Справа № 160/5927/21
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 травня 2021 року Справа № 160/5927/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля України, Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровської області про визнання дій чи бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2021 року через систему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля України, Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровської області, в якому позивач просить суд:

- визнати дії чи бездіяльність Держави Україна в особі: Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля України, Дніпропетровської обласної державної адміністрації, які є юридичними особами органів державної виконавчої влади, що забезпечують функцію держави, за результатом подання його скарг до Кабінету Міністрів України за №№БЛ-12339951, БЛ-12339923, БЛ-12339882, БЛ-12339835, БЛ-12339787, БЛ-12339733, БЛ-12339698, БЛ-12339673, БЛ-12339627, БЛ-12339543, БЛ-12339488, БЛ-12339424, БЛ-12338663, БЛ-12331609,БЛ-12331391, БЛ-12331326, БЛ-12180950/Д1, БЛ-12330695, БЛ-12330667, БЛ-12330651, БЛ-12330641 протиправними;

- зобов`язати Державу Україна в особі: Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля України Дніпропетровської обласної державної адміністрації, на підставі частини 1 статті 276 ЦКУ, негайно вчинити дії спрямовані на поновлення:

1) гарантії екологічних прав співавторів технології ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ", у відповідності із законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та статтею 50 Конституції України;

2) гарантії права на захист моральних та матеріальних інтересів пов`язаних із об`єктами інтелектуальної власності співавторів технології ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ", у відповідності із статтею 54 Конституції України;

3) гарантії права на звернення щодо реалізації соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів співавторів технології ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та скаргою про їх порушення, у відповідності із законом України "Про звернення громадян" та статтею 40 Конституції України;

4) гарантії права на вільний розвиток особистості кожного із співавторів технології ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ", у відповідності із статтею 23 Конституції України;

5) гарантії права на рівність конституційних прав і свобод та рівності перед законом кожного із співавторів технології ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ", у відповідності із статтею 24 Конституції України;

6) гарантії права на захист життя і здоров`я співавторів технології ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань посадових осіб державних органів влади, у відповідності із статтею 27 Конституції України;

7) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 " ІНФОРМАЦІЯ_1 " брати участь в управлінні державними справам, у відповідності із статтею 38 Конституції України;

8) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 " ІНФОРМАЦІЯ_1 " користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, у відповідності із статтею 41 Конституції України;

9) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, у відповідності із статтею 42 Конституції України;

10) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку кожен вільно обирає у відповідності із статтею 43 Конституції України;

11) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, у відповідності із статтею 46 Конституції України;

12) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 " на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло, у відповідності із статтею 48 Конституції України;

13) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, у відповідності із статтею 49 Конституції України;

14) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, у відповідності із статтею 56 Конституції України;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області, на підставі пункту 10-1 Постанови пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відшкодувати за рахунок держави моральну шкоду, яка є гарантією захисту прав фізичних та юридичних осіб від протиправних дій посадових осіб державних органів влади, за порушення:

1) гарантії екологічних прав співавторів технології ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ", у відповідності із законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та статтею 50 Конституції України;

2) гарантії права на захист моральних та матеріальних інтересів пов`язаних із об`єктами інтелектуальної власності співавторів технології ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ", у відповідності із статтею 54 Конституції України;

3) гарантії права на звернення щодо реалізації соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів співавторів технології ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та скаргою про їх порушення, у відповідності із законом України "Про звернення громадян" та статтею 40 Конституції України;

4) гарантії права на вільний розвиток особистості кожного із співавторів технології ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ", у відповідності із статтею 23 Конституції України;

5) гарантії права на рівність конституційних прав і свобод та рівності перед законом кожного із співавторів технології ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ", у відповідності із статтею 24 Конституції України;

6) гарантії права на захист життя і здоров`я співавторів технології ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань посадових осіб державних органів влади, у відповідності із статтею 27 Конституції України;

7) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 -" ІНФОРМАЦІЯ_1 " брати участь в управлінні державними справам, у відповідності із статтею 38 Конституції України;

8) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 " ІНФОРМАЦІЯ_1 " користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, у відповідності із статтею 41 Конституції України;

9) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, у відповідності із статтею 42 Конституції України;

10) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку кожен вільно обирає у відповідності із статтею 43 Конституції України;

11) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, у відповідності із статтею 46 Конституції України;

12) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 " на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло, у відповідності із статтею 48 Конституції України;

13) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, у відповідності із статтею 49 Конституції України;

14) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, у відповідності із статтею 56 Конституції України;

