Справа № 225/2261/21
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову без розгляду

14 травня 2021 р. Справа №225/2261/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до державної установи "Торецька виправна колонія (№2)" про визнання протиправною та скасування постанови про накладення дисциплінарного стягнення у виді поміщення засудженого до ДІЗО від 02.04.2021, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду з Дзержинського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до державної установи "Торецька виправна колонія (№2)" про визнання протиправною та скасування постанови про накладення дисциплінарного стягнення у виді поміщення засудженого до ДІЗО від 02.04.2021.

Позивачем також подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити його позовну заяву про накладення дисциплінарного стягнення у виді поміщення засудженого до ДІЗО від 02.04.2021, шляхом зупинення виконання зазначеної постанови на час розгляду позовної заяви.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що вимога про зупинення виконання постанови є видом забезпечення позову в розумінні статті 151 КАС України.

Вимоги до заяви про забезпечення позову, а також порядок її подання, містяться у статтях 152,153 КАС України.

Приписами ст.152 КАС України, визначено зміст і форма заяви про забезпечення позову. Так, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У відповідності до ч.4 ст.152 КАС України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з цим, за нормами ч.7 ст.154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не додано до заяви про забезпечення позову квитанцію про сплату судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову, сума якого відповідно до положень Закону України Про судовий збір становить 681,00 грн.

В той же час, позивач у вказаній заяві про забезпечення позову, просить суд звільнити його від сплати судового збору, у зв`язку із відсутністю коштів.

Отже, з цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно положень ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведена норма кореспондується із положеннями ст.8 Закону України Про судовий збір, згідно якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Частина друга цієї статті передбачає, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд зауважує, що позивачем до суду не було надано доказів на підтвердження, що на момент подання заяви про забезпечення позову, його майновий стан перешкоджає зверненню за захистом порушених прав.

Окрім того, суд зауважує, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, водночас суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Стосовно сплати судового збору Верховний Суд виклав свою позицію в постанові від 11 жовтня 2018 року в адміністративному проваджені № К/9901/60142/18.

Суд зазначає, що згідно з Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2 Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI Про судовий збір, відстрочення та розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати особи, яка через важкий майновий стан не може його сплатити, направлено на забезпечення доступності до правосуддя та реалізацію права таких осіб на судовий захист .

Крім того, судом враховано практику Європейського Суду з прав людини ( рішення від 19.06.2001 року Справа Креуз проти Польщі (CASE OF KREUZ v. POLAND) - заява № 28249/95), де суд дійшов висновку, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Суд зазначає, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень такого майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що єдиною підставою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Позивачем у якості доказів скрутного майнового становища не надано жодного доказу.

Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі Шишков проти Росії (Shishkov v. Russia).

Отже, доказами, які підтверджують майновий стан сторони можуть бути, наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Крім того, згідно з пунктом 17 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Доказів відсутності на особовому рахунку позивача коштів, достатніх для сплати судового збору до суду не надано.

Як зазначив в своєму рішенні ЄСПЛ від 19.06.2001 року у справі Креуз проти Польщі, вимога сплати збору цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права до суду.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вказує на те, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.133 КАС України, ст.8 Закону України Про судовий збір повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, суд приходить до висновку про повернення заяви про забезпечення позову без розгляду у порядку ч.7 ст.154 КАС України, оскільки позивачем до заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, що передбачено ч.4 ст.152 КАС України.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 150-154, 160, 165, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову відмовити.

Повернути клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до державної установи "Торецька виправна колонія (№2)" про визнання протиправною та скасування постанови про накладення дисциплінарного стягнення у виді поміщення засудженого до ДІЗО від 02.04.2021, без розгляду.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька