Справа № 160/12300/20
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 травня 2021 року Справа №160/12300/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфанової О.В.

за участі секретаря судового засідання Манько К.А.

за участі:

представника позивача Бойко Г.І.

представника відповідача Новіков Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в якій позивач просить:

Визнати протиправним та скасувати рішення Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 05.06.2020 року «Про затвердження тарифів на послуги водопостачання».

Ухвалою суду відкрито провадження по справі.

Відповідно до ч. 13, 15 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому - КАС України) суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 10 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються, у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт.

Згідно п. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, ч. 2 ст. 264 КАС України, право оскаржити нормативно - правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких застосовано цей акт.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно визначення, веденого у пункті 8 частини першої статті 4 КАС України, позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Частиною першою статті 5 КАС України гарантовано право кожній особі в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відтак завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14.12.2011 року №19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у наявності у особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою судового захисту є наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів безпосередньо позивача з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

На необхідності такого застосування норм процесуального права наголошується у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.06.2018 року в справі №826/4406/16 (адміністративне провадження №К/9901/454/17 (№К/9901/39/18)).

Так, оскаржуваним рішенням встановлено тариф на послуги з водопостачання населенню 20,00 грн./куб.м.

Представник позивача на підтвердження права позивача щодо оскарження рішення Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 05.06.2020 року «Про затвердження тарифів на послуги водопостачання» вказав про те, що він є власником кількох земельних ділянок на території Сурсько-Литовської сільської ради, на яких планується будівництво жилого будинку.

Крім того, представник позивача зазначає, що позивач не зареєстрований, але проживає постійно з ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 в будинку, який на праві приватної власності належить дружині позивача.

Також, судом встановлено, що будинок за адресою в селі Сурсько-Литовське, вул. 50 років Перемоги, 26 не підключений до мережі водопостачання.

Суд зазначає, що навіть у випадку, коли акт підлягає оскарженню у випадку коли його оскаржує суб`єкт щодо якого може бути застосований цей акт, наслідки для позивача у вигляді порушення його прав, свобод та законних інтересів внаслідок чинності такого акта або окремих його положень мають бути "неминучими", а не "можливими", тобто такими, що можуть і не настати.

Представником відповідача в судовому засіданні зазначено, що до 2020 року село Сурсько-Литовське не було облаштовано мережею водопостачання та на даний час до мережі водопостачання підключають мешканців за бажанням.

Таким чином, позивачу необхідно надати обґрунтування з доказами на підтвердження факту застосування рішення Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 05.06.2020 року «Про затвердження тарифів на послуги водопостачання» до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано зазначене рішення в обов`язковому порядку.

На підставі наведеного, керуючись статтями 161, 169, 171, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу термін для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали та усунути недоліки позовної заяви, а саме:

надати обґрунтування з доказами на підтвердження факту застосування рішення Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 05.06.2020 року «Про затвердження тарифів на послуги водопостачання» до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано зазначене рішення в обов`язковому порядку.

Попередити позивача про наслідки невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною 15 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою позовна заява залишається без розгляду, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено оскарження ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суддя О.В. Єфанова