Справа № 826/5073/16
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 травня 2021 року м. Київ № 826/5073/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Катющенка В.П., суддів: Кармазіна О.А., Скочок Т.О. за участю секретаря судового засідання Новик В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2016 в адміністративній справі № 826/5073/16 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, третя особа: Апеляційний суд Запорізької області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

за участю:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

від третьої особи - не з`явився;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної судової адміністрації України, третя особа: Апеляційний суд Запорізької області про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою при звільненні судді у відставку; зобов`язання нарахувати та виділити Апеляційному суду Запорізької області кошти для виплати позивачу вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою при звільненні судді у відставку.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2016 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Вказане рішення суду сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

21.07.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2016 в адміністративній справі № 826/5073/16.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що рішенням Конституційного Суду України від 15.04.2020 у справі № 3-311/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-VII. Зазначене положення Закону № 1166-VII з дня ухвалення рішення втратило чинність і з цим відновлено чинність статті 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI, частина перша якої передбачає, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою. Встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого при вирішенні справи, на думку позивача, є виключною обставиною, тобто, підставою для перегляду судового рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили.

Ухвалою суду від 28.07.2020 відкрито провадження за виключними обставинами у справі № 826/5073/16 та призначено справу до судового розгляду у судове засідання на 16.09.2020.

10.08.2020 до суду від третьої особи надійшли пояснення, за змістом яких останній просить суд відмовити у задоволенні заяви. Пояснив, що відповідно до Закону № 1166-VII статтю 136 Закону № 2453-VI виключено, тому обґрунтованих підстав для її застосування у позивача відсутні.

Ухвалою суду від 16.09.2020 зупинено провадження у справі № 826/5073/16 до набрання законної сили рішенням об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 808/1628/18.

Відповідно до ухвали суду від 11.03.2021 поновлено провадження за виключними обставинами в адміністративній справі № 826/5073/16 та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у судовому засіданні на 21.04.2021.

Зважаючи на неявку учасників справи у судове засідання 21.04.2021 та відсутність у суду доказів про належне повідомлення заявника про призначене судове засідання, розгляд справи відкладено на 12.05.2021.

Представники учасників справи у судове засідання 12.05.2021 не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Від Апеляційного суду Запорізької області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

Зважаючи на неявку учасників справи, на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, суд встановив наступне.

На переконання позивача, рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 у справі № 3-311/2018 є підставою для перегляду постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2016 у справі № 826/5076/16.

Згідно з частиною першою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Суд звертає увагу, що наведена норма містить імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 19.02.2021 у справі № 808/1628/18, словосполучення "ще не виконане", яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також "розширеного тлумачення" про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14 травня 2020 року, якою справу № 808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Конституційного Суду України від 15.04.2020 № 2-р(II)/2020 у справі № 3-311/2018 (4182/18, 4632/19, 5755/19) за конституційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року N 1166-VII.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічні положення містяться у статті 91 Закону України від 13.07.2017 № 2136-VIII "Про Конституційний Суд України".

Пунктом 2 резолютивної частини зазначеного рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 № 2-р(II)/2020 у справі № 3-311/2018 (4182/18, 4632/19, 5755/19) визначено, що положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року N 1166-VII, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, наявність рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 № 2-р(II)/2020 у справі № 3-311/2018 (4182/18, 4632/19, 5755/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, крім того, на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення судом першої інстанції положення вказаної норми були чинними та підлягали застосуванню.

Враховуючи вказані положення чинного законодавства, а також, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2016 у справі № 826/5073/16, про перегляд якого за виключними обставинами з відповідною заявою звернулась ОСОБА_1 , у задоволенні позову відмовлено, суд зазначає, що не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2016 в адміністративній справі № 826/5073/16.

Правова позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17.12.2019 у справі № 808/2492/18, від 19.11.2018 у справі № 755/4893/18, від 12.11.2020 у справі № 805/550/16-а, від 19.02.2021 у справі № 808/1628/18.

Відповідно до частини першої статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 248, 250, 257-263, 361-369 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2016 в адміністративній справі № 826/5073/16 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, третя особа: Апеляційний суд Запорізької області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена.

Згідно ч. 1 ст. 295 та ч. 1 ст. 297 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII.

Головуючий суддя В.П. Катющенко

Судді О.А. Кармазін

Т.О. Скочок