Справа № 200/342/21-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у розстроченні виконання рішення суду

12 травня 2021 р. Справа №200/342/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Аляб`єва І.Г.,

секретар судового засідання Козирєва О.О.,

за участю представника позивача Наумова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» про розстрочення виконання рішення суду у справі № 200/342/21-а за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області (вул. Італійська, 59, м.Маріуполь, Донецька область, 87515, ) до Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» (вул. 50-річчя Слов`янської ТЕС, 22, м.Миколївка, Слов`янського району, Донецька область, 84182, ) про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області, звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» в якому просить з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог стягнути податковий борг в розмірі 1 716 692,87 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2021 позов Головного управління ДПС у Донецькій області (вул. Італійська, 59, м.Маріуполь, Донецька область, 87515, ) до Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» (вул. 50-річчя Слов`янської ТЕС, 22, м.Миколївка, Слов`янського району, Донецька область, 84182, ) про стягнення податкового боргу задоволено.

Стягнуто кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» (вул. 50-річчя Слов`янської ТЕС, 22, м.Миколївка, Слов`янського району, Донецька область, 84182, ) в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 1 716 692 (один мільйон сімсот шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто дві) гривні 87 копійок.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2021 набрало законної сили 05.04.2021.

19.04.2021 Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» звернулось до суду із заявою про розстрочення виконання судового рішення, відповідно до якої просив суд розстрочити виконання рішення про стягнення коштів з рахунків в банківських установах, які обслуговують КП «Сервіскомуненерго» в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 2097934,51 грн. на період з 01.05.2021 до 28.02.2022 з щомісячною оплатою рівними частинами, з наступними термінами сплати: до 31.05.2021. 171770,00 грн., до 30.06.2021 -171770,00 грн., до 31.07.2021- 171770,00 грн., до 31.08.2021 - 171770,00 грн., до 30.09.2021р. - 171770,00 грн., до 31.10.2021 - 171770,00 грн., до 30.11.2021 - 171770,00 грн., до 31.12.2021р. - 171770,00 грн, 31.01.2022 - 171770,00 грн., до 28.02.2022 170762,87 грн.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач посилається на те, що існують обставини, внаслідок яких підприємство фінансово неспроможне найближчим часом погасити заборгованість перед бюджетом в повному обсязі, крім цього, пред`явлення всієї суми до стягнення одним платежем призведе до зупинки діяльності підприємства, яке є єдиним виконавцем послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів, утримання будинків і споруд та прибудинкової території у м. Миколаївка Донецької області, згідно з рішенням Миколаївської міської ради № 02-ХУІ-6 від 14.12.2011.

Тяжкий фінансовий стан підприємства, в першу чергу, зумовлений невідповідністю діючих тарифів на послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення фактичним витратам на їх виробництво. Згідно з протоколом № 1 від 25.04.2017 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, обсяг заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що постачались населенню та установам й організаціям, що фінансуються з державного/місцевого бюджетів становить 7435999,14 грн. На даний момент заборгованість з різниці в тарифах КП «Сервіскомуненерго» не відшкодована. Відповідно до Балансу (Звіту про фінансовий стан) КП «Сервіскомуненерго» на 31.12.2020р. кредиторська заборгованість за розрахунками з оплати праці становить 688 тис. грн. (рядок 1630 балансу), за товари, роботи, послуги - 6639 тис. грн. (рядок 1615 балансу), за розрахунками з бюджетом - 18266 тис. грн. (рядок 1620 балансу); загалом - 32715 тис. грн. (рядок 1695 балансу). Відповідно до Звіту про фінансова результати за 2020 рік, чистий фінансовий результат склав 2684 тис. грн. збитку (рядок 2355 Звіту). Заборгованість перед бюджетом виникла ще у 2016 році та Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області вже зверталась до суду про стягнення коштів з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу з КП «Сервіскомуненерго».

Крім того, позивач вказує на те, що з моменту заборгованості перед бюджетом, КП «Сервіскомуненерго» вживались інші заходи, спрямовані на погашення податкового боргу, які на жаль, не дали результатів.

Так, згідно з Постановою КМУ № 332 від 18.05.2017р. «Про затвердження Порядку та умов надання у 2017 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування», КП «Сервіскомуненерго» був оформлений, зареєстрований в Департаменті фінансів Донецької ОДА та включений до реєстру Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Договір про проведення взаєморозрахунків № 5/332/9 від 08.12.2017р. за субвенцією з державного бюджету в сумі 4 207 127,19 грн. для погашення податкового боргу з податку на додану вартість, але субвенція з державного бюджету не була отримана через відсутність фінансування.

У 2018,2019,2020,2021 роках на законодавчому рівні відсутній механізм погашення податкового боргу за рахунок субвенції з державного бюджету на погашення різниці в тарифах.

Брак власних коштів, відсутність дотацій та субвенцій призвели до того, що на даний момент підприємство має істотну суму податкового боргу перед бюджетом, заборгованість перед постачальниками товарів, робіт, послуг.

Пред`явлення всієї суми до стягнення одним платежем призведе до заблокування рахунків підприємства, внаслідок чого підприємство не зможе нормально функціонувати та здійснювати господарську діяльність, спрямовану на забезпечення роботи критичної інфрастуктури міста, зокрема забезпечення подачі питної води та водовідведення.

На даний момент ситуація ускладнилась через пандемію коронавірусу.

Постановою № 211 від 11 березня 2020 року Кабінет Міністрів України запровадив карантин по всій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України була подовжена дія карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

У зв`язку із введенням карантину та обмежувальних заходів, спостерігається суттєве зменшення використання послуг громадянами та бізнесом, що призвело до зниження реалізації наданих комунальних послуг; надходження оплати за спожиті житлово- комунальні послуги зменшилось на 30 % і ця тенденція продовжується.

Зазначені фактори вже негативно впливають на фінансовий стан та сприяють збільшенню дефіциту обігових коштів підприємства.

З огляду на викладене, відповідач зазначає про наявність обставин, які ускладнюють виконання рішення суду, у зв`язку з чим просить суд розстрочити виконання рішення суду відповідно до ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.04.2021 заяву Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» про розстрочення виконання рішення суду залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

27.04.2021 підприємством усунуто недоліки заяви.

У зв`язку з перебування судді Аляб`єва І.Г. у щорічній відпустці з 30.04.2021 заяву призначено до розгляду на 12.05.2021.

Позивачем через канцелярію суду надані заперечення, відповідно до яких останній просив суд відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду. В обґрунтування заперечень позивач посилається на те, що несплата відповідачем заборгованості перед бюджетом порушує інтереси держави, оскільки спричиняє шкоду економічним інтересам держави, загрожує виконанню загальнодержавних програм, які фінансуються з бюджету, підриває основні принципи існуючого суспільного ладу. Позивач зазначає, що заявник в заяві про розстрочення виконання рішення суду посилається вказує на скрутне матеріальне становищі, яке викликане нестабільністю фінансового стану, проте, вказані в заяві факти не є об`єктивними обставинами, що ускладнюють виконання рішення суду. Збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, тому вказані факти не мають об`єктивного характеру. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем не було надано жодного економічного обґрунтування, яке б свідчило про неможливість погашення Відповідачем податкового боргу. Не надано відповідачем й жодних доказів та гарантій про можливість сплати боргу у майбутньому. Зазначене свідчить, що існує значна вірогідність непогашення боргу платником, що призведе до порушення інтересів бюджету України. Також, позивач звертав увагу на те, що сума заборгованості платника податків (166139,51 грн.) є значною сумою для наповнення державного бюджету. На підтвердження неспроможності сплатити суму боргу не надано довідок про залишок коштів на розрахункових рахунках відповідача. При цьому, борг підприємства з не сплачених податків зменшує поповнення Державного бюджету України та ставить під загрозу своєчасне та повне отримання виплат соціальній категорії громадян.

З огляду на викладене позивач просив суд відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду з підстав наведених у запереченнях.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без участі представника.

Розглянувши заяву відповідача про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частинами 2-4 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів та статтею 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, само по собі є підставою для його виконання, що визначено ч. 2 ст. 372 КАС України.

Виконання судового рішення є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною першою статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникнення спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання самої особи, або членів її сім`ї, її матеріальне становище; стихійне лихо чи інші надзвичайні події тощо (частини друга та третя ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України).

Наведені норми не містять конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування правил ст. 378 КАС України є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

З аналізу цієї норми вбачається, що для відстрочення, розстрочення виконання рішення підставою є обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим (при цьому, відповідач у поданій заяві про відстрочення виконання рішення зазначає про неможливість виконати це рішення, а не про ускладненість його виконання). Такою обставиною для відстрочення чи розстрочення виконання рішення може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо тощо, підтверджене відповідними доказами, як це встановлено положеннями статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України. Обов`язок доведення наявності цих обставин, покладається на зобов`язану сторону (боржника). Суд вирішує питання про відстрочення виконання судового рішення, виходячи із конкретних обставин, які впливають на спроможність сторони виконати судове рішення, та балансу між інтересами стягувача та боржника. Відстрочення, розстрочення виконання рішення здійснюється у виняткових випадках.

В даному ж випадку, обґрунтовуючи наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, та на підтвердження свого скрутного фінансового становища заявник надає копії платіжних доручень на підтвердження сплати частини податкового боргу, баланс (звіт про фінансовий стан) на 31 грудня 2020 року, звіт про фінансові результати (звіти про сукупний дохід) за 2020 рік.

Поряд з цим, заявник не наводить жодних доказів існування сприятливих обставин у фінансовому стані, котрі дають змогу вважати, що він в змозі буде сплачувати борг у випадку здійснення судом розстрочення виконання судового рішення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вказані в заяві факти не є об`єктивними обставинами, що ускладнюють виконання рішення суду. Збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, тому вказані факти не мають об`єктивного характеру.

Суд вказує на те, що несплата відповідачем заборгованості перед бюджетом порушує інтереси держави, оскільки спричиняє шкоду економічним інтересам держави, загрожує виконанню загальнодержавних програм, які фінансуються з бюджету, підриває основні принципи існуючого суспільного ладу.

Крім того, відповідно до п. 6.1 ст. 6 Податкового кодексу України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За приписами п. 100.1 ст. 100 Податкового кодексу України, розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.

Відповідно до п. 100.2 ст. 100 Податкового кодексу України платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання.

Згідно п. 100.5 с. 100 Податкового кодексу України підставою для відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є надання ним доказів,перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність дії обставин непереборної сили, що призвели до загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань або податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму відстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

В свою чергу вичерпний перелік обставин, що свідчить про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин, затверджений постановою КМУ від 27.12.2010 року № 1235.

Відповідно до п. 100.9 ст. 100 ПК України рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу, а також про перенесення строків сплати розстрочених, відстрочених сум або їх частки щодо загальнодержавних податків та зборів на строк, що виходить за межі одного та/або більше бюджетних років, крім випадків, передбачених цим пунктом, приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про що повідомляється центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 100.13 статті 100 ПК України встановлено, що Порядок розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, Порядок розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.11.2012 року №1263 (далі Порядок), в пункті 1.4 закріплює, що розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) вважається наданим, якщо на підставі заяви платника податків прийнято відповідне рішення органу державної податкової служби та укладено договір про розстрочення (відстрочення). Визначення сум грошових зобов`язань (податкового боргу), що підлягають розстроченню (відстроченню), здійснюється за даними автоматизованої інформаційної системи, що ведеться органами державної податкової служби.

Суд зазначає, що а ні позивачем, а ні відповідачем не надано суду доказів звернення відповідачем до органу Державної податкової служби про надання розстрочення або відстрочення сплати податкового боргу, а також рішення, яке може бути прийнято податковим органом за результатом розгляду такої заяви з урахуванням повноважень наданих Державному податковому органу.

Таким чином суд зазначає, що матеріали справи не містять ані доказів існування у позивача обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення у нього податкового боргу, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1235, ані певного економічного обґрунтування, яке б свідчило про можливість погашення ним податкового боргу у майбутньому.

Приймаючи до уваги той факт, що спірні правовідносини стосуються сплати обов`язкових зборів та платежів до Державного бюджету України, а також виходячи з обставин справи, які полягають у порушенні підприємством встановлених законом загальнообов`язкових правил поведінки суб`єкта господарювання із сплати податків, що не залежить від результатів його господарської діяльності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» про розстрочення виконання рішення суду у справі № 200/342/21-а

Керуючись ст. 243, 248, 256, 378, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» про розстрочення виконання рішення суду у справі № 200/342/21-а за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області (вул. Італійська, 59, м.Маріуполь, Донецька область, 87515, ) до Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» (вул. 50-річчя Слов`янської ТЕС, 22, м.Миколївка, Слов`янського району, Донецька область, 84182, ) про стягнення податкового боргу -відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 12 травня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.Г. Аляб`єв