Справа № 420/7288/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7288/21
УХВАЛА

13 травня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аракелян М.М., розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» (, адреса: прос. Шевченка, 4А, м. Одеса, 65044) до Державної фіскальної служби України (, адреса: Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні,-

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2021 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» до Державної фіскальної служби України (про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних (у кількості 271), зобов`язання зареєструвати податкові накладні (у кількості 271).

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30.04.2021 року о 16:06:45 справа №420/7288/21 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів сплати судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у розмірі 615170 грн. та надання заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із доказами поважності пропуску такого строку або доказами, що строк не пропущено.

11.05.2021 року від представника позивача надійшла низка заяв на усунення недоліків позовної заяви.

За вх.№ЕП/12693/21 від представника позивача надійшла заява про зміну предмета позову, а саме позивачем наразі оскаржуються не 271, а 542 рішення, якими відмовлено у реєстрації податкових накладених.

Згідно ч.1 ст.47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, вказані положення кореспондуються із встановленим ст.9 КАС України принципом диспозитивності, відповідно до якого кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає за можливе вирішувати питання щодо відкриття провадження у справі з урахуванням наданої заяви про зміну предмета позову.

11.05.2021 року за вх.№ЕП/12691/21 від представника позивача надійшла заява про поновлення строків. В обґрунтування поданої заяви представник вказує, що в період березень - квітень 2018 року ДФС України було здійснено масове зупинення реєстрації, більше 30 тисяч податкових накладних, складених ТОВ «Тедіс Україна» за господарськими операціями з поставки тютюнових виробів ряду своїх контрагентів.

В період з 13.04.2018 р. по 28.04.2018 р. через програму електронного документообігу "М.Е.Doc", Позивач отримував квитанції про зупинення реєстрації Податкових накладних. Після чого, по кожній податковій накладній, реєстрація якої була зупинена, Позивач подавав до фіскального органу письмові пояснення та первинні документи по кожній господарській операції з метою підтвердження їх реальності. Однак, за результатами розгляду поданих Позивачем пояснень, по більше ніж 4000 податковим накладним, реєстрація яких була зупинена, Комісією Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Комісією Державної фіскальної служби України були прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних

Як зазначає представник позивача, тривала підготовка позову для подання його до суду зумовлена наступними обставинами:

значним обсягом доказів, які необхідно долучити до позову (позовна заява з додатками у даній справі міститься на понад 7000 арк. та примірник для сторони у такому ж розмірі)

в період березень квітень 2018 р. ДФС України було здійснено масове блокування, більше 30 тисяч податкових накладних, складених та направлених ТОВ «Тедіс Україна» для реєстрації. По всіх податкових накладних Товариство було змушене направляти пояснення та отримувало квитанції про їх надходження до контролюючого органу (Квитанція № 1) та підтвердження про прийняття пояснень з додатками (Квитанція № 2);

із зазначеної кількості Податкових накладних по близько 4000 ПН були прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних;

враховуючи обсяги реалізації товару та, відповідно, значні обсяги щоденного листування з контролюючим органом через електронний кабінет в системі М.Е.Doc, який складає тисячі листів, співробітникам бухгалтерії ТОВ «Тедіс Україна» доводилось вручну відшуковувати та ідентифікувати документи, що стосувалися зупинення реєстрації тієї чи іншої Податкової накладної, прийняття / не прийняття документів (внизу наведено зображення робочого столу в системі М.Е.Doc, через яку здійснюється документообіг з контролюючим органом).

Враховуючи викладені обставини ТОВ «Тедіс Україна» не мало технічної можливості в найкоротші строки звернутися до суду із даним позовом про оскарження прийнятих контролюючим органом Рішень через значний об`єм документів, які необхідно було відшукати, опрацювати та підготувати для подання до суду.

Також представник позивача звернув увагу суду на те, що при підготовці документів для подання даного позову до суду - Позивач керувався строками звернення до суду, визначеними п. 56.18 ст. 56, ст. 102 ПК України - 1095 днів та судовою практикою, діючою з початку зупинення реєстрації ПН (березень 2018 р.) до 02.07.2020 р. (Постанови Верховного Суду від 17 липня 2019 року (справа №640/46/19), від 14 лютого 2019 року (справа № 813/4921/17).

Дослідивши заявлені представником позивача доводи як підставу для поновлення пропущеного строку на звернення до суду суд зазначає таке.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В прохальній частині позову позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення від 02.08.2018 року, 07.08.2018 року, 12.07.2018 року, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Суд зазначає, що спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, нормами Податкового кодексу України не визначені.

Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не є рішенням контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, у зв`язку із чим може бути оскаржене до суду у строк, визначений ст. 122 КАС України, а не ст. 102 Податкового кодексу України.

Вказаний висновок узгоджується з висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 11.10.2019 року по справі №640/20468/18. У вказаній постанові Верховний Суд наголосив, що «із прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частиною четвертою статті 122 КАС України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення».

Натомість, суд бере до увагу ту обставину, що вказана позиція Верховного Суду щодо трактування норм права в частині строків звернення до суду із позовом про оскарження рішень, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних, висловлена після прийняття оскаржуваних рішень. Тобто, припустити таку істотну зміну у позиції щодо строків оскарження спірних рішень позивач очевидно не міг.

Як зазначив представник позивача, при підготовці документів для подання даного позову до суду - Позивач керувався строками звернення до суду, визначеними п. 56.18 ст. 56, ст. 102 ПК України - 1095 днів та судовою практикою, діючою з початку зупинення реєстрації ПН (березень 2018 р.) до 02.07.2020 р. (Постанови Верховного Суду від 17 липня 2019 року (справа №640/46/19), від 14 лютого 2019 року (справа № 813/4921/17).

При вирішенні питання щодо поважності пропуску строку суд враховує позицію колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі ВС, викладену у Постанові від 30.03.2020 року у справі №826/10808/18, в якій суд дійшов висновку про те, що зміна судової практики в комплексі з іншими обставинами може вважатись поважною причиною пропуску процесуальних строків.

Однією із основних засад адміністративного судочинства є верховенство права (ч. 3 ст. 2 КАС України). Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України). Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 6 КАС України).

Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21.1.2019р. у справі "Мельник проти України"). У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (Melnyk v. Ukraine, N 23436/03).

Відповідно до ст.ст.118, 121 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Таким чином, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на звернення до суду із даним позовом, а тому поновлює Товариству з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» строк для звернення до суду із даною позовною заявою.

Також, 11.05.2021 року за вх.№ЕП/12689/21 від представника позивача надійшла заява про відстрочення сплати судового збору. В обґрунтування наданої заяви вказано, що враховуючи, що предметом позову у справі 420/7288/21 є оскарження 542 рішень контролюючого органу, ТОВ «Тедіс Україна» повинно сплатити суму судового збору з розрахунку за 542 вимоги немайнового характеру, що становить 1 230 340,00 грн.

В період березень - квітень 2018 року ДФС України було здійснено масове зупинення реєстрації податкових накладних, більше 30 тисяч, складених ТОВ «Тедіс Україна» за господарськими операціями з поставки тютюнових виробів ряду своїх контрагентів. Внаслідок оскарження вищевказаних неправомірних рішень контролюючого органу ТОВ «Тедіс Україна» вже сплатило значну суму судового збору, яка на даний момент становить близько 3 000 000,00 грн. (за подання попередніх 37 позовних заяв) та яка, після задоволення позовних вимог, не повернута органами казначейства України і до цього часу. Крім сплаченого судового збору у розмірі 3 000 000,00 грн., ТОВ «Тедіс Україна» 11.09.2020 р. сплатило до Державного бюджету України 131 199 450,00 грн. штрафу згідно рішення Антимонопольного комітету України від 16.12.2016 р. № 551-р. Вищевказані витрати по сплаті судового збору та штрафу значним чином негативно вплинули на майновий стан Позивача та результати ведення його господарської діяльності.

При цьому, діяльність Товариства з матеріальної точки зору ускладнена поширенням на території України коронавірусу COVID-19.

До заяви про зміну предмету позову представником позивача також надано докази сплати судового збору у сумі 20000 грн. (платіжне доручення №171682 від 05.05.2021 року).

Вирішуючи дане питання суд виходить із такого.

Згідно з ч.3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи , які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст. 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 3 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до адміністративного суду суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем адміністративного позову немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України Про державний бюджет на 2021 рік встановлено прожитковий мінімум з розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2021 року 2270 грн.

При цьому, згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Прохання позивача про визнання акта протиправним та скасування нерозривно пов`язане з проханням зобов`язати вчинити дії, тому є одним способом захисту та відновлення порушеного права і у питанні сплати судового збору вважається однією немайновою позовною вимогою (правова позиції ВС/КАС у Постанові від 12.11.2019 року у справі №640/21330/18).

Отже, сума судового збору за подання до адміністративного суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» адміністративного позову немайнового характеру становить 1230340 грн. (542 вимога* 2270 грн.).

За правилами частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Так, вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, встановлений ст. 5 ЗУ № 3674-VI.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно ч. 2 ст. 8 ЗУ № 3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 14.01.2021 р. по справі №0940/2276/18 дійшла висновку, що юридична особа керуючись положеннями ст. 133 КАС України, не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Суд враховує великий розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання даного позову - 1230340 грн.

Позивачем до суду надано докази понесення значних фінансових витрат, пов`язаних із вирішенням у судовому порядку питання правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, а саме копії платіжних документів про сплату судового збору.

Позивач не ухиляється від сплати судового збору та не просить необґрунтовано звільнити Товариство від покладених на нього обов`язків по сплаті судового збору. Позивачем надано докази часткової сплати судового збору у сумі 20000 грн. (платіжне доручення №171682 від 05.05.2021 року).

З урахуванням фактичних обставин справи, а також майнового стану позивача, суд вважає за необхідне, забезпечивши позивачу належні умови для реалізації права на звернення до суду, застосувати передбачений ч. 1 ст. 8 ЗУ № 3674-VI механізм та відстрочити позивачу сплату судового збору за подання даного позову немайнового характеру у сумі 1210340 грн. (з урахуванням сплати 20 000 грн. судового збору) до ухвалення судового рішення у даній справі.

З огляду на викладені вище доводи та обставини, суд вважає, що недоліки позовної заяви позивачем усунуті.

Розглянувши матеріали позовної заяви суд встановив, що вона відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 КАС України. Зазначений спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та підсудний Одеському окружному адміністративному суду.

Частиною 1 статті 12 КАС України в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно ч. 3 ст. 12 КАС України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною 5 статті 12 КАС України визначено, що умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням критеріїв, встановлених ч. 3 ст. 257 КАС України, обґрунтованих у позовній заяві, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду у порядку загального позовного провадження у відповідності до ч. 3, 4 ст. 12 КАС України.

11.05.2021 року за вх.№ЕП/12687/21 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в обґрунтування якого вказано, що предметом оскарження є 542 рішення суб`єкта владних повноважень, однак до електронного кабінету платника податку не було направлено 66 із оскаржуваних рішень, з огляду на що позивач просить витребувати їх у ДФС України.

Згідно ч.4 ст.9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.ч.3, 7-9 ст.80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом. У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Беручи до уваги необхідність дослідження усіх оскаржуваних рішень, для повного та всебічного розгляду справи суд вважає за необхідне витребувати у Державної фіскальної служби України () належним чином засвідчені копії рішень, наведених у клопотанні Товариства.

Керуючись ст.ст. 9, 12, 80, 118, 121, 122, 134, 160, 161, 171, 241-243, 248, 257-258, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» строк для звернення до суду із позовною заявою.

Відстрочити Товариству з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» сплату судового збору за подання даного позову у сумі 1210340 (один мільйон двісті десять тисяч триста сорок) грн. до ухвалення судового рішення у даній справі.

Прийняти до розгляду позовну заяву та відкрити провадження у справі за адміністративною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» (, адреса: прос. Шевченка, 4А, м. Одеса, 65044) до Державної фіскальної служби України (, адреса: Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні.

Розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Призначити підготовче засідання на 09.06.2021 року о 12:00 год. у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань №21 (другий поверх).

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив подається до суду разом із документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Витребувати у Державної фіскальної служби України () належним чином засвідчені копії рішень про відмову у реєстрації податкових накладних за господарськими операціями з товариством з обмеженою відповідальністю «ГОРПРЕСА»:

1) Рішення № 712400/30622532 від 21.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 493919/24 від 31.03.2018 р.;

2) Рішення № 717214/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533260/26 від 07.04.2018 р.;

3) Рішення № 717212/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533261/26 від 07.04.2018 р.;

4) Рішення № 717191/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533262/26 від 07.04.2018 р.;

5) Рішення № 717199/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533263/26 від 07.04.2018 р.;

6) Рішення № 717195/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533264/26 від 07.04.2018 р.;

7) Рішення № 717298/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533265/26 від 07.04.2018 р.;

8) Рішення № 717203/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533266/26 від 07.04.2018 р.;

9) Рішення № 717205/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533267/26 від 07.04.2018 р.;

10) Рішення № 717256/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533268/26 від 07.04.2018 р.;

11) Рішення № 717255/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533269/26 від 07.04.2018 р.;

12) Рішення № 717266/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533270/26 від 07.04.2018 р.;

13) Рішення № 717258/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533271/26 від 07.04.2018 р.;

14) Рішення № 717263/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533272/26 від 07.04.2018 р.;

15) Рішення № 717259/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533273/26 від 07.04.2018 р.;

16) Рішення № 717274/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533274/26 від 07.04.2018 р.;

17) Рішення № 717260/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533275/26 від 07.04.2018 р.;

18) Рішення № 717264/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533276/26 від 07.04.2018 р.;

19) Рішення № 717249/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533277/26 від 07.04.2018 р.;

20) Рішення № 717253/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533278/26 від 07.04.2018 р.;

21) Рішення № 717248/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533279/26 від 07.04.2018 р.;

22) Рішення № 717246/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533280/26 від 07.04.2018 р.;

23) Рішення № 717245/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533281/26 від 07.04.2018 р.;

24) Рішення № 717244/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533282/26 від 07.04.2018 р.;

25) Рішення № 717239/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533284/26 від 07.04.2018 р.;

26) Рішення № 717238/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533285/26 від 07.04.2018 р.;

27) Рішення № 717237/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533286/26 від 07.04.2018 р.;

28) Рішення № 717242/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533287/26 від 07.04.2018 р.;

29) Рішення № 717252/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533288/26 від 07.04.2018 р.;

30) Рішення № 717235/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533289/26 від 07.04.2018 р.;

31) Рішення № 717229/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533290/26 від 07.04.2018 р.;

32) Рішення № 717267/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533291/26 від 07.04.2018 р.;

33) Рішення № 717224/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533292/26 від 07.04.2018 р.;

34) Рішення № 717226/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533293/26 від 07.04.2018 р.;

35) Рішення № 717225/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533294/26 від 07.04.2018 р.;

36) Рішення № 717218/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533295/26 від 07.04.2018 р.;

37) Рішення № 717240/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533296/26 від 07.04.2018 р.;

38) Рішення № 717276/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533297/26 від 07.04.2018 р.;

39) Рішення № 717257/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533351/26 від 07.04.2018 р.;

40) Рішення № 717251/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533352/26 від 07.04.2018 р.;

41) Рішення № 717254/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533359/26 від 07.04.2018 р.;

42) Рішення № 717223/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533360/26 від 07.04.2018 р.;

43) Рішення № 717297/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533375/26 від 07.04.2018 р.;

44) Рішення № 717279/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533376/26 від 07.04.2018 р.;

45) Рішення № 717193/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533381/26 від 07.04.2018 р.;

46) Рішення № 717202/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533382/26 від 07.04.2018 р.;

47) Рішення № 717227/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533383/26 від 07.04.2018 р.;

48) Рішення № 717187/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533384/26 від 07.04.2018 р.;

49) Рішення № 717207/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533451/26 від 07.04.2018 р.;

50) Рішення № 717215/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533453/26 від 07.04.2018 р.;

51) Рішення № 717211/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533454/26 від 07.04.2018 р.;

52) Рішення № 717208/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533455/26 від 07.04.2018 р.;

53) Рішення № 717216/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533456/26 від 07.04.2018 р.;

54) Рішення № 717206/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533457/26 від 07.04.2018 р.;

55) Рішення № 717210/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 533468/26 від 07.04.2018 р.;

56) Рішення № 717292/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 536711/24 від 07.04.2018 р.;

57) Рішення № 717284/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 536712/24 від 07.04.2018 р.;

58) Рішення № 717282/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 536713/24 від 07.04.2018 р.;

59) Рішення № 717295/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 536714/24 від 07.04.2018 р.;

60) Рішення № 717294/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 536715/24 від 07.04.2018 р.;

61) Рішення № 717281/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 536716/24 від 07.04.2018 р.;

62) Рішення № 717278/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 536717/24 від 07.04.2018 р.;

63) Рішення № 717283/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 536718/24 від 07.04.2018 р.;

64) Рішення № 717275/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 536719/24 від 07.04.2018 р.;

65) Рішення № 717273/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 536720/24 від 07.04.2018 р.;

66) Рішення № 717268/30622532 від 23.05.2018 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 536960/24 від 07.04.2018 р.

Витребувані докази надати до суду у строку, визначений для подання відзиву на позовну заяву.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://adm.od.court.gov.ua/sud1570/gromadyanam/cases/.

Копію ухвали направити учасникам справи, разом з інформацією про їхні процесуальні права та обов`язки.

Справа розглядатиметься суддею одноособово.

Ухвала не підлягає оскарженню та набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Аракелян