Справа № 623/198/17
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року

м. Київ

справа № 623/198/17

адміністративне провадження № К/9901/45775/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

на постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23.02.2017 (суддя Одарюк М.П.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2017 (колегія у складі суддів П`янової Я.В., Зеленського В.В., Чалого І.С.)

у справі №623/198/17

за позовом ОСОБА_1

до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання неправомірною відмови у переведенні на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу».

І. РУХ СПРАВИ

1. 26.01.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому, просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в переведенні його на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу";

- скасувати рішення № 23 від 28.12.2016 про відмову в переведенні на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу";

- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу державної служби роботу з 27.06.2006 по 07.05.2009 на посаді заступника Ізюмського міського голови з питань охорони здоров`я, освіти та соціального захисту населення, стаж державної служби - 2 роки 10 місяців 11 днів; з 08.05.2009 по 10.11.2015 на посаді Ізюмського міського голови, стаж державної служби - 6 років 6 місяців 3 дні;

- зобов`язати відповідача перевести його на пенсію за віком згідно із Законом України "Про державну службу", із урахуванням заробітної плати, згідно довідки про заробітну плату від 16.09.2016 № 3573.

2. Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23.02.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2017 позов задоволено.

3. 24.04.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача на зазначені судові рішення. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

4. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.04.2017 відкрито провадження у справі.

5. У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу було передано для розгляду до Верховного Суду.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 03.03.2010 перебуває на обліку в Ізюмському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

7. Згідно копії довідки, виданої виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області, стаж державної служби ОСОБА_1 на день звільнення (10.11.2015) становить:

- з 17.07.2003 по 10.05.2006 на посаді начальника відділу охорони здоров`я Ізюмської районної державної адміністрації - 2 роки 9 місяців 24 дня;

- з 27.06.2006 по 07.05.2009 на посаді заступника Ізюмського міського голови з питань охорони здоров`я, освіти та соціального захисту населення - 2 роки 10 місяців 11 днів;

- 08.05.2009 обраний Ізюмським міським головою, 10.11.2010 обраний Ізюмським міським головою, 10.11.2015 звільнений у зв`язку із закінченням строку повноважень Ізюмського міського голови, стаж державної служби - 6 років 6 місяців 3 дня.

8. Розрахунок проводився на підставі трудової книжки.

9. 21.12.2016 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

10. Рішенням Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 23 від 28.12.2016 позивачу відмовлено в переведенні з пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу України", у зв`язку з тим, що відсутній необхідний стаж роботи на державній службі.

11. Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

12. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що відповідачем не зараховано до стажу державної служби період роботи на посаді заступника Ізюмського міського голови з питань охорони здоров`я, освіти та соціального захисту населення, а також періоди роботи на посаді міського голови. З урахуванням зазначених періодів, його стаж державної служби складає 12 років 2 місяці 8 днів, що дає право на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

13. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність його рішення.

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про неправомірність дій відповідача в частині відмови в зарахуванні до стажу державної служби роботи позивача з 27 червня 2006 року по 07 травня 2009 року на посаді заступника Ізюмського міського голови з питань охорони здоров`я, освіти та соціального захисту населення; з 08 травня 2009 року по 10 листопада 2015 року на посаді Ізюмського міського голови.

Також, суди дійшли висновку про неправомірність дій відповідача в частині відмови в зарахуванні та переведенні позивача на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", наявності правових підстав для скасування рішення відповідача №23 від 28.12.2016, зарахування стажу державної служби та переведення позивача на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу".

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

15. В обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначає, що стаж роботи з 27.06.2009 по 07.05.2009 на посаді заступника Ізюмського міського голови з питань охорони здоров`я. освіти та соціального захисту населення - 2 роки 10 місяців 11 днів; з 08.05.2009 по 10.11.2015 на посаді Ізюмського міського голови - 6 років 6 місяців 2 дня відноситься стажу служби в органах місцевого самоврядування, який не дає права на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

16. Також скаржник не погоджується з вимогою щодо стягнення судових витрат за подання позову, оскільки згідно з ч.2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

17. Позивач відзиву на касаційну скаргу не надав.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

18. Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.

19. За змістом касаційної скарги, відповідач заперечує проти зарахування до стажу державної служби позивача періоду його роботи на посадах в органах місцевого самоврядування.

20. Згідно з положеннями статті 90 Закону №889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

21. При цьому, відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

22. Також, пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

23. За приписами частини першої статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

24. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (діяла до набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889), робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби.

25. Ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, зокрема, третю категорію посад - заступників міських голів та міських голів .

26. Враховуючи наведене, вірним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що період роботи позивача з 27.06.2006 по 07.05.2009 на посаді заступника Ізюмського міського голови з питань охорони здоров`я, освіти та соціального захисту населення, що становить 2 роки 10 місяців 11 днів та період роботи з 08.05.2009 по 10.11.2015 на посаді Ізюмського міського голови, що становить 6 років 6 місяців 3 дні відповідачем незаконно не враховано у стаж його роботи на посадах державної служби.

27. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10.05.2018 у справі №351/1792/17.

28. Доводи касаційної скарги щодо звільнення Пенсійного фонду України та його органів від сплати судового збору, що, на думку відповідача, унеможливлює стягнення на користь позивача судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, є безпідставними та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

29. Відповідно до п.18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент прийняття оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється, зокрема, Пенсійний фонд України та його органи.

30. Отже, відповідач звільняється від сплати судового збору при поданні адміністративного позову, апеляційної чи касаційної скарги тощо. Проте, звільнення від сплати судового збору Пенсійного фонду України та його органів, не звільняє його від обов`язку відшкодувати судові витрати у разі, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

31. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.10.2018 у справі № 243/5892/17.

32. В іншій частині судові рішення відповідачем не оскаржуються і, відповідно, Судом не переглядаються.

33. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив порушень норм процесуального чи матеріального права при ухваленні судових рішень.

34. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

35. Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 року у справі № 623/198/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб