Справа № 705/1399/21
Суддя: Піньковський Р. В.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/1399/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

секретаря судового засідання Безвенюк Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Управління - начальника відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Лемеш Дмитра Леонідовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про те, що 11.03.2021 року заступник начальника Управління - начальник відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Лемеш Д.Л. винесено постанову серії ПН МКМ №005691 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень.

Відповідно до цієї постанови підставою її винесення став протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ № 005703 від 10.03.2021 року, відповідно до якого встановлено, що громадянин Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме працевлаштувався без дозволу на застосування праці іноземців. Місце вчинення правопорушення: м. Київ, вул. Довженка, 2, чим порушено ст. 42 ЗУ «Про зайнятість населення».

Вищевказаний протокол йому не вручався.

У відповідності до оскаржуваної постанови його місцем роботи вказано службу доставки «Глово», посада кур`єр. Однак, позивач вказує, що він не працював в «Глово». В той день, коли на нього склали протокол про адміністративне правопорушення, він знаходився у місті Києві по вулиці Довженка, 2, в дворі, де він тимчасово проживав зі своєю сім`єю та ремонтував скутер. Тоді до нього підійшли невідомі особи, як пізніше він дізнався, то були особи з Державної міграційної служби, з вимогою надати їм документи, які посвідчують особу. Потім його примусово завели в мікроавтобус та доставили у відділ міграційної служби по вулиці Петропавлівській, 11. Там він надав їм посвідку на тимчасове проживання. На його запитання про причину затримання, йому повідомили, що він працює без дозвільних документів. Він пояснив, що не працює, копію протоколу йому не вручили, а лише надали листок, у якому він поставив свій підпис, його відпустили нічого не пояснюючи. Працівники ДМС повідомили його, що він повинен прибути до них 13.03.2021 року. Прийшовши у вказаний день, йому повідомили, що йому необхідно з`явитися 15.03.2021 року.

Лише 15.03.2021 року він дізнався, що його притягнули до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 5100 гривень, за те, що він нібито працює кур`єром в службі доставки «Глово», що не відповідає дійсності.

15.03.2021 року йому було вручено постанову, яку винесено 11.03.2021 року.

Вказану постанову вважає необґрунтованою та такою, що порушує його права, оскільки вона була винесена без фактичного розгляду, без його участі, його не було повідомлено про дату та час розгляду, не відібрали у нього письмових пояснень, на надали йому можливості скористатися правовою допомогою, не надали йому перекладача, тому вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Додатково повідомляє суд, що 17.02.2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП за те, що він працював кур`єром в службі доставки «Глово». Вказане відповідало дійсності, тому він сплатив штраф за це порушення. Після цього випадку в «Глово» не працював та зараз не працює.

Просить суд визнати незаконними дії заступника начальника Управління - начальника відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Лемеш Дмитра Леонідовича з приводу винесення постанови від 11.03.2021 року серії ПН МКМ №005691 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 гривень.

Скасувати постанову від 11.03.2021 року серії ПН МКМ №005691 по справі про адміністративне правопорушення. Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснив, що 15.03.2021 року йому було вручено копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 5100 гривень за нібито вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП. Ознайомившись із оскаржуваною постановою, зрозумів, що вона є незаконною, не містить будь-яких підтверджень вчинення ним адміністративного правопорушення, була винесена у його відсутність, без надання йому можливості надати пояснення та скористатися правовою допомогою та без урахування того факту, що на той час, як і зараз, він не працює кур`єром у «Глово». Дійсно, працівники ДМС 10.03.2021 року, коли він ремонтував мопед, підійшли до нього, запропонували йому пройти з ними та відвезли його у відділок, перевірили його документи, нічого не пояснивши, повідомили, що йому необхідно з`явитися до них 13.03.2021 року. Коли він з`явився 13.03.2021 року, йому повідомили про те, що йому необхідно вдруге з`явитися до них 15.03.2021 року і лише в цей день він дізнався про нібито порушення ним правил працевлаштування іноземців в Україні. У зв`язку з цим просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будь-яких письмових пояснень, заяв, заперечень до суду не надходило, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, вислухавши думку позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступником начальника Управління-начальником відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області Лемеш Д.Л. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКМ №005691 у виді штрафу у розмірі 5100 грн. за порушення ст. 42 ЗУ «Про зайнятість населення», відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Стаття 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та ін.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно ч. 1 ст. 203 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною нормою закону настає за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про зайнятість населення» праця іноземців та осіб без громадянства може застосовуватися на різних посадах в одного або декількох (двох і більше) роботодавців, за умови отримання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства на кожній посаді.

Праця іноземних високооплачуваних професіоналів може застосовуватися без дозволу на посадах за сумісництвом, якщо строк дії трудового договору на посаді за сумісництвом не перевищує строк дії дозволу за основним місцем роботи.

Згідно ч. 6 ст. 42 Закону України «Про занятість населення» без передбаченого цією статтею дозволу здійснюється працевлаштування: іноземців, які постійно проживають в Україні; 2) іноземців, які набули статусу біженця відповідно до законодавства України або одержали дозвіл на імміграцію в Україну; іноземців, яких визнано особами, що потребують додаткового захисту, або яким надано тимчасовий захист в Україні; представників іноземного морського (річкового) флоту та авіакомпаній, які обслуговують такі компанії на території України; працівників закордонних засобів масової інформації, акредитованих для роботи в Україні; спортсменів, які набули професійного статусу, артистів та працівників мистецтва для роботи в Україні за фахом; працівників аварійно-рятувальних служб для виконання термінових робіт; працівників іноземних представництв, які зареєстровані на території України в установленому законодавством порядку; священнослужителів, які є іноземцями і тимчасово перебувають в Україні на запрошення релігійних організацій для провадження канонічної діяльності лише у таких організаціях з офіційним погодженням з органом, який здійснив реєстрацію статуту (положення) відповідної релігійної організації; іноземців, які прибули в Україну для участі у реалізації проектів міжнародної технічної допомоги; іноземців, які прибули в Україну для провадження викладацької та/або наукової діяльності у закладах фахової передвищої та вищої освіти на їх запрошення; інших іноземців у випадках, передбачених законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог Закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими Законом способами.

За змістом ст.ст. 9, 33 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку Законом передбачено адміністративну відповідальність. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 248 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з Законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

За змістом ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному Законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись Законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.ст. 278-280 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заступником начальника Управління - начальником відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області Лемеш Дмитром Леонідовичем при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серія ПН МКМ №005691 від 15.03.2021 року за ч. 1 ст. 203 КУпАП відносно громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді штрафу в сумі 5100,00 грн. не з`ясовано дійсні обставини справи, оскільки у вказаній постанові відсутня будь-яка інформація з посиланням на відповідні докази щодо дійсного працевлаштування ОСОБА_1 кур`єром служби доставки «Глово», отже висновок відповідача щодо порушення позивачем ч. 2 ст. 42 ЗУ «Про зайнятість населення» є передчасним, недоведеним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Також на підставі змісту наявних у матеріалах справи документів, судом встановлено, що під час розгляду справи та винесення постанови про накладення адміністративного стягненнязаступником начальника Управління - начальником відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області Лемеш Д.Л. не було забезпечено право позивача при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, перекладач не залучався, в той же час відповідач не скористався правом подати докази на спростування даних обставин.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких умов, суд приходить до висновку, що повноважна особа не дотрималась вимог закону про накладення адміністративного стягнення на підставах і в порядку, встановлених Законом на основі суворого додержання законності у точній відповідності з законом. Порушено наведені вище положення про всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом, керуючись Законом і правосвідомістю, врахованих ст. 33 КУпАП обставин зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення не вбачається.

У даному випадку відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування не виконано та не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги громадянина Туркменістану ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241-247, 250, 255, 270, 271, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 33, 203, 245, 248, 251, 252, 268, 274, 278-280 КУпАП, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконними дії заступника начальника Управління - начальника відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Лемеш Дмитра Леонідовича при винесенні постанови від 11.03.2021 року серії ПН МКМ №005691 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 гривень.

Скасувати постанову заступника начальника Управління - начальника відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Лемеш Дмитра Леонідовича від 11.03.2021 року серії ПН МКМ №005691 по справі про адміністративне правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Р. В. Піньковський