Справа № 400/2263/20
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 травня 2021 року

м. Київ

справа № 400/2263/20

адміністративне провадження № К/9901/16514/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у справі №400/2263/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невизнання календарної вислуги позивача в 20 років 6 місяців 19 днів;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання позивачу довідки про календарну вислугу строком в 20 років 6 місяців 19 днів;

обов`язати відповідача врахувати до календарної вислуги позивача період його навчання у вищому навчальному закладі строком 2 роки 6 місяців та визнати календарну вислугу позивача в розмірі 20 років 6 місяців 19 днів;

зобов`язати відповідача видати позивачу довідку про календарну вислугу строком 20 років 6 місяців 19 днів.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо невизнання календарної вислуги позивача в 20 років 6 місяців 19 днів та ненадання позивачу довідки про календарну вислугу строком в 20 років 6 місяців 19 днів. Зобов`язано відповідача врахувати до календарної вислуги позивача період його навчання у вищому навчальному закладі строком 2 роки 6 місяців та визнати календарну вислугу позивача в розмірі 20 років 6 місяців 19 днів. Зобов`язано відповідача видати позивачу довідку про календарну вислугу строком 20 років 6 місяців 19 днів.

У поданій касаційній скарзі представник відповідача з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

8 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII) займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги спір виник щодо невизнання календарної вислуги років позивача під час перебування на публічній службі.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року зазначену справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак ухвалені у цій справі рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Отже, зміст вказаних норм та проведений аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у розглядуваному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у справі №400/2263/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіМ.В. Білак О.А. Губська Ж.М. Мельник-Томенко