Справа № 823/1260/16
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1260/16 Суддя (судді) першої інстанції: С.М. Гарань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Алміна-М» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року за позовом Приватного підприємства «Алміна-М» до Черкаської об`єднаної ДПІ Головного управління Державної фіскальної служби Черкаської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Алміна-М» звернулось до суду з позовом до Черкаської об`єднаної ДПІ Головного управління Державної фіскальної служби Черкаської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.04.2016 Черкаською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення, яким ПП Алміна-М визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінний від земельної ділянки в сумі 26700,48 грн. Зазначене податкове зобов`язання встановлено відповідачем на підставі рішення Геронимівської сільської ради від 14.07.2015 № 57-5/VI Про встановлення ставок місцевих податків і зборів та затвердження відповідного Положення на 2016 рік, яким затверджено ставки місцевих податків та зборів за відповідний рік та на визначеній території, зокрема, ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Позивач наголосив, що Геронимівська сільська рада в порушення п. 12.3 ст.12 Податкового кодексу України, а також ч. 5 ст. 12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» офіційно не оприлюднила вищевказане рішення, в зв`язку з чим останнє, у відповідності до ст. 57 Конституції України, є нечинним, а отже, прийняте Черкаською ОДПІ оскаржуване податкове повідомлення-рішення є безпідставним та таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017 клопотання Приватного підприємства «Алміна-М» про зупинення провадження у справі задоволено, зупинено апеляційне провадження до набрання законної сили судового рішення у справі № К/800/3533/17 (№ 707/2239/16-а).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2018 прийнято до провадження Шостого апеляційного адміністративного суду дану справу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2021 поновлено провадження у справі та призначено розгляд апеляційної скарги на 12.05.2021.

До суду від представника Головного управління ДПС у Черкаській області надійшло клопотання про заміну відповідача - Черкаську ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Черкаській області, зважаючи на приписи постанов Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 237 та від 19.06.2019 № 537, на підставі положень ст. 52 КАС України. Колегія суддів, з урахуванням наведених обґрунтувань, розглянувши вказане клопотання, дійшла висновку про наявність підстав для його задоволення та заміни первісного відповідача його правонаступником - ГУ ДПС у Черкаській області.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Приватне підприємство «Алміна-М» зареєстроване юридичною особою 06.05.2003, за кодом 21354966 та перебуває на обліку в ДПІ у Черкаському районі.

Черкаською ОДПІ проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ПП «Алміна-М» за 2016 рік, за результатами якої складено акт від 18.03.2016 № 132/23-25-13-008/21354966, висновками якого встановлено заниження суми податкових зобов`язань, заявлених в податковій декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік на 21360,38грн. (за нерухоме майно зазначене у вищевказаній декларації загальною площею 1550,10 кв.м.).

На підставі висновків зазначеного акта перевірки, Черкаською ОДПІ 12.04.2016 винесено податкове повідомлення-рішення № , яким ПП «Алміна-М» визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінний від земельної ділянки на загальну суму 26700,48 грн. (21360,38 грн. основний платіж та 5340,10 грн. штрафні санкції).

Зазначене повідомлення-рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Черкаській області та до ДФС України, яке своїми рішеннями від 23.06.2016 та від 29.08.2016 скарги позивача залишили без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Не погоджуючись з правомірністю і обґрунтованістю вказаного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що під час судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження посилання позивача про незаконність податкового повідомлення-рішення від 12.04.2016 № , яким ПП «Алміна-М» визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінний від земельної ділянки, у сумі 26700,48 грн. При цьому, відповідачем доведено законність вказаного рішення.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими, оскільки чинним законодавством передбачено єдиний спосіб офіційного оприлюднення регуляторних актів органів місцевого самоврядування - через друковані засоби масової інформації, а електронне чи будь-яке інше опублікування не має правового значення для набрання чинності відповідним регуляторним актом та встановлення його автентичності, з огляду на що, нарахування податкового зобов`язання на підставі такого рішення органу місцевого самоврядування є незаконним.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з нормами п. п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За змістом п. п. 266.2.1. п. 266.2. ст. 266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з п. п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, як визначено п. п. 266.3.3 п. 266.3 ст. 266 ПК України, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Положеннями п. п. 266.5.1. п. 266.5. ст. 266 ПК України, визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з п. п. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Так, за п. п. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 ПК України, платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально

Підпунктом 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України, передбачено, що податкове зобов`язання за звітний рік, з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що рішенням Геронимівської сільської ради від 14.07.2015 № 57-5/VI «Про встановлення ставок місцевих податків і зборів та затвердження відповідного Положення на 2016 рік», було затверджено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке перебуває у власності фізичних та юридичних осіб у розмірі 1% від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування (п. 5.2 Положення про місцеві податки), що становить 13,78 грн. (1378,00грн. х 1%), з огляду на що, за висновками податкового органу, позивач, як власник нежитлового приміщення, був зобов`язаний нарахувати та сплатити податок на нерухоме майно, відмінний від земельної ділянки в сумі 21360,38 грн. (1550,10кв.м. х 13,78грн.), в обов`язковому порядку.

Водночас, сторона позивача наголошує, що Геронимівська сільська рада, в порушення п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, а також ч. 5 ст. 12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», офіційно не оприлюднила своє рішення від 14.07.2015 № 57-5/VI, в зв`язку з чим, останнє, у відповідності до ст. 57 Конституції України, є нечинним, а отже, прийняте Черкаською ОДПІ оскаржуване рішення є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Слід врахувати, що ПП «Алміна-М» зверталась до суду з позовом до Геронимівської сільської ради про визнання нечинним та скасування п. 5.2 Положення Про податок на нерухоме майно, відмінний від земельної ділянки, затвердженого рішенням Геронимівської сільської ради від 14.07.2015 № 57-5/VI (справа № 707/2239/16-а). Так, постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 10.11.2016 у справі № 707/2239/16-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2017 в задоволенні позову ПП «Алміна-М» було відмовлено повністю.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, Київський апеляційний адміністративний суд в своєму рішенні зазначив, що зміст п. 5.2 вищевказаного Положення не суперечить нормам чинного законодавства та є таким, що прийнятий уповноваженим суб`єктом. Крім цього, наголосив, що Геронимівською сільською радою було повідомлено про розроблений проект рішення за півтора місяця до його затвердження у газеті «Сільські обрії», випуск №21 від 29.05.2015 р. Оприлюднення рішення відбулося шляхом розміщення оголошення на інформаційному стенді Геронимівської сільської ради, що не оскаржується сторонами. Відповідно до п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Статтею 12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», визначається основний спосіб офіційного оприлюднення - через друковані засоби масової інформації. В той же час, статтею 14 цього Закону встановлюється, що регуляторні органи публікують інформацію про здійснення регуляторної діяльності в друкованих засобах масової інформації й/або розміщують на офіційних сторінках у мережі Інтернет, або оприлюднюють в інший спосіб, у тому числі через телебачення й радіо. Тобто, законодавець дає регуляторному органу право самостійного вибору способу оприлюднення. Разом з тим, судом першої інстанції не прийнято до уваги, що абз. 2 п. 4 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 № 71-VIII, де встановлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад по встановленню місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України «Про засади регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Крім того, згідно п. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VIII, установлено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Тож, під час судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження посилання позивача про незаконність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 12.04.2016, яким ПП «Алміна-М» визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінний від земельної ділянки, у сумі 26700,48грн. При цьому, відповідачем доведено законність вказаного рішення, адже прийнятті оскаржуваного ППР, відповідач керувався виключно нормами Податкового кодексу України та не мав інших повноважень, окрім як нараховувати податок на нерухоме майно відповідно до наведених вище вимог, з урахуванням чинності рішення органу місцевого самоврядування про встановлення місцевого податку (постанова Черкаського районного суду Черкаської області від 10.11.2016 по справі № 707/2239/16-а набрала законної сили 18.01.2017 на підставі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду.

Отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Алміна-М» - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 329 - 331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко