Справа № 440/398/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2021-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/398/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

представника позивача адвоката Магди В.А.,

представника відповідача Євенко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №440/398/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" (надалі - позивач, ТОВ "Пирятинський Делікатес") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області) , в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.12.2020 № та № повністю.

Наявність обставин, які свідчать про порушення прав платника податків, позивач пов`язує з фактом протиправності та необґрунтованістю висновків документальної позапланової виїзної перевірки щодо розбіжностей між видатковою накладною та податковою накладною в частині визначення кількості поставленої ТОВ КВФ "Рома" на користь ТОВ "Пирятинський Делікатес" пшениці, а також щодо завищення сум податку на додану вартість (надалі - ПДВ), яка підлягає бюджетному відшкодуванню, за наслідками господарських взаємовідносин з ТОВ "Фірма "Фідея" з поставки нафтопродуктів.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Після усунення позивачем недоліків, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

23.02.2021 до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача вказує на встановлені перевіркою обставини неможливості здійснення господарських операцій з поставки нафтопродуктів між позивачем та ТОВ "Фірма "Фідея" у зв`язку з непідтвердженням походження товару та не встановленням ланцюга постачання оливи базової марки "SN-150", а також наявності в ЄДРСР інформації щодо кримінального провадження №0000034 від 30.09.2019, фігурантом в якому є ТОВ "Фірма "Фідея", тоді як на сам товар - оливу базову "SN-150" накладено арешт в рамках кримінального провадження рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2019. За твердженням відповідача, до перевірки не надано документи, що підтверджують відповідність отриманого товару встановленим стандартам та технічну документацію, яка встановлює вимоги до його якості, що є обов`язковою умовою для імпортованого в Україну товару. Щодо порушення заповнення податкової накладної в частині визначення кількості поставленої ТОВ КВФ "Рома" на користь ТОВ "Пирятинський Делікатес" пшениці, то виявлені перевіркою розбіжності в частині означення одиниці виміру маси поставленої пшениці у видатковій та податковій накладних (кг чи т) не дають можливості ідентифікувати господарську операцію, її зміст (т. 1 а.с. 121-126).

У підготовчому засіданні 02.03.2021 за заявою представника позивача розгляд справи відкладено на 16.03.2021.

02.03.2021 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої той вказує, що у відзиві відповідач дублює зміст акту перевірки, яким надається правова оцінка господарським взаємовідносинам між ТОВ "Фірма "Фідея" та ТОВ "Енергомед" та згадується кримінальне провадження, яке жодним чином не могло породжувати будь-яких правових наслідків для позивача та не стосується господарських правовідносин, що виникли безпосередньо між позивачем та ТОВ "Фірма "Фідея". При цьому, позивач несе індивідуальної юридичної відповідальності перед державною в особі податкових органів та жодним чином не відповідає за податкову дисципліну ТОВ "Фірма "Фідея". Доводи відповідача щодо необхідної сертифікації придбаних позивачем нафтопродуктів не базується на вимогах закону, оскільки нормативно-правові акти, на які посилається відповідач на момент укладення договору з ТОВ "Фірма "Фідея" втратили чинність. Щодо розбіжностей між видатковою накладною та податковою накладною в частині визначення кількості поставленого ТОВ КВФ "Рома" на користь ТОВ "Пирятинський Делікатес" товару позивач з посиланням на позицію, викладену в листі МГУ ДФС - Центрального офісу з ОВП №23354/10/28-10-06-11 від 15.10.2015, наголошує на тому, що невірне заповнення табличної частини граф 4 та 5 податкової накладної не вважається порушенням, яке свідчить про відсутність самої господарської операції (т. 1 а.с. 165-168).

Ухвалою від 04.03.2021 за клопотанням представника ГУ ДПС у Полтавській області суд здійснив заміну відповідача у справі №440/398/21 в особі Головного управління ДПС у Полтавській області () на його правонаступника в особі Головного управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 44057192).

Згідно з додатковими поясненнями представника позивача з приводу господарських правовідносин з ТОВ "КВФ "Рома" той зазначив, що такі підтверджені належним чином документально, а помилка в реквізитах податкової накладної не заважає ідентифікувати здійснену операцію. Крім того одинця виміру поставленої кількості товару не є ключовою ознакою для такої ідентифікації, оскільки визначальним у податковому обліку є сума господарської операції виражена у грошових одиницях. З приводу реальності господарських взаємовідносин з ТОВ "Фірма "Фідея" зазначив обґрунтування аналогічні тим, які викладені у відповіді на відзив (т. 1 а.с. 172-174).

