; копія диплому НОМЕР_5 від 10.07.1984; копія військового квитка НОМЕР_6 від 11.11.1984; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №63888 від 24.03.2017.

Рішенням від 19.01.2020 №19 Управлінням пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років згідно пункту 2-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (із змінами). Зазначено, що при розгляді наданих документів встановлено, що заявник працював на Донецькому Металургійному заводі ім. В.І.Леніна з 18.07.1984 по 29.10.1984 помічником машиніста тепловозу, у ПТУ «Донецькпогрузтранс» з 22.12.1986 по 08.07.1999 помічником машиністу тепловозу. Довідки про пільговий характер роботи заявником не були надані. Тому ці періоди роботи не можуть бути зараховані до пільгового стажу. Відповідно до наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж роботи заявника на дату подання заяви складає 38 років 10 місяців 28 днів, пільговий стаж відсутній.

Не погодившись з висновком відповідача щодо відсутності підстав для призначення пенсії позивачу, останній звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд приходить до наступного.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

На підставі статей 1, 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. За цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Статтею 7 вказаного Закону визначено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Стаття 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до п.«а» ст.55 Закону №1788 право на пенсію за вислугу років мають: робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи:

для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;

для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п.1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Щодо спірних періодів роботи трудова книжка позивача серії НОМЕР_3 містить наступні записи:

- з 18.07.1984 по 29.10.1984 працював помічником машиніста на тепловозі Донецькому Металургійному заводі ім. В.І.Леніна (записи №№2,3);

- з 22.12.1986 по 08.07.1999 працював помічником машиністу тепловозу у ПТУ «Донецькпогрузтранс» (записи №№5-7).

Суд зазначає, що згідно роз`яснення «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років» №25 від 18.11.1992 Міністерства соціального забезпечення України, відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» від 12.10.1992 №583 затверджено Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років.

Відповідно до вищезазначеного списку професії позивача, а саме машиністи тепловозу, машиністи-інструктори входять до переліку професій, які дають право на вихід на пенсію відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, основним документом, що підтверджує трудовий стаж відповідно до вимог чинного законодавства, а саме трудовою книжкою підтверджено право позивача на зарахування періодів роботи з 18.07.1984 по 29.10.1984; з 22.12.1986 по 08.07.1999 до пільгового стажу, що дає на право на призначення пенсії згідно п.«а» ст.55 Закону №1788.

Враховуючи наведене, посилання відповідача у рішенні №19 на відсутність пільгових довідок, або зарахування пільгового стажу тільки відповідно до даних з реєстру застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового соціального страхування є необґрунтованими та судом не приймаються.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч.3 ст.44 Закону №1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Проте, відповідач не скористався наданим йому правом.

Наведена бездіяльність відповідача свідчить про недбале ставлення пенсійного органу про вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується ст.46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

З урахуванням наведеного, на думку суду у спірних правовідносинах відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, необґрунтовано та не пропорційно, чим порушив вимоги ст.18 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії 15.01.2021, в матеріалах пенсійної справи позивача наявні розрахунки стажу датовані 19.01.2021. Проте, відповідачем помилково зазначено дату спірного рішення «19.01.2020».

Частиною 2 ст.9 КАС України суду надане право вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде визнання протиправним скасування рішення відповідача від 19.01.2020 №19 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років.

Враховуючи висновки суду про допущення відповідачем порушень застосування положень чинного пенсійного законодавства під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії, що призвело до невірного визначення спеціального стажу позивача та стажу роботи за вислугу років, наявність підстав для скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років від 19.01.2020, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, із зарахуванням до пільгового стажу періоди роботи помічником машиніста тепловозу з 18.07.1984 по 29.10.1984 року в Донецькому Металургійному заводі ім. В.І. Леніна та з 22.10.1986 по 08.07.1999 у ПТУ «Донецькпогрузтранс».

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами ч.2 зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень ч.5 ст.77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що правомірність своїх дій відповідачем не доведена, суд доходить висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та про задоволення позовних вимог позивача, з урахуванням положень ч.2 ст.9 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні суду. Згідно з ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем судовий збір у сумі 908 грн. при зверненні до суду підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Поштова, буд.5, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області від 19.01.2020 №19 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років, згідно пункту 2-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи помічником машиніста тепловозу з 18.07.1984 по 29.10.1984 року в Донецькому Металургійному заводі ім. В.І. Леніна та з 22.10.1986 по 08.07.1999 у ПТУ «Донецькпогрузтранс».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.

Повне судове рішення складено 14.05.2021.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька