Справа № 496/1402/21
Суддя: Пасечник М. Л.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/1402/21
Провадження № 2-а/496/11/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Стрілець Ж.М.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, сержанта поліції Інспектора батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Ботнар Івана Олександровича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою інспектора поліції серії ЕАН №3834657 від 26.02.2021 року, його, було піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказував, що рухаючись на вантажному транспорті DAF НОМЕР_1 напівпричіп НОМЕР_2 по маршруту Харків - Одеса (порт) під митним контролем, під час руху по об`їзній дорозі ПМТ Баштанна пошкодив колесо на середній осі напівпричепа внаслідок відсутності якісного дорожнього покриття та наявності ям по 30-40 см в глибину, колесо ремонту не підлягало, адже був погнутий диск, гума розірвана. Так як можливості відремонтувати колесо на місце не було, він поставив на вісь причепа запасне колесо, щоб добратися до шиномонтажу. При в`їзді в м. Миколаїв в русі був зупинений патрульним автомобілем поліції. На запитання інспектора поліції розповів про ситуацію, що склалася з ним на дорозі. Показав пошкоджене колесо і попросив допомоги у пошуку сертифікаційного шинного центру, інспектор поліції потребував документи. На його прохання нічого не відповів. Склав постанову, вручив йому, після чого сів в патрульний автомобіль і поїхав. Крім того вказував, що інспектор у русі не міг бачити інший малюнок протектора або інший тип шини та не надав жодних доказів встановлення коліс з різним малюнком протектора. Таким чином, позивач діяв у відповідності до ПДР України і не вчиняв жодного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив адміністративний позов задовольнити та зазначив, що згідно МК України, мав встановлені строки доставки вантажу, направлявся з м. Харків до Митного посту в порт м. Одеси,

11.05.2021 року від представника Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП надійшов відзив, згідно якого зазначає, що постанова серії ЕАН №3834657 від 26.02.2021 року за ч.1 ст. 121 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, винесена поліцейським, є обґрунтованою та є законною, позивач наводить надумані причини, які, на його думку, повинні звільнити його від відповідальності за скоєне правопорушення. Разом з тим, факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, є наявним та підтверджується наданими стороною відповідача доказами у вигляді фото шин, рапортом інспектора з даного приводу та відеозаписом з нагрудної бодікамери інспектора «», які долучені відповідачем до відзиву. Враховуючи вищевикладене, факт вчинення правопорушення позивачем є наявним та підтверджується належними доказами.

Сержант поліції Інспектор батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП Ботнар І.О. в судове засідання не з`явився, про час дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чиним. Представником відповідача разом з відзивом до суду було копію письмових пояснень сержанта поліції Ботнар І.О., відповідно до яких встановлено, що 26.02.2021 року патрулюючи Центральний район м. Миколаїв, у складі екіпажу «Коверт452», близько о 06:00 год. за порушення ПДР ними був зупинений транспортний засіб ДАФ, д.н.з НОМЕР_1 , з напівпричепом НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .. Під час перевірки документів та транспортного засобу, було встановлено, що в середині осі напівпричепу, встановлено шини, які мають різний малюнок протектората різні марки. На питання інспектора чому водій допустив таку механічну несправність, на що ОСОБА_1 повідомив, що під час руху йому пробило колесо та поставив запасне, так як йому необхідно продовжити рух по маршруту. На питання, чому він не усунув вказану технічну несправність на найближчому шиномонтажу, ОСОБА_1 повідомив, що так він рухався з м. Харкова до м. Одеси та в кінцевій точці маршруту планував замінити колесо. Також водію були роз`яснені його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та за результатами розгляду. Було винесено постанову серії ЕАН №3834657.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

З наведеного вбачається, що диспозиція, сформульована в ч.1 ст.121 КУпАП, є бланкетною нормою, тобто такою, що, не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. Таким чином, у вказаній постанові про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на відповідний пункт ПДР, що передбачає вимоги до технічного стану транспортного засобу.

Відповідно до п.31.4.5 (г) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам як, зокрема, якщо на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Згідно з п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ст. 222 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, вказана норма серед іншого передбачає оцінку поліцейським, чи винна особа у вчиненні правопорушення.

Водночас, при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення поліцейський надає оцінку доказам, які підтверджують факт вчинення правопорушення.

Зокрема, ст. 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 26.02.2021 року відповідачем була складена постанова серії ЕАН №3834657, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 31.4.5. (г) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.

03.03.2021 року позивач скористався своїм правом на досудове оскарження постанови та звернувся зі скаргою до Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП. 18.03.2021 року отримав поштою відповідь, його скаргу залишено без задоволення. 25.03.2021 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом, таким чином, суд вважає, що пропущений строк звернення до суду є поважним, отже підлягає поновленню.

Зазначена постанова мотивована тим, що водій керував ТЗ з напивпричепом ДН НОМЕР_2 у якого на середній осі були встановлені шини різного типу та з різним малюнком протектора, чим порушив п. 31.4.5 (г) ПДР України.

Згідно відзиву на позовну заяву, факт вчиненого адміністративного правопорушення було зафіксовано на фотознімках колес транспортного засобу та відео з нагрудного відеореєстратору патрульного поліцейського (відеофайл №) з огляду яких встановлено, що на транспортному засобі позивача DAF реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 напівпричіп реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 на середній осі встановлені шини різного типу та з різним малюнком протектору, що і стало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Із наданого відеозапису вбачається, що позивачем не заперечувалося факт вчинення правопорушення, разом з тим, зазначав, що їхав до найближчого шиномонтажу, на що поліцейський відповів йому, що він вже проїжджав шиномонтажну майстерню.

Крім того, з відео з нагрудного відеореєстратору патрульного поліцейського (відеофайл №) вбачається, що постанову у справі про адміністративне правопорушення було оголошено позивачу негайно після закінчення розгляду справи. Позивача ознайомлюють зі змістом винесеної постанови та роз`яснюють порядок оскарження постанови та строки сплати штрафу. Копію постанови позивачем отримано на місці в день винесення її суб`єктом владних повноважень, про що свідчить його особистий підпис.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що відповідачі належними доказами довели правомірність своїх дій, які полягають у притягненні позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Покладення на суб`єкта владних повноважень обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення відповідно до ст. 77 КАС України, помилково сприймається позивачем як повне звільнення від обов`язку доведення своїх вимог.

Водночас, позивачем не подано суду жодних доказів на підтвердження обставин, наведених у позовній заяві.

Окрім того, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Водночас, відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п.9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.1. Правил дорожнього руху, передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватись на вимогах цих Правил.

Разом з тим, відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачі діяли в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3834657 від 26.02.2021 року за формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Крім того, не було надано доказів про те, що відповідачами не були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи та не було роз`яснено позивачу права, не було повідомлено про вчинене ним порушення, не заслухано його пояснення. Також стороною позивача суду не було надано доказів, які б спростовували дані, які містяться в оскаржуваній постанові. Позивачем не доведено, що відповідачами були вчинені дії, які б обмежили права позивача при розгляді справи, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.1 ст. 121, ст. 251 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 77, 242-246, 286 КАС України, п.п. 4, 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року, суд -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду для оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3834657 від 26.02.2021 року.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП, сержанта поліції Інспектора батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП Ботнар Івана Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанову серії ЕАН №3834657 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.02.2021 року - залишити без змін.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.Л. Пасечник