У підготовчому засіданні 16.03.2021 для надання додаткових пояснень оголошено перерву до 31.03.2021.

Згідно з поясненнями представника відповідача, додані до матеріалів справи ТТН форми №1-ТТН (нафтопродукт), не надавалися підприємством під час перевірки. При цьому, перевіркою не встановлено, а позивачем не доведено наявності виробничих (технологічних) потреб у придбанні нафтопродуктів; у позивача відсутнє устаткування, для експлуатації якого здійснювалося придбання та зберігання нафтопродуктів, в обсягах, що придбавалися; відсутні документи, що підтверджують якість нафтопродуктів; докази фактичного транспортування нафтопродуктів, яке має здійснюватися відповідно до Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, а також власників спеціалізованих транспортних засобів, зазначених у товарно-транспортних накладних, не встановлено; не підтверджено документально транспортування, передача чи зберігання позивачем нафтопродуктів - не надавались акти приймання-передачі нафтопродуктів на зберігання; відсутній економічний ефект від господарських операцій з постачання нафтопродуктів (т. 4 а.с. 78-79).

У письмових поясненнях від 07.04.2021 представник позивача спростовував висунуті відповідачем обвинувачення, зазначав, що за умовами договору, укладеного між ТОВ "Пирятинський делікатес" та ТОВ Фірма "Фідея" поставка здійснювалася шляхом самовивозу, а транспортування придбаного товару підтверджується ТТН, які надавалися 29.03.2021. З огляду на те, що придбання товару (олива базова марки SN-150) здійснювалося позивачем з метою подальшої реалізації, то відвантажений товар ТОВ "Фірма "Фідея" безпосередньо поставлявся контрагентам ТОВ "Пирятинський делікатес" - ТОВ "ЕКО АГАТ", ТОВ "Агама М", ТОВ "Трейдінгова компанія "Інгус", ТОВ "СМА ЛОДЖИСТИК", ТОВ "Агрофілд Україна", ТОВ "АЕЛІТА ЛЮКС", ТОВ "УКРВТОРСПЛАВ", ТОВ "ОІЛ ПАРТНЕР", ТОВ "Тентпром ЛТД", ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "МК ЕНЕРГОБУД", ТОВ "ДАТА СІСТЕМ". Зазначені підприємства були вантажоодержувачами товару та виступали замовниками і платниками за послуги перевезення, що виключає можливість наявності у позивача договорів з перевізниками. Для перевезення вантажу до ТОВ "РІМОЛ" позивач залучив ТОВ "УКРКРАССЕРВІС", про що надав відповідні докази (т. 4 а.с. 80-82).

У судовому засіданні 07.04.2021 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 06.05.2021.

Представник позивача у судових засіданнях вимоги позовної заяви підтримала, просила її задовольнити у повному обсязі з урахуванням додаткових пояснень, тоді як представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві та додаткових поясненнях.

Суд, здійснивши розгляд справи за правилами загального позовного провадження, заслухав пояснення представників сторін, дослідив письмові докази, з`ясував фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ТОВ "Пирятинський делікатес" () є юридичною особою, зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 29.09.2009, про що вчинено запис за №1 000506 (т. 1 а.с. 34-38). Основним зареєстрованим видом економічної діяльності позивача за КВЕД є: 10.13 Виробництво м`ясних продуктів (основний). Підприємство з 30.09.2009 перебуває на податковому обліку, станом на дату підписання акту перевірки - в Пирятинській ДПІ ГУ ДПС у Полтавській області.

У період з 28.10.2020 по 10.11.2020 посадовими особами ГУ ДПС у Полтавській області на підставі направлень від 22.10.2020 №260, 261, 262 та наказу від 08.10.2020 №1807 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Пирятинський делікатес" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, результати якої оформлено актом від 17.11.2020 №2027/16-31-07-03-10/36313601 (т. 1 а.с. 13-24).

Вказаним актом зафіксовано факти порушення ТОВ "Пирятинський делікатес", зокрема:

- п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.2, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 16 Наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної, оскільки завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на 64 493,00 грн;

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на суму 3 231 584,00 грн.

На підставі висновків вищевказаного акту ГУ ДПС у Полтавській області 14.12.2020 були сформовані податкові повідомлення-рішення:

- №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 64 493,00 грн, застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 32 246,50 грн (т. 1 а.с. 11);

- №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ в розмірі 3 231 584,00 грн (т. 1 а.с. 12).

Позивач, не погоджуючись із правомірністю вищевказаних податкових повідомлень-рішень, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з абзацом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За змістом пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг (пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України).

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Таким чином, визначальним у питанні перевірки правомірності формування платником податку показників податкової звітності з ПДВ є безпосереднє дослідження факту здійснення господарської операції (її реальності/товарності), на підставі якої таким платником сформовано дані податкового обліку.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частинами 1 та 2 ст. 9 цього Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити.

Тобто, відображення господарської операції в податковому обліку має здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку. При цьому обов`язковою умовою для визнання правомірним відображення в бухгалтерському обліку платника тієї чи іншої господарської операції та включення її результатів до складу витрат є наявність зв`язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшим його (її) використанням у господарській діяльності з метою отримання прибутку.

Надаючи оцінку правомірності висновкам податкової перевірки щодо завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 64 493,00 грн, за наслідками господарських операцій з ТОВ КВФ "Рома", і як наслідок прийняття податкового повідомлення - рішення від 14.12.2020 №, суд виходить з наступного.

Так, з наданих сторонами письмових доказів суд встановив, що 08.07.2020 між ТОВ КВФ "Рома" (продавець/постачальник) та ТОВ "Пирятинський делікатес" (покупець) був укладений договір поставки №08/07-2020-КВФР (т. 1 а.с. 99-104), за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність (поставляти) покупцеві товар, а саме: пшеницю 4-го класу українського походження насипом врожаю 2020 року згідно накладних на поставку партії товару, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар у порядку та на умовах, встановлених цим Договором (п. 1.1 Договору).

Ціна Товару за одну метричну тону без ПДВ для пшениці 4-го класу - 4 666,67 грн. До вищевказаної ціни Товару також додається ПДВ 20%. Загальна сума (вартість) Договору визначається із суми всіх накладних, що є його невід`ємною частиною. Продавець зобов`язується передати покупцеві товар в узгодженій кількості та асортименті в строк з 08.07.2020 по 22.07.2020 включно з моменту узгодження заявки (п. 3.1, 3.2, 4.1 Договору).

Відповідно до видаткової накладної №РН-0000332 від 22.07.2020 постачальником був відвантажений товар - пшениця 4 класу врожаю 2020 року в кількості 69,100 тон на загальну суму 386960,28 грн з ПДВ, сума ПДВ становить 64 493,38 грн (т. 1 а.с. 106).

На підтвердження факту поставки до матеріалів справи надано залізничну накладну №44672202 від 18.07.2020, номер вагону 95784989 (т. 1 а.с. 107).

Товар був вивантажений на терміналі ТОВ "ЄВТ Грейн" м. Миколаїв, вул. Айвазовського, буд. 14, про що свідчить лист підприємства (т. 1 а.с. 108-109).

Вартість придбаного товару оплачена ТОВ "Пирятинський Делікатес", що підтверджується платіжними дорученнями №5799 від 21.07.2020 на суму 6 580 004,70 грн, в тому числі ПДВ 1 096 667,45 грн, №5800 від 21.07.2020 на суму 308 000,00 грн в тому числі ПДВ 51 333,37 грн (т. 1 а.с. 185-186).

На підтвердження обставин правомірності формування податкового кредиту позивач надав податкову накладну від 22.07.2020 №575 на загальну суму 386 960,28 грн, в т.ч. ПДВ - 64 493,38 грн (т. 1 а.с. 106).

Заперечуючи право позивача на віднесення до податкового кредиту за серпень 2020 року суми в розмірі 64 493,00 грн, контролюючий орган виходить з того, що з боку ТОВ "Пирятинський Делікатес" допущено порушення п. 201.2 ст. 201 ПК України, яке полягає у помилці в реквізитах податкової накладної, складеної за наслідками взаємовідносин з ТОВ КВФ "Рома" з приводу придбання пшениці у липні 2020 року.

Як встановлено перевіркою, згідно з видатковою накладною РН-00000332 від 22.07.2020 ТОВ КВФ "Рома" реалізовано на користь ТОВ "Пирятинський Делікатес" пшеницю 4 класу врожаю 2020 року в кількості 69,1 т, тоді як у податковій накладній, зареєстрованій в ЄРПН, зазначена кількість 69,1 кг. За висновками перевірки, така розбіжність не дає можливості ідентифікувати господарську операції, її зміст. При цьому, ТОВ "Пирятинський Делікатес" не подавав заяву із скаргою на продавця в порядку п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Податкова накладна від 22.07.2020 №575 зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Всупереч наведеному представник позивача наголошувала на тому, що одиниця виміру в податковій накладній взагалі не є ключовою ознакою для ідентифікації здійсненої операції, і, як наслідок, не впливає на право покупця на віднесення чи не віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту.

У зв`язку з цим суд зазначає, що відповідно до п. 201.10 Податкового кодексу України у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

При цьому, наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо із інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Аналогічна правова позиція викладена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постанові від 10.07.2020 у справі №803/885/17.

Зважаючи на викладене, враховуючи відсутність вини ТОВ "Пирятинський Делікатес" у допущеній помилці в частині визначення одиниці виміру кількості поставленого товару, а також підтвердження матеріалами справи факту здійснення господарської операції позивача з ТОВ КВФ "Рома" у задекларованих у грошовому виразі обсягах, суд знаходить необґрунтованими посилання відповідача на обставини порушення позивачем положень Податкового кодексу України при формуванні податкового кредиту за наслідками купівлі пшениці у ТОВ КВФ "Рома".

За таких обставин суд визнає протиправними та скасовує податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 14.12.2020 №.

Надаючи оцінку правомірності податкового повідомлення - рішення від 14.12.2020 №, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 3 231 584,00 грн за наслідками аналізу господарських взаємовідносин з приводу придбання нафтопродуктів у ТОВ "Фірма "Фідея", суд встановив наступні обставини.

ТОВ "Пирятинський Делікатес" має ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, виданої ДПС України, сплачено за період з 12.05.2020 по 12.05.2021 (т. 2 а.с. 143-144).

В рамках здійснення ліцензованого виду господарської діяльності ТОВ "Пирятинський Делікатес" протягом серпня 2020 декларував факт придбання товару - оливи базової марки SN-150 на підставі договору поставки нафтопродуктів №150720-1 від 15.07.2020 (т. 1 а.с. 84-91), укладеного між ТОВ "Фірма "Фідея" (постачальник) та ТОВ "Пирятинський Делікатес" (покупець).

Предметом даного договору є поставка нафтопродуктів, кількість, асортимент, ціна і терміни поставки яких зазначаються у рахунках, які є невід`ємною частиною цього договору. Сторони можуть узгоджувати кількість, асортимент і ціну товару, умови поставки та оплати в окремих додатках до Договору.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що загальна кількість Товару за даним Договору становить суму кількості поставленого упродовж терміну дії даного договору товару.

Додатком №103 від 15.07.2020 сторони погодили поставку товару - олива базова марка SN-150 в кількості 2000 т, загальна вартість партії поставки становить 31 400 000,00 грн, в тому числі ПДВ 5233333,33 грн (т. 1 а.с. 92).

На підтвердження факту виконання умов даної угоди були складені видаткові накладні (т. 1 а.с. 177-207).

Факт оплати ТОВ "Пирятинський Делікатес" підтверджує платіжними дорученнями від 17.07.2020 №5684 на суму 19 389 502,91 грн, в т.ч. ПДВ в розмірі 3 231 583,82 грн та №5659 від 16.07.2020 на суму 12 010 496,94 грн, в т.ч. ПДВ в розмірі 2 001 749,49 грн (т. 1 а.с. 187-188).

На підтвердження обставин транспортування придбаної оливи до матеріалів справи додано товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) №20/07/20 від 20.07.2020, №28/07/20-2 від 28.07.2020, №31/07/20-1 від 31.07.2021, №31/07/20-2 від 31.07.2020, №31/07/20 від 31.07.2020, №17/07/20 від 17.07.2020, №22/07/20 від 22.07.2020, №23/07/20 від 23.07.2020 №28/07/20-1 від 28.07.2020, №28/07/20 від 28.07.2020 (т. 1 а.с. 111-120).

За фактом першої події (оплата вартості товару), постачальником складено та зареєстровану в ЄРПН податкову накладну №56 від 17.07.2020 на суму 16 157 919,00 грн,є в т.ч. ПДВ в розмірі 3231583,82 грн (т. 1 а.с. 205-206).

У подальшому придбані у ТОВ "Фірма "Фідея" нафтопродукти, як зазначав представник позивача, були реалізовані на користь ТОВ "ЕКО АГАТ", ТОВ "Агама М", ТОВ "Трейдінгова компанія "Інгус", ТОВ "СМА ЛОДЖИСТИК", ТОВ "Агрофілд Україна", ТОВ "АЕЛІТА ЛЮКС", ТОВ "УКРВТОРСПЛАВ", ТОВ "ОІЛ ПАРТНЕР", ТОВ "РІМОЛ", ТОВ "Тентпром ЛТД", ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "МК ЕНЕРГОБУД", ТОВ "ДАТА СІСТЕМ" за відповідними договорами. Тому відвантажений ТОВ "Фірма "Фідея" товар поставлявся безпосередньо контрагентам ТОВ "Пирятинський делікатес".

Ставлячи під сумнів реальність господарських операцій позивача з ТОВ "Фірма "Фідея" щодо поставки нафтопродуктів (оливи базової марки SN-150), в акті перевірки відповідач посилається на інформацію, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, де ТОВ "Фірма "Фідея" фігурує в кримінальному провадженні №0000034 від 30.09.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 204 КК України.

Однак посилання податкового органу на обставини, встановлені в ході збирання інформації щодо ТОВ "Фірма "Фідея", суд визнає такими, що не ґрунтуються на нормах права, оскільки чинним законодавством України господарюючий суб`єкт не обтяжений обов`язком щоразу здійснювати перевірку своїх контрагентів на предмет дотримання ними вимог податкового законодавства. Навіть якщо контрагент не виконав свого обов`язку зі сплати податку, або не знаходиться за місцем державної реєстрації, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме відносно цієї особи. Чинне податкове законодавство не ставить право на формування податкового кредиту в залежність від правильності податкового обліку інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання формування податкового кредиту та складу валових витрат поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не залежить від стану розрахунків з бюджетом третіх осіб. Покупець не несе відповідальності за податкові зобов`язання продавця.

Іншим доводом відповідача щодо неправомірності формування ТОВ "Пирятинський Делікатес" податкового кредиту за вищевказаними поставками нафтопродуктів слугували обставини не надання до перевірки документів, що підтверджують відповідність отриманого товару встановленим стандартам та технічну документацію, яка встановлює вимоги до його якості, що є обов`язковою умовою для імпортованого в Україну товару.

Аналізуючи умови договору поставки нафтопродуктів №150720-1 від 15.07.2020, укладеного між позивачем та ТОВ "Фірма "Фідея", суд з`ясував, що під кодом УКТЗЕД , яким товар означений у податкових накладних, відповідно до Митного тарифу, встановленого чинним Законом України "Про Митний тариф України" у групі 27 "Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні" товарної позиції 2710 "Нафта або нафтопродукти, одержані з бітумінозних порід (мінералів), крім сирих; продукти, в іншому місці не зазначені, з вмістом 70 мас. % або більше нафти чи нафтопродуктів, одержаних з бітумінозних порід (мінералів), причому ці нафтопродукти є основними складовими частинами продуктів; відпрацьовані нафтопродукти" підпозиції 2710 19 99 00 значиться - інші мастильні матеріали та інші дистиляти.

Тож олива базова SN-150 є специфічним товаром нафтової переробки, який потребує особливих умов транспортування.

Господарські взаємовідносини з поставки нафтопродуктів, які є небезпечним вантажем, характеризуються своєю специфікою, яка полягає у наявності в учасників таких поставок особливих умов зберігання і транспортування продукції, а господарські операції з придбання товарів мають оформлюватися специфічним пакетом документів.

Єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів встановлений Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 № 281/171/578/155, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 02.09.2008 за № 805/15496 (надалі Інструкція), на яку, крім іншого, міститься посилання у договорі поставки нафтопродуктів №150720-1 від 15.07.2020.

Як видно із Загальних положень, Інструкція встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів. Інструкція поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів. Інструкція не поширюється на видобуток нафти, здавання її з системи магістральних нафтопроводів споживачам та на міждержавні перевезення нафти і нафтопродуктів.

Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства).

Тому положення вказаної Інструкції з огляду на предмет договору (олива базова марки SN-150) поширюється на спірні господарські відносини і має враховуватися їх учасниками.

У судовому засіданні представник позивача стверджувала, що всі товарно-транспортні накладні, що надавалися під час перевірки та до матеріалів справи повністю відповідають вимогам та складені у чіткій відповідності до Інструкції.

Проте, згідно з п.п. 5.1.1, 5.1.2 Інструкції приймання нафти і нафтопродуктів за кількістю здійснюється відповідно до вимог цієї Інструкції та договорів постачання, купівлі-продажу тощо. Забороняється здійснювати одночасно приймання та відпуск нафти і нафтопродукту з одного і того самого резервуара у випадках, коли за результатами вимірювань у резервуарах проводяться їх приймання та відпуск.

