Справа № 380/8282/20
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/8282/20 пров. № А/857/7256/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року у справі № 380/8282/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в особі державного виконавця Петречка Ярослава Тарасовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про визнання дій протиправними,-

суддя в 1-й інстанції Сподарик Н.І.,

час ухвалення рішення 26.03.2021 року о 15:42 год,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 26.03.2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» звернулося із позовною заявою до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з вимогами:

- визнати дію Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), щодо відмови у заміні стягувача Публічного акціонерного товариства Банк Перший () на Товариство з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» () у виконавчому провадженні №38959251 з примусового виконання виконавчого напису №1018 від 20.06.2013 року виданий приватним нотаріусом Київського МНО Грек А. В. про звернення стягнення на підставі договору іпотеки від 16.05.2006 року на нерухоме майно - протиправною;

-визнати дію Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), щодо відмови відновити виконавче провадження №38959251 з примусового виконання виконавчого напису №1018 від 20.06.2013 року виданий приватним нотаріусом Київського МНО Грек А. В. про звернення стягнення на підставі договору іпотеки від 16.05.2006 року на нерухоме майно - протиправною;

-зобов`язати Пустомитівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винести постанову про заміну сторони виконавчого провадження зі стягувача Публічне акціонерне товариство Банк Перший () на Товариство з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» () у виконавчому провадженні №38959251 з примусового виконання виконавчого напису №1018 від 20.06.2013 року виданий приватним нотаріусом Київського МНО Грек А. В. про звернення стягнення на підставі договору іпотеки від 16.05.2006 року на нерухоме майно;

-зобов`язати Пустомитівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винести постанову про відновлення виконавчого провадження №38959251 з примусового виконання виконавчого напису №1018 від 20.06.2013 року виданий приватним нотаріусом Київського МНО Грек А. В. про звернення стягнення на підставі договору іпотеки від 16.05.2006 року на нерухоме майно;

-зобов`язати Пустомитівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відновити виконавче провадження №38959251 з примусового виконання виконавчого напису №1018 від 20.06.2013 року, який видано приватним нотаріусом Київського МНО Грек А. В. про звернення стягнення на підставі договору іпотеки від 16.05.2006 року на нерухоме майно.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач протиправно, на думку позивача, відмовив у заміні стягувача Публічного акціонерного товариства «Банк Перший» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» у виконавчому провадженні №38959251 з примусового виконання виконавчого напису №1018 від 20.06.2013 виданого приватним нотаріусом Київського МНО Грек А.В. про звернення стягнення на підставі договору іпотеки від 16.05.2006 на нерухоме майно та у відновленні виконавчого провадження №38959251 з примусового виконання виконавчого напису №1018 від 20.06.2013. 17.03.2020 Львівським окружним адміністративним судом ухвалою замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису №1018, виданого 20.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В. з Публічного акціонерного товариства «Банк Перший» на товариство з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу». 05.06.2020 позивач звернувся до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про проведення заміни стягувача Публічного акціонерного товариства «Банк Перший» на товариство з обмеженою відповідальністю «Мані флоу» у виконавчому провадженні № 3895251, винесення постанови про заміну сторони виконавчого провадження зі стягувача Публічного акціонерного товариства «Банк Перший» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу», відновлення виконавчого провадження №38959251 з примусового виконання виконавчого напису №1018 від 20.06.2013 виданого приватним нотаріусом Київського МНО Грек А.В. про звернення стягнення на підставі договору іпотеки від 16.05.2006 на нерухоме майно та винесення постанови про відновлення виконавчого провадження. Проте, відповідач листом повідомив позивача, що 19.07.2013 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 30.09.2015 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до вимог п.9.ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки, постанова про повернення виконавчого документа не скасована в установленому законом порядку, підстави для відновлення виконавчого провадження відсутні. Відповідно до п.2 розділу 11 Наказу Міністерства юстиції №1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки. Матеріали виконавчого провадження у паперовому форматі знищено.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року у справі № 380/8282/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд при розгляді справи не в повній мірі вивчив матеріали справи, не прийняв до уваги надані позивачем документи щодо відкритого виконавчого провадження, яке перебуває на виконання у відповідача та не взяв до уваги ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року у справі №3В/380/12/20, в якій встановлено факт, що виконавче провадження № 38959251 є відкритим, що призвело до постановлення незаконного рішення.

Просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року у справі № 380/8282/20 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві була скасована в частині не стягнення виконавчого збору.

Із довідки долученої відповідачем значиться, що актуальне виконавче провадження в частині стягнення виконавчого збору. А стан виконавчого провадження Завершено.

А тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувача від 03.06.2016, виконавчий документ було повернуто стягувачу. Оскільки постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.06.2016 не була скасована судом чи визнана недійсною у встановленому порядку, а отже залишалась чинною. Доказів скасування такої постанови судом чи визнання недійсною у встановленому порядку відсутні у матеріалах справи. Отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною дії Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби щодо відмови відновити виконавче провадження №38959251 та зобов`язання відповідача відновити виконавче провадження та винести постанову про відновлення виконавчого провадження №38959251.

Крім того, з положень законодавства випливає, що заміну сторони виконавчого провадження здійснює суд.

Як встановлено судом, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису №1018, виданого 20.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В. з ПАТ «Банк Перший» на ТзОВ «Мані Флоу».

Суд першої інстанції зазначив, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таке уже встановлено і наявна ухвала суду, яка набрала законної сили.

Розглядаючи спір, апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що в провадженні Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебував на виконанні виконавчий напис №1018 від 20.06.2013 про звернення стягнення на підставі договору іпотеки від 16.05.2006 на нерухоме майно: житловий будинок реєстраційний номер 15901229, заг. пл. 533,0 кв.м., житловою пл. 245,0 кв.м., до будинку відносяться літня кухня, плав. басейн, огорожа, ворота (мет.), хвіртка (мет.), колодязь, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; земельна ділянка пл. 0,1922 га, кадастровий номер №:02:001:0095, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 (провадження суду ЗВ/380/12/20) замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису №1018 виданого 20.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В., з Публічного акціонерного товариства «Банк Перший» на товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ».

16.05.2006 між ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства», правонаступником якого є ПАТ «Банк Перший», правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк» (надалі - Банк) та ОСОБА_1 (надалі - Боржник/Іпотекодавець) укладено кредитний договір №KF-0261. Для забезпечення виконання умов кредитного договору між ОСОБА_1 та Банком укладено договір іпотеки 16.05.2006 року, яким в іпотеку передано: житловий будинок реєстраційний номер 15901229, заг.пл.533,0 кв.м., житловою пл.245,0 кв.м., до будинку відносяться: літня кухня, плав. басейн, огорожа, ворота (мет.), хвіртка (мет.), колодязь, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку пл.0,1922 га, кадастровий номер :02:001:0095, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1.3 Статуту ПАТ «БГ Банк» зареєстрований Національним банком України 26 січня 1994 року за реєстраційним №229, як Акціонерний Сімферопольський банк, створений у формі закритого акціонерного товариства. Згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів (протокол № 1 від 05.01.1995р.). Банк був перетворений у відкрите акціонерне товариство.

На підставі рішення Загальних зборів акціонерів (протокол № 2 від 26.05.2001р.) Національним банком України 13 липня 2001 зареєстровано зміни до Статуту Банку, пов`язані зі зміною назви Банку з Акціонерного Сімферопольського банку на Відкрите акціонерне товариство «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства». Відкрите акціонерне товариство «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» виступило правонаступником усіх прав та зобов`язань Акціонерного Сімферопольського банку.

За рішенням Загальних Зборів Учасників (протокол № 3 від 16.05.2008) Національним банком України 11 листопада 2008 року погоджено нову редакцію Статуту Банку, пов`язану зі зміною назви Банку з Відкритого акціонерного товариства «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» на відкрите акціонерне товариство «БГ Банк». Відкрите акціонерне товариство «БГ Банк» виступило правонаступником усіх прав та зобов`язань Відкритого акціонерного товариства «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства».

На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства», відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Банку (протокол № 2 від 10.03.2011р.) було змінено найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «Банк Перший».

Відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Банку (протокол №2 від 29.07.2014р.) було змінено найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «БГ Банк».

20.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А. В. вчинено на договорі іпотеки виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, що зареєстрований в реєстрі за №1018: житловий будинок реєстраційний номер 15901229, заг. пл. 533,0 кв.м., житловою пл. 245,0 кв.м., до будинку відносяться: літня кухня, плав, басейн, огорожа, ворота (мет.), хвіртка (мет.), колодязі, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку пл. 0,1922 га., кадастровий номер :02:001:0095, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_1 . За рахунок коштів від реалізації предмету іпотеки задовольнити вимоги ПАТ «Банк Перший», правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк», в розмірі 2 905 928,37 грн.

19.07.2013 відділом державної виконавчої служби Пустомитівського управління юстиції Львівської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №38959251 з примусового виконання виконавчого напису від 20.06.2013 за№1018.

18.08.2013 відділом державної виконавчої служби Пустомитівського управління юстиції Львівської області винесено постанову про зупинення виконавчого провадження №38959251.

06.10.2014 відділом державної виконавчої служби Пустомитівського управління юстиції винесено постанову про поновлення виконавчого провадження №38959251.

30.09.2015 Пустомитівським районним відділом державної виконавчої служби винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

30.09.2015 відділом державної виконавчої служби Пустомитівського управління юстиції Львівської області винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.

03.06.2016 Пустомитівським районним відділом державної виконавчої служби Головного управління юстиції Львівської області винесено постанову про скасування процесуального документу, а саме постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.09.2015 року.

03.06.2016 Пустомитівським районним відділом державної виконавчої служби Головного управління юстиції Львівської області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

08.11.2019 між ПАТ «БГ Банк» - правонаступник ПАТ «Банк Перший» та ТОВ «МАНІ ФЛОУ» укладено договір відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №11/2019-8.

Відповідно до додатку №1 до Договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги ТОВ «МАНІ ФЛОУ» отримано право вимоги за кредитним договором №КF-0261 від 16.05.2006. На виконання Договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 11/2019-8 від 28.11.2019 між сторонами укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 28.11.2019 р.

ПАТ «БГ Банк» фактично вибув, як стягувач у виконавчому провадженні за зобов`язаннями боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №KF-0261 від 16.05.2006 , оскільки у зв`язку з вказаними договорами купівлі продажу права вимоги не має право вимагати примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з чим виникла необхідність у заміні вибулої сторони стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником, яким в даному випадку є ТОВ «МАНІ ФЛОУ».

Листом від 05.06.2020 вих.№130 позивач звернувся до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з заявою провести заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Банк Перший» на товариство з обмеженою відповідальністю «Мані флоу» у виконавчому провадженні № 3895251 з примусового виконання напису №1018 від 20.06.2013 виданого приватним нотаріусом Київського МНО Грек А.В. про звернення стягнення на підставі договору іпотеки від 16.05.2006 на нерухоме майно, винести постанову про заміну сторони виконавчого провадження зі стягувача Публічного акціонерного товариства «Банк Перший» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» у виконавчому провадженні №38959251 з примусового виконання виконавчого напису №1018 від 20.06.2013 виданого приватним нотаріусом Київського МНО Грек А.В. про звернення стягнення на підставі договору іпотеки від 16.05.2006 на нерухоме майно, відновити виконавче провадження №38959251 з примусового виконання виконавчого напису №1018 від 20.06.2013 виданого приватним нотаріусом Київського МНО Грек А.В. про звернення стягнення на підставі договору іпотеки від 16.05.2006 на нерухоме майно та винести постанову про відновлення виконавчого провадження.

11.08.2020 складено акт про відсутність будь-яких документів/листів під час розкриття поштового конверту від Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у присутності директора ТОВ «Мані Флоу» Коломієць Є.В. та юрисконсульта ТОВ «Мані флоу» Любенко С.В.

12.08.2020 позивачем скеровано на поштову адресу відповідача заяву №184 від 12.08.2020 з проханням повідомити про результат розгляду зави № 130 від 05.06.2020 та прийняте рішення.

Листом № 28099 від 27.08.2020 Пустомитівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повідомив позивача про те, що заява №130 від 05.06.2020 розглянута та надано відповідь №23117 від 10.07.2020, яка направлена за адресою :01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 3-А, оф.8. Згідно трекінгу поштового відправлення лист отримано позивачем 05.08.2020.

Листом від 10.07.2020 відповідач повідомив позивача, що 19.07.2013 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 30.09.2015 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до вимог п.9.ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки, постанова про повернення виконавчого документа не скасована в установленому законом порядку, підстави для відновлення виконавчого провадження відсутні. Відповідно до п.2 розділу 11 Наказу Міністерства юстиції №1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки.

22.01.2021 представник позивача звернувся з адвокатським запитом до приватного нотаріуса Грек А.В. з проханням надати відповідь чи надходив виконавчий напис №1108 від 20.06.2013 із відміткою про повне виконання від Пустомитівського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м.Львів) або Пустомитвівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області та чи знаходиться виконавчий напис №1018 від 20.06.2013 у приватного нотаріуса.

26.01.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грек А.В. надав відповідь, в якій значиться, що відповідно до акту від 08.08.2020 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Грек А.В., про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, погодженого протоколом №219 засідання експертної комісії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 16.09.2020, наряд за 2013 рік щодо копій виконавчих написів та документів, на підставі яких вони вчинені, а також наряди, щодо листування з юридичними та фізичними особами з питань вчинення нотаріальних дій за 2013-2016 роки, було вилучено та знищено. В наступні роки постанови про повернення виконавчого напису та сам виконавчий напис № 1018 від 20.06.2013 не отримувала.

Згідно з інформаційної довідки з автоматизованої системи виконавчого провадження, вбачається, що 30.09.2015 Пустомитівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження», яка скасована і 03.06.2016 винесено таку ж постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Підстава рішення: в процесі здійснення виконавчого провадження було арештовано майно боржника. Яка перебуває в іпотеці ПАТ «Банк Перший», а саме житловий будинок реєстраційний номер 15901229, заг. 533,0 кв.м., житловою пл. 245,0 кв.м., до будинку відносяться: літня кухня, плав. Басейн, огорожа, ворота (мет.), хвіртка (мет.) колодязь, що знаходиться за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с. Малечковичі, вул. Районна, 36. Відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів від 16.04.2014 року ч. 1 Загальних положень «арештоване майно (далі- майно)- рухоме або не рухоме майно боржника (крім земельних ділянок та майна, зазначеного в ч.8 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації;», з чого випливає, що згідно цього положення земельні ділянки на електронні торги не виставляються. Згідно повідомлень інших реєструючих органів та установ, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника та акту державного виконавця. Боржника та належного йому майна, на яке можна звернути стягнення за адресою вказаною у виконавчому документі не виявлено.

З огляду на відмову Пустомитівського районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) викладену у листі від 10.07.2020 (отриману позивачем 25.09.2020) у вчиненні дій по відновленню виконавчого провадження та заміні стягувача у виконавчому провадженні позивач звернувся в суд із даною позовною заявою.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Частина 2 статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" обумовлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. При цьому стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ, а боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з частиною першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусовому виконанню підлягають, зокрема, рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч.1 ст.13 Закону № 1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як визначено ч.1 ст.14 Закону № 1404-VIII, учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону № 1404-VIII, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання регламентовано в статті 12 Закону № 1404-VIII, відповідно до частини першої якої, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ст. 91 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення.

Згідно з ч.5 ст.12 Закону № 1404-VIII, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.6 ст.12 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).

Поняття іпотеки деталізовано у статті 1 Закону України «Про іпотеку», яка визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України).

Відповідно до копії виконавчого напису від 20.06.2013№1018, виконавчий напис має бути пред`явлений до відділу (підрозділу) державної виконавчої служби протягом року з дня його вчинення і набуває чинності з моменту його посвідчення 20.06.2013.

Згідно договору №11/2019-8 про відступлення купівлі-продажу прав вимоги від 28.11.2019, таке право вимоги за виконавчим написом перейшло до позивача у даній справі лише 20.11.2019, в той час коли, постанова про повернення виконавчого документа стягувача була винесене відповідачем 30.09.2015 ( 03.06.2016).

Відповідно до матеріалів справи, а саме з довідки долученої відповідачем встановлено, що актуальне виконавче провадження в частині стягнення виконавчого збору, а стан виконавчого провадження завершено.

Згідно ст.50 Закону № 606 XIV завершене виконавче провадження - наслідки завершення виконавчого провадження згідно п.1 у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Cтаном на день винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, саме ПАТ «Банк Перший» мав право на повторне пред`явлення такого виконавчого документа до виконання, однак доказів звернення з таким у суду відсутні, як і докази перебування виконавчого напису у виконавчій службі.

Посилання апелянта на скріншоти долучені до позовної заяви, не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки не підтверджуються даними з веб-сайту на момент перегляду справи у апеляційній інстанції та спростовуються іншими доказами долученими до матеріалів справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відновлення виконавчого провадження здійснюється державним виконавцем у відповідності до частин першої, другої статті 41 Закону № 1404-VIII, якими передбачено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Отже, суд зазначає, що станом на розгляд даної справи Законом № 1404-VIII передбачені такі випадки відновлення виконавчого провадження за постановою державного виконавця: 1) визнання судом незаконною чи скасування в установленому законом порядку постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження;

2) визнання судом незаконною чи скасування в установленому законом порядку постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція № 512/5), розділом XV якої регламентовано процедуру відновлення втраченого виконавчого провадження або матеріалів виконавчого провадження, а саме:

1. За заявою сторони виконавчого провадження або з ініціативи виконавця відновленню підлягають:

-втрачене виконавче провадження або його матеріали;

-знищене виконавче провадження у разі постановлення Європейським судом з прав людини рішення, відповідно до якого держава зобов`язана виконати рішення національного суду;

-виконавче провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території.

2. У заяві повинно бути зазначено, про відновлення якого саме виконавчого провадження просить сторона виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, сторони виконавчого провадження, їх місце проживання чи місцезнаходження (у разі наявності вказаної інформації у сторони виконавчого провадження), обставини втрати матеріалів виконавчого провадження (перебування виконавчого провадження на тимчасово окупованій території), поновлення яких саме документів сторона вважає необхідним, для якої мети необхідне їх поновлення.

До заяви про відновлення втраченого виконавчого провадження чи його матеріалів можуть долучатися документи або їх копії, що збереглися у сторони виконавчого провадження, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку.

У заяві про відновлення матеріалів виконавчого провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території, яка подається боржником, зазначаються обставини, які зумовлюють необхідність відновлення виконавчого провадження (намір виконати рішення, припинення заходів примусового виконання рішень у зв`язку з виконанням рішення у повному обсязі, скасуванням рішення, на підставі якого видано виконавчий документ тощо). У разі виконання боржником рішення у повному обсязі до заяви додаються квитанції, платіжні документи, що підтверджують сплату боргу за виконавчим документом, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження (у разі винесення відповідних постанов).

3. Виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони можуть звернутися до суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, за видачею дубліката виконавчого документа.

Якщо відповідно до заяви боржника виконавче провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території України, необхідно відновити у зв`язку з наміром боржника виконати рішення або необхідністю припинення заходів примусового виконання рішень, таке виконавче провадження може бути відновлено без дубліката виконавчого документа.

4. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього дубліката виконавчого документа (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 3 цього розділу) виносить постанову про відновлення втраченого (знищеного) виконавчого провадження і не пізніше наступного дня надсилає її стягувачеві та боржникові.

5. У разі відновлення виконавчого провадження за ініціативою виконавця він у постанові роз`яснює сторонам право надати документи виконавчого провадження, їх копії, інші документи або відомості, що стосуються втраченого виконавчого провадження.

6. Для відновлення виконавчого провадження чи його матеріалів державний виконавець використовує відомості автоматизованої системи виконавчого провадження про винесені постанови та інші документи виконавчого провадження, інформацію та документи, одержані ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження.

7. Відновлене виконавче провадження підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Апеляційним судом не встановлено настання жодного з визначених законом випадків, які зумовлюють відновлення виконавчого провадження ВП №38959251 щодо боржника ОСОБА_1 , як у порядку Закону України №606-XІV так і Закону України №1404-VII.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувача від 03.06.2016, виконавчий документ було повернуто стягувачу. Оскільки постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.06.2016 не була скасована судом чи визнана недійсною у встановленому порядку, а отже залишалась чинною. Доказів скасування такої постанови судом чи визнання недійсною у встановленому порядку відсутні у матеріалах справи. Отже суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною дії Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби щодо відмови відновити виконавче провадження №38959251 та зобов`язання відповідача відновити виконавче провадження та винести постанову про відновлення виконавчого провадження №38959251.

Статус сторони виконавчого провадження набувається фізичною або юридичною особою чи державою з моменту видачі виконавчого документу, а не з моменту відкриття виконавчого провадження у справі.

Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, що була чинною до 15.12.2017, на момент звернення до суду із заявою), Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (в редакції на момент звернення до суду із заявою) не ставили в залежність здійснення заміни сторони виконавчого провадження від факту відкриття виконавчого провадження.

Системний аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що суд за заявою заінтересованої особи може здійснити заміну сторони виконавчого провадження (стягувача, боржника) її правонаступником після видачі виконавчого документу, що має наслідком перехід прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника).

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання, зокрема про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, з вказаних положень законодавства випливає, що заміну сторони виконавчого провадження здійснює суд.

Як встановлено судом, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису №1018, виданого 20.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В. з ПАТ «Банк Перший» на ТзОВ «Мані Флоу».

Щодо посилань апелянта на те, що в ухвалі Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 у справі №3В/380/12/20 встановлено факт, що виконавче провадження № 38959251 є відкритим, оскільки постанова Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Львівської області про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.06.2016 року скасована 29.06.2016 року, то колегія суддів зазначає, що ухвала суду не містить інформації про те, ким та в який спосіб відбулося таке скасування саме 29.06.2016 року, як і не встановлює факту відкритого виконавчого провадження №38959251, як про це зазначає апелянт. Крім того, апелянтом не надано, а у матеріалах справи відсутні докази такого скасування.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат за цим апеляційним провадженням немає.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 230, 241, 243, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року у справі № 380/8282/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Р. Б. Хобор
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 13.05.2021 року