Справа № 560/4879/20
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 травня 2021 року

м. Київ

справа № 560/4879/20

адміністративне провадження № К/9901/15103/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2021 року

у справі №560/4879/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в особі ОСОБА_2 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2021 року.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам статей 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та наявність підстав до застосування процесуальних наслідків, визначених статтями 332-333 КАС України, суддя-доповідач виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частинами першою, третьою, шостою статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені, у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Згідно з частинами першою та третьою статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Частиною першою статті 247 ЦК України передбачено, що строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

Відповідно до пункту 1 частин першої, третьої статті 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі, зокрема, закінчення строку довіреності. У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов`язаний негайно повернути довіреність.

Як убачається з касаційної скарги, остання датована 23 квітня 2021 роком та підписана особою, яка зазначена як представник відповідача - головний спеціаліст-юрисконсульт представництва інтересів в судах та інших органах № 2 юридичного управління - ОСОБА_3

На підтвердження своїх повноважень до касаційної скарги останньою додано завірену копію довіреності від 30 листопада 2020 року № 2200-0803-8/52471, виданої начальником Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Крупою Олександром Володимировичем на ім`я Нечай Юлії Олександрівни.

Як убачається з наданої копії довіреності, остання видана 30 листопада 2020 року та дійсна до 31 грудня 2020 року.

Поштовим конвертом з штриховим кодовим ідентифікатором 703, яким касаційна скарга надіслана до суду касаційної інстанції, підтверджено, що вказана скарга була подана скаржником до відділення поштового зв`язку для відправки до Верховного Суду 23 квітня 2021 року.

З вищевикладеного вбачається, що станом на дату підписання та подачі касаційної скарги (23 квітня 2021 року) право представництва Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за наданою копією довіреності від 30 листопада 2020 року № 2200-0803-8/52471 у ОСОБА_3 припинилося.

Таким чином, документи, надані на підтвердження наявності у ОСОБА_3 повноважень здійснювати представництво інтересів Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не свідчать про можливість головного спеціаліста-юрисконсульта представництва інтересів в судах та інших органах № 2 юридичного управління - ОСОБА_3 здійснювати представництво інтересів Управління у порядку його самопредставництва.

Зазначене також робить неможливим встановлення судом касаційної інстанції дійсних намірів Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій у Верховному Суді, оскільки суду касаційної інстанції не надано доказів щодо належного уповноваження ОСОБА_3 на вчинення будь-яких процесуальних дій у розумінні статті 59 КАС України.

Згідно з вимогами пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної касаційної скарги, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені, та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалах від 21 січня 2020 року у справі №420/1085/19, від 02 березня 2021 року у справі № 160/172/20 та від 24 березня 2021 року у справі № 460/6199/20

Суд також вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду, в тому числі до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики (статті 17 та 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"), передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи, на уповноваження певної особи на представництво. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути надані в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень, делегованих представнику. Представник повинен демонструвати повагу до суду, доводячи наявність повноважень на представництво.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені, та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Керуючись статтями 55, 59, 248, 328, 332, 355, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

2. Повернути скаржнику касаційну скаргу.

3. Надіслати учасникам справи копію ухвали про повернення касаційної скарги.

4. Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права на повторне звернення до Верховного Суду.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк