Справа № 477/2273/20
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 477/2273/20

Категорія справи: 113070100 Головуючий в 1 інстанції:Семенова Л. М. Місце ухвалення рішення: м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А.І.

- Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №3105524 від 08.09.2020 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що йому не зрозуміло, а в оскаржуваній ухвалі не зазначено, яким саме способом його було повідомлено про дату та час судових засідань, та якими саме доказами таке сповіщення підтверджується.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, керувався тим, що позивач повторно без поважних причин не з`явився в судове засідання, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, а тому прийшов до висновку про наявність підстав для застосування ст.240 КАС України щодо залишення позову без розгляду.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Перше неприбуття в судове засідання без поважних причин, відповідно до ч.2 ст.128 КАС України, тягне за собою відкладення розгляду справи, а друге - залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 240 КАС України.

Таким чином, наведеними нормами окреслено характер процесуальної поведінки, яка зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їхню реалізацію так, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без значних затримок та невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо явки у судове засідання.

З п.4 ч.1 ст.240 КАС України слідує, що правило про залишення позову без розгляду у випадку повторної неявки має застосовуватися до позивачів, які не є суб`єктами владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року по справі № 160/4719/19.

Згідно з вимогами ч.5 ст.205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Таким чином, при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду підлягає з`ясуванню: чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд перший і другий раз; чи обидва рази були відсутні поважні причини неприбуття позивача або інформація про такі причини; чи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

Залишаючи позов без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.240 КАС України суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно без поважних причин не з`явився в судове засідання, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.

Відповідно до ч.3 ст. 126 КАС України повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.

З матеріалів справи вбачається, що в судове засідання призначене на 11.01.2021 року 16 год. 00 хв. позивач не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання телефонограми від 04.01.2021 року за номером телефону вказаним позивачем в позовній заяві (а. с.21) . Телефонограму передав секретар судового засідання Дячок Л.С. Прийняв телефонограму позивач. Заперечень від позивача щодо повідомлення телефонограмою не надходило.

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання розгляд справи відкладено на 15.02.2021 року та роз`яснено позивачу наслідки неявки у судове засідання передбачені ст. 205 КАС України.

Водночас, позивач повторно не з`явився у судове засідання призначене на 15.02.2021 року 10 год. 30 хв.

При цьому, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку, зокрема на адресу позивача, зазначену ним у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 направлено ухвалу суду від 11.01.2021 року, в якій зазначено про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення отриманого ОСОБА_1 21.01.2021 року (а.с.39)

Позивачем суд про причини неявки не повідомлено, будь-яких заяв або клопотань до суду не надано. Заяви та клопотання про зміну фактичного місця проживання від позивача до суду не надходили.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивач був обізнаний про розгляд даної справи в суді першої інстанції, а доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення сторони позивача про призначене судове засідання, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до положень, передбачених ч.1, 2 ст.44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Колегія суддів зазначає, що крім наявних прав, учасники справи наділені також певними обов`язками, що кореспондують процесуальним правам інших осіб, та дають змогу здійснювати ефективний розгляд справи судом. При цьому, процесуальні права і обов`язки будь-якої особи, яка бере участь у справі, не можуть визнаватися більш або менш важливими ніж права і обов`язки другої особи, яка бере участь у справі. Неповідомлення про причини неприбуття за правовими наслідками прирівняне до неприбуття в судове засідання без поважних причин. Причини неприбуття слід визнавати неповажними, якщо за таких причин особа мала реальну можливість прибути в судове засідання або надіслати свого представника. Тож поважність причин неприбуття є оціночною категорією, яка залежить від конкретних обставин, тому про вирішення цього питання суд постановляє вмотивовану ухвалу.

Судом враховано, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення позивача належним чином про дату час і місце проведення судових засідань за його участю для реалізації ними права судового захисту його прав та інтересів.

Отже, доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам процесуального права.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 11 травня 2021 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова