Справа № 751/9248/19
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №751/9248/19 Суддя (судді) першої інстанції: Яременко І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.

за участі секретаря судового засідання Вітчинкіної К.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача 1 не з`явився

представника відповідача 2 не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Ганжі Віктора Сергійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

16.12.2019 року ОСОБА_2 звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом до поліцейського взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП Ганжі В.С., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив визнати протиправними дії відповідача 1 та скасувати постанову серії ДПО18 №585244 від 04.12.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, в якій просить скасувати рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 листопада 2020 року повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що інспектором взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенантом поліції Атрощенко Р.В. 04.12.2019 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №585545, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

ОСОБА_2 була подана позовна заява до Новозаводського районного суду міста Чернігова про скасування постанови серії ДПО 18 №585545 від 04.12.2019 року. За результатами розгляду вказаної позовної заяви, рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14.01.2020 у справі №751/9250/19 ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказане рішення суду залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 року.

Також, 04.12.2020 року поліцейським взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП Ганжою В.С. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №585244, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 04.12.2020 о 15 год. 17 хв. в м. Чернігові по проспекту Миру, керував транспортним засобом ГАЗ 2752, д.н.з. НОМЕР_1 та при цьому не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1(а) ПДР.

Позивач, вважаючи протиправною постанову серії ДПО18 №585244 від 04.12.2020, звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова серії ДПО18 №585244 від 04.12.2020 прийнята обґрунтовано, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з дотримання принципу пропорційності, оскільки дотримано баланс між несприятливими наслідками для інтересів позивача і цілями, на досягнення який спрямована оскаржувана постанова, уповноважений поліцейський оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР)

У відповідності до ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд першої інстанції, дослідивши відеозапис з місця вчинення адміністративного правопорушення, встановив, що ОСОБА_2 продемонстрував поліцейському Ганжі В.С. посвідчення, на якому данні щодо прізвища, ім`я та по-батькові водія заклеєні стороннім непрозорим предметом (як прокоментував поліцейський ізолентою), з чим погодився позивач та відповів на запитання поліцейського, що так буває. Такі дії водія суд першої інстанції розцінив як невиконання вимог п. 2.1 (а) та 2.4 ПДР.

Відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 1211, 1212, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідності до ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Положеннями абз. 2 ч. 2 ст. 16 вказаного Закону передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1(а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно з пп. «а» п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Підстави для перевірки документів особи визначені також у ст. 32 Закону №580-VIII.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону №580-VIII поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 та для вимоги надати посвідчення водія став висновок поліцейського про порушення позивачем під час керування транспортним засобом «ГАЗ-2752», державний номерний знак НОМЕР_1 , встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 28 км/год., чим порушено п. 12.4 ПДР України та вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказаним обставинами в подальшому була надана оцінка під час розгляду справи №751/9250/19 за наслідками якої, ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказане рішення суду залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020.

Зазначене спростовує аргументи позивача, наведені ним в апеляційній скарзі, що у відповідача 1 не було підстав для перевірки його посвідчення водія, отже, вимога інспектора про надання документів до перевірки була законною.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач продемонстрував посвідчення водія, втім відповідач 2 не мав можливості ідентифікувати приналежність такого посвідчення саме позивачу, оскільки Прізвище Ім`я По батькові, зазначене на ньому були заклеєні.

Колегія суддів погоджується, з судом першої інстанції, що оскільки продемонстроване позивачем посвідчення не дає змоги відповідачу 1 ідентифікувати водія вказане потрібно розцінити як не пред`явлення посвідчення водія на вимогу інспектора, що підпадає під адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення відповідачем 1 прав позивача на реалізацію захисту своїх прав, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки матеріалами справи підтверджено, що поліцейським роз`яснив водію причину зупинки, його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі і право користуватися юридичною допомогою адвоката і послугами перекладача.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що в період тривалого розгляду 04.12.2019 року справи про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_2 володів українською мовою і добре розумів суть досліджуваних обставин і розглядуваних подій. Також водій ОСОБА_2 демонстрував працівникам поліції свій високий рівень юридичних знань і навіть робив зауваження працівникам поліції щодо певних правових питань. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності ОСОБА_2 на місці було винесено спірну постанову від 04.12.2019 року та ознайомлено із її змістом останнього. Така постанова була підписана позивачем без зауважень.

Таким чином, колегія суддів апеляційної суду приходить до висновку про дотримання працівниками поліції вимог законодавства щодо порядку провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів, дослідивши наявний у матеріалах справи відеозапис на відповідному диску, який був наданий до суду першої інстанції разом з відзивом відповідача 1, звертає увагу позивача, що у разі наявності у нього сумніву в їх справжності та відсутності фальсифікацій з боку відповідачів щодо їх змісту, як то склейки, монтування, обробка, тощо, про які зазначає ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, позивач керуючись приписами ч. 1 ст. 102 КАС України міг клопотати про проведення експертизи вказаних носіїв як в суді першої інстанції так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, чого ним зроблено не було. Отже колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача щодо його сумнівів в якості відеозаписів.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права при залученні у якості співвідповідача до даної справи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, колегія суддів не бере до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 246 КУпАП Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Статтею 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, зокрема, за частинами 1, 2, 3, 5 ст. 122 КУпАП, частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.02.2021 залучено до участі у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП Ганжи Віктора Сергійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3).

Як вбачається з мотивувальної частини вказаної ухвали 21.02.2021 в судовому засіданні: «Судом на обговорення поставлено питання про необхідність залучення до участі в справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції НП України. У судовому засіданні позивач вважав за необхідне залучити до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції НП України. Представники позивача у судовому засіданні покладались на розсуд суду. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала проти залучення до участі в справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції НП України.»

Отже, зважаючи на викладене вище, колегія суддів критично ставиться до тези позивача, зазначеної в апеляційній скарзі, що залучення співвідповідача до розгляду даної справи відбулось з порушенням норм процесуального права та поза його волевиявленням.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Повний текс постанови складено 12 травня 2021 року.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан