Справа № 638/7890/20
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 р.Справа № 638/7890/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2021 р. (ухвалене суддею Цвірюком Д.В. ) по справі № 638/7890/20

за позовом ОСОБА_1

до Адміністративної комісії Шевченківського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради

про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Адміністративної комісії Шевченківського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради, в якому, з урахуванням уточнень, просив скасувати постанову відповідача № 233 від 28.05.2020 р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2021 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення (в подальшому - КУпАП), Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому КАС України) та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення необґрунтована та підлягає скасуванню.

У судове засіданні відповідач свого представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином.

У судовому засіданні апелянт та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Згідно із ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 29.04.2020 р. інспектором 2 взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Голубковим А.П. складено протокол відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 29.04.2020 р. о 21:00 год. ОСОБА_1 , знаходячись на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 , розпивав спиртні напої, знаходився у нетверезому стані, спалював суху рослинність, розпалював багаття та порушував інші правила протипожежної безпеки, чим порушив п. 6.2.15.10 Правил благоустрою м. Харкова № 504/11 від 16.11.2011 р.

На підставі зазначеного протоколу 28.05.2020 р. адміністративною комісією Шевченківського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради винесено постанову, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., у зв`язку з тим, що 29.04.2020 р. о 21:00 год. ОСОБА_1 , знаходячись на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 , розпивав спиртні напої, знаходився у нетверезому стані, спалював суху рослинність, розпалював багаття та порушував інші правила протипожежної безпеки, чим порушив вимоги п. 6.2.15.10 Правил благоустрою території міста Харкова.

Позивач не погодившись із постановою відповідача про накладення адміністративного стягнення звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що протокол про адміністративне правопорушення від 29.04.2020 р., складений інспектором 2 взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом Голубковим А.П. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП відносно ОСОБА_1 відповідають вимогам закону, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування постанови Адміністративної комісії Шевченківського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради № 233 від 28.05.2020 р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" N2 2807-ІV від 06.09.2005 р. (в подальшому - Закон № 2807-ІV), благоустрій заселених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення га озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових га екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Фізичні та юридичні особи у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів (п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 17 Закону № 2807-ІV).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону № 2807-ІV, організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Частиною 1 статті 10 Закону № 2807-ІV встановлено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону № 2807-ІV, рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно із ч. 1 ст. 34 Закону № 2807-ІV, правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Рішенням 11 сесії 6 скликання Харківської міської ради Харківської області від 16.11.2011 р. № 504/11 з метою врегулювання суспільних відносин у сфері благоустрою території міста Харкова, організації належного утримання та раціонального використання територій, будівель інженерних споруд та об`єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення створення умов для реалізації прав суб`єктами у сфер благоустрою встановлені Правила благоустрою території міста Харкова (в подальшому - Правила).

Пунктом 6.2.15.10. Правил передбачена заборона на озеленених територіях спалювати суху рослинність, розпалювати багаття та порушувати інші правила протипожежної безпеки.

Згідно із ст. 152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 152 КУпАП.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об`єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

На вимогу суду апеляційної інстанції відповідачем надані копії матеріалів адміністративного правопорушення за ст. 152 КУпАП, на підставі яких прийнято оскаржувану постанову № 233 від 28.05.2020 р.

Із вищезазначених матеріалів судом апеляційної інстанції встановлено, що Управлінням патрульної поліції в Харківській області ДПП листом вих. № 1236/0/183-20 від 21.05.2020 р. до Адміністративної комісії Шевченківського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради для прийняття рішення згідно діючого законодавства направлений адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 288312 від 29.04.2020 р.; рапорт інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції від 29.04.2020 р.; пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно із протоколом серії ГП № 288312 від 29.04.2020 р. про адміністративне правопорушення, в якості додатків до нього вказані: пояснення, рапорт, запис з камери ZM 0163, проте, як вбачається із вищезазначених матеріалів, що надані відповідачем на вимогу суду, запис з камери ZM 0163 відповідачу для розгляду не надсилався, у зв`язку з чим відповідачем не надавалася оцінка цьому доказу.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем не досліджувалися всі докази, які зазначені в протоколі серії ГП № 288312 від 29.04.2020 р., тобто, ця постанова прийнята без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення.

Крім того, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які знаходилися на розгляді у відповідача під час прийняття ним оскаржуваної постанови, не підтверджується, що саме ОСОБА_4 29.04.2020 р. розпалено багаття, оскільки в цих поясненнях відсутня інформація, що такі дії вчинено безпосередньо ОСОБА_4 , а лише посилання на те, що молода людина (без ідентифікації даних про особу та її зовнішності) розпалила багаття.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Із врахуванням вищевикладеного, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова Адміністративної комісії Шевченківського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради № 233 від 28.05.2020 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення ст. 152 КУпАП необґрунтована, у зв`язку з чим вважає необхідним скасувати вказану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2021 р. та прийняти постанову, якою задовольнити позов ОСОБА_1 .

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати за подання адміністративного позову в розмірі 420,20 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 1261,21 грн., а всього 1681,41 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії Шевченківського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради.

Керуючись ст. ст. 72, 73, 76, 243, 272, 286, 308, 315, 316, 317, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2021 р. по справі № 638/7890/20 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову Адміністративної комісії Шевченківського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради № 233 від 28.05.2020 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень за порушення ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити справу про адміністративне правопорушення за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_4 .

Стягнути на користь ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії Шевченківського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради. витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 20 копійок та за подання апеляційної скарги в розмірі 1261(одна тисяча двісті шістдесят одна гривня) 21 копійка, а всього 1681 (одна тисяча шісток вісімдесят одна) гривня 41 копійка.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін