Справа № 160/761/21
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2021 року Справа № 160/761/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Корнійчук Наталії Іванівни про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
19.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить визнати протиправними дії ОСОБА_2 , заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо надання неповної, недостовірної та завідомо неправдивої відповіді на письмове звернення ОСОБА_1 від 30 листопада 2020 року; зобов`язати ОСОБА_2 , заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області всебічно, повно та об`єктивно розглянути звернення ОСОБА_1 від 30 листопада 2020 року та надати належним чином обґрунтовані, мотивовані та вичерпні письмові відповіді на заяву з кожного окремого питання постановленого у ній по суті заявлених вимог, в термін передбачений ст. 20 Закону України "Про звернення громадян"; постановити окрему ухвалу і направити її Голові Правління Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону заступником начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Корнійчук Наталією Іванівною та про розгляд питання щодо притягнення її до відповідальності; стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 30.11.2020 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою в якій просив невідкладно, в межах 5 - ти робочих днів, надати йому особисто письмову відповідь про згоду, чи не згоду виконати в добровільному порядку судове рішення від 28.09.2020 року у справі № 160/7202/20. 08.01.2021 року на його адресу, за підписом заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Корнійчук Н.І. надійшов лист, в якому повідомлено, що на виконання рішення від 28.09.2020 року у справі № 160/7202/20 проведено перерахунок пенсії з 18.02.2020 року. А також вказано, що заборгованість за рішенням суду буде виплачена після виділення додаткових бюджетних призначень Пенсійному фонду України для виплати сум, нарахованих за рішенням суду. Позивач вважає, що надаючи йому такого листа, ОСОБА_2 , як суб`єкт владних повноважень, грубо та суттєво порушила Конституцію України та Закони України, її дії є протиправними, у зв`язку і чим звернувся до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 року справу № 160/761/21 прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
23.02.2021 року позивачем надано відповідь на відзив, в якій підтримано позицію викладену в позовній заяві.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує довічне грошове утримання у розмірі 86 відсотків від заробітної плати працюючого судді.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року в адміністративній справі №160/7202/20 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області: визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.04.2020 за №36.1/03-8/18 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 27.02.2020 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області від 26.02.2020 року №Б-с-417, з урахуванням фактично виплачених сум за період з 18.02.2020 року по 29.02.2020 року.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року в адміністративній справі №160/7202/20 відповідачем не було оскаржено та 29.10.2020 року набрало законної сили.

30.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій пропонував негайно виконати судове рішення в добровільному порядку та просив невідкладно, в межах 5 робочих днів надати йому особисто письмову відповідь, якою повідомити про згоду чи не згоду виконати в добровільному порядку судове рішення у справі № 160/7202/20 від 28.09.2020 року.

Листом від 18.12.2020 року № 24199-24349/В-01/8-0400/20 «Про розгляд звернення» Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало відповідь на звернення позивача, якою повідомило, що на виконання рішення ДОАС від 28.09.2020 року № 160/7202/20 проведено перерахунок пенсії з 18.02.2020 року. А також зазначено, що заборгованість за рішенням суду буде виплачена після виділення додаткових бюджетних призначень Пенсійному фонду України для виплати сум, нарахованих за рішенням суду.

Позивач вважає, що його заява належним чином не розглянута, а відповідь на викладені у ній питання неповна, необґрунтована, необ`єктивна, звернувся з даною позовною заявою до адміністративного суду.є

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суд зазначає, що Закон України «Про звернення громадян» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 7 Закону України Про звернення громадян, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Порядок розгляду звернень у формі заяв та скарг, встановлений статтями 15, 16 вищевказаного Закону.

За приписами ст. 15 Закону України Про звернення громадян, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ст. 18 Закону України Про звернення громадян, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Статтею 19 Закону України Про звернення громадян передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 20 Закону України Про звернення громадян, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Аналіз зазначених вище норм права, дає підстави зробити висновок, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, при цьому, таке право кореспондується із обов`язками органів влади здійснити розгляд таких звернень, з урахуванням їх функціональних обов`язків.

Таким чином, зважаючи на законодавчо встановлений обов`язок органу, до якого направлене звернення, щодо своєчасного розгляду та надіслання заявнику у письмовій формі результатів розгляду звернення, орган вважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку.

Відповідно до пункту 2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, (далі - Положення) Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно підпункту 6 пункту 4 Положення, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо, зокрема, здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів, за достовірністю документів, поданих для призначення пенсії, та відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Підпунктом 17 пункту 4 Положення передбачено, що Пенсійний фонд України здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Пенсійного фонду України, його територіальних органів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Пенсійного фонду України.

У відповідності до підпункту 9 пункту 6 Положення, Пенсійний фонд України для виконання покладених на нього завдань має право порушувати в установленому законом порядку питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 2 Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 № 348 (редакції, чинній на момент звернення позивача з заявою до пенсійного органу), встановлено, зокрема, що усі пропозиції, заяви і скарги, що надійшли, повинні прийматися та централізовано реєструватися у день їх надходження, а ті, що надійшли у неробочий день та час, - наступного після нього робочого дня на реєстраційно-контрольних картках, придатних для оброблення персональними комп`ютерами, або в журналах.

В даному випадку, судом встановлено, що звертаючись до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 30.11.2020 року позивач, просив невідкладно, в межах 5 робочих днів надати йому особисто письмову відповідь, якою повідомити про згоду чи не згоду виконати в добровільному порядку судове рішення у справі № 160/7202/20 від 28.09.2020 року.

Відповідач заступник начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Корнійчук Наталія Іванівна призначена на посаду наказом Пенсійного фонду України №236-0 від 05.07.2011 року та відповідно до пункту 3 Посадової інструкції заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та наказу про розподіл обов`язків між першим заступником та заступником начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №141 від 06.05.2019 року наділена обов`язком щодо розгляду звернень, заяв та скарг.

За результатами розгляду заяви, позивачу надіслано відповідь листом від 18.12.2020 №24199-24349/В-01/8-0400/20 за підписом заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 .

На поставлені позивачем питання повідомлено наступне: "На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року № 160/7202/20 проведено перерахунок пенсії з 18.02.2020 року. Відповідно до частини 5 статті 142 розділу Х Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно із пунктом 2 статті 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Згідно із пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Таким чином, заборгованість за рішенням суду буде виплачена після виділення додаткових бюджетних призначень Пенсійному фонду України для виплати сум, нарахованих за рішенням суду.

Зміст відповіді свідчить про те, що позивачу надано повну, вичерпну, обґрунтовану відповідь на питання, поставлене ним у зверненні від 30.11.2020 року.

Так, позивач просив повідомити про свої наміри щодо виконання рішення суду від 28.09.2020 року в адміністративній справі №160/7202/20, в свою чергу, відповідачем повідомлено про виконання даного рішення.

Зокрема, у відповіді повідомлено про дії, які вжив відповідач на час звернення позивача із відповідною заявою, а саме щодо проведеного перерахунку його довічного грошового утримання з 18.02.2020 року. А також повідомлено про можливість виконання рішення у частині виплати відповідних сум у майбутньому.

Водночас, заяву відповідачу подано 30.11.2020, відповідь на заяву надана 18.12.2020 за №24199-24349/В-01/8-0400/20, тобто у межах встановлених законом строків.

Більш того, як вбачається з листа відповідача, він містить і дату і номер (18.12.2020 №24199-24349/В-01/8-0400/20), тому доводи позивача з даного приводу безпідставні.

Щодо посилань позивача на те, що в листі не приводяться відомості про вхідний реєстраційний індекс його заяви, суд зазначає, що зазначення таких відомостей у листі-відповіді не є обов`язковим та не порушує вимог Інструкції.

Водночас, зазначення у листі-відповіді терміну «пенсія» замість «довічного грошового утримання судді у відставці» жодним чином не вплинуло на її зміст, оскільки використовувалось у загальному значенні та є зрозумілим і не призводить до неоднозначного розуміння.

В контексті зазначеного, суд вважає, що відповідач належним чином, у визначені строки та з дотриманням порядку розглянув заяву позивача, за результатами чого надав повну, об`єктивну, обґрунтовану відповідь.

Зважаючи на наведене, судом не встановлено ознак протиправності в діях відповідача, щодо розгляду звернення позивача, ні порушень прав позивача визначених Законом України "Про звернення громадян".

Щодо вимоги позивача відповідно до частини 1 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України постановити окрему ухвалу і направити її на адресу Голови Правління Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, та про розгляд питання щодо притягнення заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 до відповідальності, суд зазначає наступне.

В обґрунтування такої вимоги позивачем зазначено, що відповідачем заступником начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Корнійчук Наталією Іванівною грубо і суттєво порушено його конституційні права та законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (частина друга статті 249 КАС України).

Стаття 249 КАС України дає можливість суду відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли, для встановлення винних осіб та притягнення їх до юридичної відповідальності.

Окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Підставою для винесення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для винесення окремої ухвали немає.

Суд зауважує, що постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду. Адміністративний суд наділений диспозитивним правом постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, чи діяння яких визнаються протиправними.

Відтак, судом не встановлено підстав для постановлення окремої ухвали та направленні до пенсійного органу, для реагування та вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, притягнення до відповідальності посадових осіб Головного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області винних у грубих порушеннях норм пенсійного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 14.12.2020 року у справі №1.380.2019.006060.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними доказами є докази, які місять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Корнійчук Наталії Іванівни про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська