Справа № 215/4884/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 травня 2021 року м. Дніпросправа № 215/4884/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 р. в адміністративній справі №215/4884/20 за позовом ОСОБА_1 до Криворізького міського голови Вілкула Юрія Григоровича, про визнання бездіяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 р. позов повернуто ОСОБА_1 .

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2021 р. залишена без руху з підстав порушення вимог, встановлених статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України в частині сплати судового збору.

Отримання 10 квітня 2021 р. копії зазначеної ухвали суду про залишення без руху апеляційної скарги підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення

27 квітня 2021 р. до Третього апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про звільнення від сплати судового збору. До заяви додано довідку Тернівського управління праці та соціального захисту населення м. Кривого Рогу від 02 квітня 2021 р. № 2961 про суму отриманої ним компенсації по догляду за особою з інвалідністю 1 групи у період з січня 2020 р. по грудень 2020 р.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору скаржник посилається на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача.

Здійснивши аналіз наведених скаржником доводів, колегія суддів дійшла висновку про їх безпідставність, виходячи з наступного.

За приписами статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У розумінні приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому скаржник має довести існування фінансових труднощів.

Надана ОСОБА_1 довідка засвідчує обставину отримання ним компенсації, як особі, яка доглядає за особою з інвалідністю 1 групи, але не підтверджує скрутного майнового стану скаржника та не спроможності сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки вона не містить інформації про відсутність інших джерел доходу.

Положенням пункту 1 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані небажанням сторони сплатити судовий збір, а також небажання доводити факт неспроможності сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку із вирішенням конкретної справи.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР та набрала чинності для України 11 вересня 1997 р., який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

Отже, обов`язок сплати судового збору, встановлений відповідно до закону, має законну мету, та саме заявник має довести неспроможність сплати ним судового збору. Застосування згідно із законом процесуальних обмежень у формі обов`язку сплати судового збору не позбавляє скаржника можливості доступу до суду та не ускладнює йому цей доступ.

Наведена правова позиція висловлена Верховний Судом в ухвалах від 26 грудня 2018 р. у справі №215/3225/17(2-а/215/131/17), адміністративне провадження №К/9901/68587/18; від 09 квітня 2019 р. у справі № 212/8253/18(2-а/212/155/18), адміністративне провадження №К/9901/8872/19; від 07 березня 2019 р. у справі №160/9117/18 адміністративне провадження №К/9901/5340/19.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви скаржника про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

У зв`язку з тим, що недоліки апеляційної скарги скаржником не усунуті, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 р. підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 169, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору на апеляційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 р. в адміністративній справі №215/4884/20.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 р. в адміністративній справі №215/4884/20 - повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили 12 травня 2021 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук