Справа № 420/1415/21
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1415/21
УХВАЛА

14 травня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кравченка М.М. по справі № 420/1415/21, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду (суддя Кравченко М.М.) перебуває справа № 420/1415/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії.

12.04.2021 р. та 21.04.2021 р. до суду від ОСОБА_1 надійшли тотожні заяви про відвід судді Кравченка М.М .

В обґрунтування заяв позивач зазначив, що 25.02.2021 р. до суду від Державного підприємства "Виробнича фірма "АГРОЦЕНТРЕНЕРГО" Корпорації "УКРАГРОПРОМБУД" надійшла заява про вступ у справу як третьої особи. У вказаній заяві Державне підприємство "Виробнича фірма "АГРОЦЕНТРЕНЕРГО" Корпорації "УКРАГРОПРОМБУД" просить суд залучити до участі у справі № 420/1415/21 ДП "ВФ "АГРОЦЕНТРЕНЕРГО" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; копії заяви та доданих документів суддя не направив; на вимоги про надання можливості ознайомлення з матеріалами провадження суддя безпідставно відмовив та зауважив, що йому по цій справі усе зрозуміло та ніякі інші докази йому не потрібні; таким чином суддя висловив свою думку по справі ще на стадії підготовчого провадження. На підставі зазначеного, на думку заявника, суддя Кравченко М.М. не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, оскільки наявні обставини, які об`єктивно можуть вказувати на можливу його упередженість.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2021р. (суддя Кравченко М.М.) визнано необґрунтованими заяви ОСОБА_1 про відвід судді Кравченка М.М.; справу № 420/1415/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії передано до Відділу надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для визначення судді в порядку, встановленому ч.1 ст.31 КАС України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 14.05.2021р. заяви ОСОБА_1 про відвід судді Кравченка М.М. по справі № 420/1415/21 передано судді Самойлюк Г.П.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч.8 ст.40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

З огляду на зазначене, відповідно до ч.8 ст.40 КАС України, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кравченка М.М. по справі № 420/1415/21 розглянуто в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кравченка М.М. по справі № 420/1415/21, суд дійшов висновку, що остання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

За приписами ст.ст. 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Законодавчо передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме обставин щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Таким чином підстави для відводу, у тому числі самовідводу судді, можна умовно поділити на безумовні - ті, що чітко визначені законом, й оціночні - які вимагають оцінки.

Так, безумовними є наступні підстави: 1) якщо суддя брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо суддя є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 3) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу; 4) підстави, встановлені статтею 37 КАС України. Наявність цих юридичних фактів достатньо для того, щоб суддя був відведений.

До оціночних підстав належать такі підстави: 1) якщо суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 2) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, підстава щодо прямої чи опосередкованої заінтересованості судді в результаті розгляду справи дозволяє особам, які беруть участь у справі, у разі наявності у них доказів можливої заінтересованості судді у вирішенні справи, заявляти відвід судді.

Тобто, в даному випадку особа, яка заявляє відвід судді із вказаної підстави, повинна навести конкретні факти такої заінтересованості судді та підтвердити їх відповідними доказами, що дають підставу для застосування даної норми.

Це може стосуватися тих випадків, коли суддя висловив свою думку до початку розгляду справи по суті, тобто вже визначив тим самим своє ставлення до його результату або коли результат справи зачіпає тією чи іншою мірою інтереси самого судді або ж близьких йому людей.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, проаналізувавши наведені ОСОБА_1 про відвід судді доводи, суд дійшов висновку щодо відсутності передбачених статтею 36 КАС України підстав для відводу судді, оскільки незгода з процесуальним рішенням у іншій справі не може слугувати підставою для відводу судді.

Не заслуговують на увагу, на думку суду, також інші доводи, викладені в клопотанні про відвід судді, оскільки жодним чином не свідчать про наявність упередженості або необ`єктивності судді при розгляді даної адміністративної справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У Рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Piersack vs Belgium (заява №8692/79), Grieves vs UK (заява № 57067/00) зазначено, що в конкретній справі повинно існувати яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Compte, Van Leuven and De Meyere, заява № 7238/75, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Згідно з п.43 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96), та п.50 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02) особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Загальною декларацією з прав людини (ст.10), та Міжнародним пактом про громадянські і політичні права (ч.1 ст.14) гарантовано право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення, згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не лише у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ ІІ показник: Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

У справі "Білуха проти України" (заява №33949/02, рішення від 09.11.2006р.) Європейським судом з прав людини зазначено, що з урахуванням об`єктивного критерію слід визначитися чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні питання того чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що суддя був небезсторонній вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Зокрема, судом встановлено, що до заяви ОСОБА_1 не додано жодних належних, достатніх, та юридично спроможних доказів на підтвердження небезсторонності та упередженості судді.

Частиною 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Як було встановлено судом, позивач в обґрунтування заяв стверджує, що 25.02.2021 р. до суду від Державного підприємства "Виробнича фірма "АГРОЦЕНТРЕНЕРГО" Корпорації "УКРАГРОПРОМБУД" надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи, в якій заявник просить залучити до участі у справі ДП "ВФ "АГРОЦЕНТРЕНЕРГО" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; копії заяви та доданих документів суддя не направив; на вимоги про надання можливості ознайомлення з матеріалами провадження суддя безпідставно відмовив та зауважив, що йому по цій справі усе зрозуміло та ніякі інші докази йому не потрібні; таким чином суддя висловив свою думку по справі ще на стадії підготовчого провадження.

З урахуванням наведеного, заявник вважає, що суддя Кравченко М.М. не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, оскільки наявні обставини, які об`єктивно можуть вказувати на можливу його упередженість.

Суд звертає увагу, що згідно положень ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Викладені позивачем обставини в обґрунтування відводу, на думку суду,є суб`єктивними та не свідчать про те, що суд, який розглядає дану справу, прямо чи опосередковано заінтересований в результаті її розгляду або його дії викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності.

Також судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено інших обставин, які б викликали сумніви у неупередженості та об`єктивності головуючого у справі судді Кравченка М.М. при розгляді справи №420/1415/21.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність заяви ОСОБА_1 про відвід судді Кравченка М.М. по справі № 420/1415/21, в зв`язку з чим зазначена заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 40, 90, 248 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Кравченка М.М. по справі № 420/1415/21за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.П. Самойлюк