Справа № 420/6143/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6143/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Головного управління ПФУ в Одеській області (, адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, адреса: вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

14 квітня 2021 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ПФУ в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.03.2021 ВП №63394748 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.04.2021 року о 16:23:45 справа №420/6143/21 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 року позовну заяву Головного управління ПФУ в Одеській області залишено без руху з підстави необхідності надання доказів сплати судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

26.04.2021 року за вх.№21013/21 від представника позивача надійшла заява із платіжним дорученням №11139 від 23.04.2020 року про сплату судового збору, чим усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 05.05.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ, призначено судове засідання на 13.05.2021р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.03.2021 року з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшла постанова №63394748 від 26.03.2021 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 року по справі №420/7475/20.

У позові зазначено, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 року по справі №420/7475/20, яке набрало законної сили 17.12.2020, ОСОБА_1 11.02.2021 року проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 01.04.2019 року.

На переконання позивача, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 року по 28.02.2021 року в сумі 63340,87 грн. буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Позивач наголошує, що державним виконавцем не взято до уваги, що для застосування відповідальності за невиконання рішення суду у вигляді штрафу повинні мати місце наступні умови: 1) факт невиконання рішення про зобов`язання боржника виконати певні дії; 2) невиконання зумовлено неповажними причинами.

Як результат, на переконання позивача, державним виконавцем при винесенні постанови про накладення штрафу не враховано викладені обставини (факт повного виконання рішення суду Головним управлінням в межах, допустимих діючим законодавством, до відкриття виконавчого провадження), що призвело до порушення норм законодавства, що стосується притягнення боржника до відповідальності згідно з вимогами Закону №1404.

Ухвала суду від 05.05.2021 року направлена на електронну адресу відповідача 06.05.2021 року, проте відповідач не скористався своїм правом та не надав відзиву на позовну заяву та витребуваних судом матеріалів виконавчого провадження.

У судове засідання, призначене на 13 травня 2021 року, учасники справи не з`явились, про місце, дату і час судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно.

Відповідач причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Глава 11 КАС України визначає особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ, зокрема категорії термінових адміністративних справ (ст.ст. 268-289).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначаються статтею 287 КАС України.

Отже, справи з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби відносяться до категорії термінових адміністративних справ, які розглядаються з урахуванням положень ст.ст. 268, 269, 271, 272 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

У справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням вищенаведеного, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 по справі №420/7475/20 зобов`язано Головне управління провести перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_1 з 01.04.2019 пенсії, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення станом на 05.03.2019, встановлених у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки за кваліфікацію, премії") за посадою, яка є відповідною останній штатній його посаді на військовій службі, згідно з довідкою про розмір грошового забезпечення, наданою Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020 по справі №420/7475/20 апеляційну скаргу Головного управління залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 без змін.

19.10.2020р. був виданий виконавчий лист №420/7475/20 на виконання рішення.

23.10.2020р. відповідачем відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа №420/7475/20 від 19.10.2020р.

З метою виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2020р. Головним управлінням направлено листа від 05.01.2021 № 1500-0308-5/760 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про надання довідки (а.с.16).

Листом від 29.01.2021 № 1500-0405-5/10537 Головне управління повідомило відділ примусового виконання рішень про стан виконання вимог виконавчого листа, а саме про те, що станом на 29.01.2021 довідка про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до рішення суду не надходила (а.с.15).

Після надходження вищезазначеної довідки, Головним управління на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 по справі № 420/7475/20, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020, ОСОБА_1 11.02.2021 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року (а.с.10).

Також 11.02.2021р. ГУПФУ складено розрахунок на доплату пенсії ОСОБА_1 за період квітень 2019р.-лютий 2021р. на суму 63340,87грн. на підставі рішення суду (а.с.11).

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2021 становить 17690,00 грн.

Інформація про виконання рішення по справі № 420/7475/20 Головним управлінням внесена до реєстру рішень (а.с.12), виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Про виконання зазначеного рішення суду відділ примусового виконання рішень повідомлено рекомендованим листом Головного управління від 09.03.2021 № 1500-0405-5/27376 (а.с.13).

В подальшому до Головного управління з Відділу примусового виконання рішень надійшла вимога державного виконавця від 10.03.2021 № 10.03-3341 (а.с.19).

На вимогу державного виконавця Головним управлінням направлено листа від 17.03.2021 № 1500-0405-5/31820 про стан виконання рішення суду (а.с.20).

Проте, незважаючи на виконання судового рішення Головним управлінням в межах покладених зобов`язань та без врахування роз`яснень щодо виплати коштів після їх виділення Головному управлінню, старшим державним виконавцем винесено постанову від 26.03.2021 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. (а.с.8-9) на підставі ст.ст.63,75 ЗУ №1404.

Позивач, не погоджуючись з постановою державного виконавця про накладення штрафу у розмірі 5100 грн., вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся з даною позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закон № 1404-VIII, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закон № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його волі.

Суд зауважує, що позивачем у листі за №1500-0405-5/31820 від 17.03.2021 року, надісланому відповідачу, було зазначено, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 11.02.2021 року проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 05.03.2019 року. Також, позивачем вказано, що виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 року по 28.02.2021 року в сумі 63340,87 грн. буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

З вищевикладеного вбачається, що обставини, які повідомив позивач в своїй сукупності свідчать про реальну фінансову неможливість виконати судове рішення, оскільки невиплата в повному обсязі коштів за виконавчим документом зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а відсутністю відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, що не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин, оскільки виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, немає правових підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 року по справі №360/3573/20.

Також позивачем до суду та держвиконавцю було надано витяг з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, в якому наявна інформація про стягувача (а.с.12).

Держвиконавець, приймаючи постанову про накладення штрафу зазначив, що не надано доказів відсутності коштів боржником, що суд вважає недостатнім, щоб визнати відсутніми поважні причини невиплати доплати до пенсії стягувачу за виконавчим листом.

Статтею 71 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що бюджет Пенсійного фонду - план утворення і використання цільового страхового фонду, що формується за рахунок страхових внесків до солідарної системи та надходжень з інших джерел, визначених цим Законом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом.

Так, судом встановлено, що виплати пенсій можуть бути здійснені відповідачем виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Крім того, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

На переконання суду, невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області в частині виплати нарахованих стягувачу грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

З огляду на викладене, судом враховується, що, як було зазначено вище, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути прийнята лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. При цьому визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Даний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постановах від 24.01.2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 13.06.2018 року у справі №757/29541/14-а, від 10.09.2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19.08.2020 року у справі №140/784/19.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.03.2021 ВП №63394748 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. на ГУПФУ в Одеській області.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість постанови з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову у розмірі 2270,00 грн. (а.с.30), ці витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ПФУ в Одеській області (, адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, адреса: вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.03.2021 ВП №63394748 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. на Головне управління ПФУ в Одеській області.

Стягнути з Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Головного управління ПФУ в Одеській області () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 287, 293 КАС України (10 днів з дня проголошення).

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян