Справа № 580/5612/20
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5612/20 Головуючий у І інстанції - Гайдаш В.А. Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Київ

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату його пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017-2019 роки, розмір яких становить 7 763, 13 грн, та провести виплату перерахованої пенсії, починаючи з дати її призначення з 06.07.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії та рішення відповідача є неправомірними та суперечать положенням закону, оскільки він вперше звернувся до відповідача за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому для обрахунку пенсії має застосовуватись показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення, а саме за 2017-2019 роки.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 04.11.2020 про перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017-2019 роки, розмір яких становить 7 763, 13 грн, та проведення виплати перерахованої пенсії, починаючи з дати її призначення з 06.07.2020 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.11.2020 про перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017-2019 роки, розмір яких становить 7 763, 13 грн. та проведення виплати перерахованої пенсії, починаючи з дати її призначення з 06.07.2020 та прийняти рішення по суті, з урахуванням правової оцінку суду, наданої у цьому рішенні. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Суд першої інстанції виходив з того, щоу даному випадку Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області не вчиняло дій щодо відмови ОСОБА_2 про перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017-2019 роки, розмір яких становить 7 763, 13грн., натомість відповідач допустив протиправну бездіяльність через неприйняття жодного з рішень, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове, яким позовні вимогизадовольнити у повному обсязі. Свої доводи обґрунтовує тим, що судом першої інстанції всупереч нормам чинного законодавства не було досліджено усі докази, які містяться у матеріалах справи, а тому зроблено невірний висновок та прийнято рішення, яке суперечить законодавству України. Факт відмови відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення підтверджується листами відповідача від 17.11.2020 № 6164-6571/Т-02/8-2300/20, від 30.09.2020 № 5532-5964/Т-02/8-2300/20 та відзивом відповідача на позовну заяву.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області також не погодилось з судовим рішенням і подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі. Свої доводи обґрунтовує тим, що у 2020 році мало місце саме переведення на іншій вид пенсії, а не призначення, що є підставою для відмови у задоволені позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргавідповідача не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга позивачапідлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Черкаській області.

З 06.11.1999 року позивач отримував пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 06.07.2020 ГУ ПФУ в Черкаській області переведено позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за матеріалами пенсійної справи з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014, 2015 та 2016 роки.

14.05.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Черкаській області з заявою, в якій просив призначити пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

22.09.2020 та 04.11.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Черкаській області щодо неправомірності призначення та обчислення розміру пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015 та 2016 роки.

Листами № 5532-5964/Т-02/8-2300/20 від 30.09.2020 та № 6164-6571/Т-02/8-2300/20 від 04.11.2020 ГУ ПФУ в Черкаській області відмовило позивачу у призначенні пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`та розрахунку пенсії із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні календарні роки (2017 - 2019 роки), оскільки в даному випадку був перехід з одного виду пенсії на інший, а тому при обчислені пенсії підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач всупереч нормам чинного законодавства не прийняв жодного з рішень на звернення позивача від 04.11.2020, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами ч.2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч.3 ст. 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведення на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).

Перевіряючи доводи апеляційних скарг, колегія суддів звертає увагу на те, що до призначення пенсії за Законом № 1058-ІV та, відповідно, виникнення спірних правовідносин, позивач отримувала пенсію за вислугу років за Законом № 2262-XII.

Таким чином, отримуючи пенсію за вислугу років за Законом№ 2262-XII, позивач не користувалася жодним із видів пенсій, передбачених Законом № 1058-ІV, а тому, звернувшись до відповідача із заявою про призначення їй пенсії, позивач використала право на призначення пенсії в солідарній системі відповідно до Закону № 1058-ІV вперше.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 577/2457/17.

Оскільки позивач уперше звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV у липні 2020 року, то при розрахунку заробітної плати для обчислення його пенсії необхідно застосовувати середню заробітну плату в Україні за 2017-2019 роки.

Зі змісту листів ГУ ПФУ в Черкаській області № 5532-5964/Т-02/8-2300/20 від 30.09.2020 та № 6164-6571/Т-02/8-2300/20 від 04.11.2020 вбачається, що відповідач відмовив у призначенні пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІVта розрахунку пенсії із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні календарні роки (2017 - 2019 роки), а тому висновки суду першої інстанції не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач не прийняв жодного рішення, передбаченого Законом № 1058-ІV.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача щодо правомірності його дій при перерахунку пенсії позивача, а також його посилання на те, що позивачу не було здійснено призначення пенсії, а було переведено на інший вид пенсії, є необґрунтованими та безпідставними.

Натомість, доводи апеляційної скарги позивача є обґрунтованими, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Враховуючи, що відповідно до ч.1 ст. 45 Закону № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, тому правомірним є вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача з 06.07.2020 призначити позивачу відповідно до Закону № 1058-ІV пенсію за віком із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, за 2017-2019 роки.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції рішення ухвалено при неповному з`ясуванні усіх обставин справи, при цьому, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

При цьому, судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людиниочікуванийобсягобґрунтуваннязалежитьвідрізнихдоводів, щоїхможенаводитикожназісторін, а такожвідрізнихправовихположень, звичаїв та доктринальнихпринципів, а крім того, ще й відрізних практик підготовки та представленнярішень у різнихкраїнах. З тим, щобдотриматися принципу справедливого суду, обґрунтуваннярішення повинно засвідчити, щосуддясправдідослідивусіосновніпитання, винесені на йогорозгляд.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною першої статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 840, 80 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 10.12.2020 № 0.0..1та 1261, 20 грн. за подання апеляційної скарги, що підтверджується платіжним дорученням від 05.03.2021 № 10023/044.

Враховуючи, що за наслідками апеляційного перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про повне задоволення позову, витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 2102, 00 грн. підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Керуючись ст.ст. 139, 242, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року - скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017-2019 роки, розмір яких становить 7763 грн. 13 коп, та провести виплату перерахованої пенсії, починаючи з дати її призначення з 06.07.2020.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18001, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23; ідентифікаційний код: 21366538) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102, 00 грн. (дві тисячісто дві гривні 00 коп.).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк