Справа № 620/1149/21
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року Чернігів Справа № 620/1149/21

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лобан Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (учасників) справи адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 213359 від 15 вересня 2020 року, якою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано адміністративно - господарський штраф у сумі 17000,00 грн за перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки фактично його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, якого не було.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи і встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов.

До участі у справі залучено другого відповідача Державну службу України з безпеки на транспорті.

Представниками відповідачів, в межах встановленого судом строку, подано до суду відзив на позов, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважаючи свої дії правомірними.

Позивачем подана відповідь на відзив, в якій зазначені аналогічні обставини, викладені в позові.

Судом встановлено, що на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 03 березня 2020 року № 196-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» та Наказу Державної служби з безпеки на транспорті № 340 від 09.09.2020 року реорганізовано шляхом злиття Київське міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки та Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області в Північне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, інформація про що розміщена на Офіційному інтернет-сайті Державної служби України з безпеки на транспорті.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи зазначене, суд приходить висновку про наявність правових підстав для заміни відповідача - управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області на Північне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (вул. П`ятницька, 39, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 39816845).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 з 11.02.2016 і до цього часу зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця.

Одним з видів підприємницької діяльності є перевезення вантажів автомобільним транспортом, що відповідає коду КВЕД 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт».

22 липня 2020 року на авто дорозі Р-03 під`їзд до М-03, 4 км+ 100 м, державним інспектором Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті Лаптієм С.О. проведено документальний габаритно-ваговий контроль автомобіля RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причепу VAN E1OOL VH 32, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За результатами вказаного документального габаритно-вагового контролю автомобіля та причепа встановлено перевищення транспортними засобами нормативних вагових параметрів та складено наступні документи:

- акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 024906 від 22.07.2020;

- довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 048366 від 22.07.2020.

На підставі вищевказаних документів інспектором Київського міжрегіонального управління Укртранебезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті Лаптієм С.О. здійснено розрахунок, яким ФОП ОСОБА_1 визначена плата за проїзд великовагових та (або) зеликогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 137,70 євро - розрахунок № 024906 від 22.07.2020 плати за проїзд великовагових та або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Управлінням Укртрансбезпеки у Чернігівській області винесло постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 213359 від 15 вересня 2020 року, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн за перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 20.02.2020 №П40М10105220, виданого Державним підприємство «Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», ваги тензометричні автомобільні серії «Лахта-У» модель СВ 80000А/18 зав. № 1217, виробним ООО «Метровес» Україна відповідають вимогам ДСТУ EN 45501:2017 та експлуатаційної документації виробника, наявного у матеріалах справи (а.с. 46). Вказане свідоцтво чинне до 20.02.2021, а зважувальне обладнання використовувалося станом на 22.07.2020.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

ОСОБА_1 , як власник автомобіля RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причепу VAN HOOL VH 32, реєстраційний номер НОМЕР_2 , передав вказані транспортні засоби в оренду строком на 5 років з 01.07.2020 до 01.07.2025 товариству з обмеженою відповідальністю «ТРАНСАГРО НІЖИН» (ідентифікаційний номер юридичної особи 43649694), що засвідчено договором оренди транспортних засобів від 01.07.2020, посвідченим приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Кострицею С.В., зареєстрованим в реєстрі за № 905 (а.с. 19-21).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-ІІІ від 05.04.2001, законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, Законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

За змістом ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ від 30.06.1993 до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч. 3 ст. 6 Закону «Про автомобільний транспорт», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (п.п. 2, 15 п. 5 Положення).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення).

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, вирішальним при розгляді даної справи є встановлення факту чи є ФОП ОСОБА_1 перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст. 33 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Таким чином, системний аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що відповідальності за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів підлягають саме перевізники, а не власники транспортних засобів за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього, у відповідності до ст. 1 Правил дорожнього руху України.

У зв`язку з цим слід зазначити, що відповідно до ст. 908, 909 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Крім того, ст. 50 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Під час вчинення порушення на транспортному засобі - автомобілі RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причепі VAN HOOL VH 32, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким здійснювалося перевезення вантажу - пшениці, водієм є ОСОБА_2 , а користувачем транспортних засобів є товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНСАГРО НІЖИН».

Позивач перевезення вантажу не замовляв і не здійснював.

Позивач є власником означеного автомобіля і причепа і передав їх у користування товариству з обмеженою відповідальністю «ТРАНСАГРО НІЖИН», що підтверджується договором оренди транспортних засобів від 01.07.2020 (а.с 19-21).

З наведеного слідує, що позивач у спірних правовідносинах не є перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», так як його транспортний засіб фактично використовувався іншою особою, у той час як за ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт покладено виключно на автомобільного перевізника.

При цьому законність або незаконність використання іншою особою належного позивачу транспортного засобу для здійснення вантажних автомобільних перевезень, не є підставою для визначення правового статусу позивача як перевізника у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право: керувати транспортним засобом і перевозити пасажирів або вантажі на дорогах, вулицях та в інших місцях, де рух транспорту не заборонено у встановленому порядку; довіряти у встановленому порядку право користування і розпорядження приватним транспортним засобом іншій особі, яка має відповідне право на керування. Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п.п. 1.10, 2.1, 2.2 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу - це фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортні засоби є приватною власністю позивача, а тому він мав законне право передавати керування цими транспортними засобами іншій фізичній особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, або передати їх у користування юридичній особі передавши реєстраційні документи на ці транспортні засоби. Проте в даному випадку це жодним чином не зробить позивача учасником правовідносин, які витікають з договору перевезення вантажу.

Підсумовуючи викладене, слід дійти висновку, що позивач у спірних правовідносинах не є перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

Таким чином, відповідач у даному випадку діяв без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

У зв`язку із вищевикладеними обставинами, суд дійшов висновку стосовно протиправності постанови управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області № 213360 від 15 вересня 2020, якою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн за перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи із системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню повністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною і скасувати постанову управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 213359 від 15 вересня 2020 року, якою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано адміністративно - господарський штраф у сумі 17000,00 грн за перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті сплачений судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідачі: Північне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, (вул. П`ятницька, 39, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 39816845), Державна служба України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, код ЄДРПОУ - 39816845).

Повний текст рішення виготовлено 13 травня 2021 року.

Суддя Д.В. Лобан