Матеріально відповідальні особи підприємств (за винятком НПЗ) ведуть кількісний облік нафти та нафтопродуктів у товарній книзі кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою N31-НП (додаток 34), у якій зазначаються надходження і відпуск нафтопродуктів за день, а також їх залишки на кінець дня.

Для посилення контролю за станом приймання, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів матеріально відповідальні особи ведуть журнал обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою № 6-НП і журнал вимірювання нафти і нафтопродуктів у резервуарах за формою № 7-НП.

Для підприємств, укомплектованих для зберігання світлих нафтопродуктів резервуарами місткістю до 100 м 3, ведення обліку для кожного резервуара не є обов`язковим. Відображення технологічних операцій ведеться за марками нафтопродукту (підпункт 14.4 пункту 14 Інструкції).

Відповідно до п. 14.5 Інструкції приймання нафти і нафтопродуктів, які не належать підприємству, також відображається в журналі обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою №6-НП.

Згідно з п.6.1 Інструкції на всіх підприємствах ведеться облік нафти і нафтопродуктів із записом у журналі реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою №7-НП (додаток 6) (на НПЗ у спеціальних регістрах складського обліку) для кожного резервуара з відображенням усіх технологічних операцій, що здійснюються кожною зміною. Для підприємств, укомплектованих для зберігання світлих нафтопродуктів винятково резервуарами місткістю до 100 м3, ведення обліку для кожного резервуара не є обов`язковим. Відображення технологічних операцій ведеться за марками нафтопродукту.

Між тим, позивач не надав доказів обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою №6-НП, обліку придбаних нафтопродуктів із записом у журналі реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою №7-НП.

З аналізу наданих суду товарно-транспортних накладних видно, що вони оформлені з порушеннями, а саме відсутні відомості щодо номеру резервуара, в якому перевозився нафтопродукт, відсутні дані щодо його об`єму.

Наданий позивачем сертифікат лабораторного дослідження іноземною мовою щодо оливи базової марки SN-150 не доводить факту участі в операціях з придбання цих нафтопродуктів позивача чи його контрагента за договором (т. 1 а.с. 145).

Тож оцінюючи усі докази по справі в їх сукупності суд дійшов висновку про те, що вони не підтверджують факт реального здійснення поставки нафтопродуктів від ТОВ "Фірма "Фідея" на користь ТОВ "Пирятинський Делікатес".

Відтак усі дії з віднесення позивачем у перевірений період до складу податкового кредиту з ПДВ по операціях з придбання товарів у ТОВ "Фірма "Фідея" за наслідками цих операцій суд визнає безпідставними.

Доктрина реальності господарської операції, що сформувалася усталеною судовою практикою з розгляду даної категорії спорів, полягає в тому, що наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері.

Реальність операції - це відповідність даних бухгалтерського та податкового обліку реальним обставинам, що повинно підтверджуватися належними доказами.

В податковому спорі головним є не цивільно-правові підстави тієї чи іншої операції, а наявність руху активів між контрагентами, встановлення факту зміни руху активів чи зміни стану зобов`язань платника податку внаслідок придбання ним товарів (послуг), що використовуються таким платником у своїй господарській діяльності.

Позивачем, як до податкового органу, так і до суду надано лише документи, які формально засвідчують результати господарських операцій.

Однак, з огляду на виявлені судом факти невиконання умов договору в частині оформлення поставки нафтопродуктів у відповідності до вимог Інструкції №805/15496, недоліки в оформленні наданих контролюючому органу та суду документах, суд визнає недостовірними твердження позивача щодо реальності господарських операцій з поставки оливи базової, які той пов`язує лише з обставинами оформлення цих операцій мінімальним набором первинних документів, що на його думку відповідають вимогам законодавства про бухгалтерський облік.

З огляду на встановлені обставини справи суд приходить до висновку про правомірність донарахування ТОВ "Пирятинський Делікатес" грошових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням від 14.12.2020 №, а позовні вимоги щодо їх скасування такими, що не підлягають задоволенню.

Тож позов належить задовольнити частково.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 22 700,00 грн, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 06.01.2021 № 91 (а.с. 10).

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області у сумі пропорційній до задоволеної частини позовних вимог, яка становить 440,38 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 14.12.2020 №.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" (вул. Наглого Марка, буд. 46, с. Дейманівка, Пирятинський район, Полтавська область, 37050, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м.Полтава, 36014, код ЄДРПОУ ВП 44057192) частину судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору, у розмірі 440 (чотириста сорок) грн 38 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.05.2021.

Суддя Є.Б. Супрун