- на підставі статті 1173, частини 2 статті 276 Цивільного кодексу України, статті 25 закону України "Про звернення громадян", статті 56 Конституції України:

моральну шкоду ОСОБА_1 за моральні страждання, продовж 2006-2021 років, у розмірі 10000 (десять тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

моральну шкоду ОСОБА_3 за моральні страждання, продовж 2006-2021 років, у розмірі 10000 (десять тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

моральну шкоду ОСОБА_4 за моральні страждання, продовж 2006- 2021 років, у розмірі 10000 (десять тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, моральну шкоду ОСОБА_5 за моральні страждання, продовж 2006- 2021 років, у розмірі 10000 (десять тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

відшкодувати ОСОБА_1 одноразову матеріальну шкоду (упущена вигода), яка складає 1 відсоток від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 млн.грн.;

відшкодувати ОСОБА_3 одноразову матеріальну шкоду (упущена вигода), яка складає 1 відсоток від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 млн.грн.;

відшкодувати ОСОБА_4 одноразову матеріальну шкоду (упущена вигода), яка складає 1 відсоток від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 млн.грн.;

відшкодувати ОСОБА_5 одноразову матеріальну шкоду (упущена вигода), яка складає 1 відсоток від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 млн.грн.;

відшкодувати ОСОБА_4 матеріальну шкоду за період з 1 січня 2007 року по дату забезпечення реалізації у виробництво спільної інтелектуальної власності по вказаним заявкам на винаходи у розмірі всіх місячних мінімальних Єдиних соціальних внесків до Пенсійного фонду;

відшкодувати ОСОБА_4 матеріальну шкоду за період з 1 січня 2007 року по дату її виплати шкоду у розмірі всіх місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

відшкодувати ОСОБА_5 матеріальну шкоду за період з 1 вересня 2015 року по дату забезпечення реалізації у виробництво спільної інтелектуальної власності по вказаним заявкам на винаходи у розмірі всіх місячних мінімальних Єдиних соціальних внесків до Пенсійного фонду;

відшкодувати ОСОБА_5 матеріальну шкоду за період з 1 вересня 2015 року по дату її виплати шкоду у розмірі всіх місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

відшкодувати ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі вартості газу та електричної енергії за опалювальний період 2020-2021 року;

- перерахувати вказані кошти за моральні страждання у розмірі 40 тисяч місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб та упущену вигоду ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у розмірі 1400 млн.грн., які є коштами платників податків, на рахунок Благодійного фонду "Екологія - Геос", код отримувача 33474710, АТ КБ "Приватбанк" НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , головним цілями та завданнями якого є:

сприяння розробці та реалізації загальнодержавних, регіональних, місцевих та міжнародних програм спрямованих на поліпшення соціального, економічного і екологічного становища, забезпечення інтересів держави в енергетичній, екологічній, економічній та оборонній сфері, а також забезпечення конституційних прав громадян України на добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом запровадження у виробництво технології ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з використанням альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії за допомогою енергетичних агрегатів ОСОБА_1 з замкненим циклом роботи;

для запровадження у виробництво, на користь платників податків, проекту програми ""Теплоагенти ОСОБА_1" - енергетична незалежність, екологічна безпека, здоров`я і добробут Українського народу".

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору було відмовлено. Позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання:

- документу про сплату судового збору (квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) за позов, який містить вимоги немайнового характеру у розмірі 908,00 грн.;

- заяви про залучення третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та Благодійного фонду "Екологія-Геос", в якій зазначити на стороні позивача або відповідача такі особи мають бути залучені до розгляду справи, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі, та яким чином рішення у справі може вплинути на їх права, інтереси або обов`язки.

Копія ухвали суду від 20.04.2021 року була направлена 23.04.2021 року позивачу на його електронну адресу, яка зазначена в позовній заяві - .

Через систему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 23.04.2021 року надійшло клопотання про звільнення його від сплати судового збору, в якому він на підставі ст.8 та ст.55 Конституції України, а також, у зв`язку з незадовільним матеріальним станом, враховуючи, що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю завданої протиправними діями чи бездіяльністю відповідачів, просить суд звільнити його від сплати судового збору.

До клопотання позивач додав: відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2020 рік, довідку про доходи з Лівобережного ОУ ПФУ в м.Дніпрі в Дніпропетровській області про суми пенсії за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року, дублікати квитанцій від 13.01.2021 року про оплату енергопостачання, скрін-шоти, повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 31.12.2020 року, рахунки про плату за розподіл (доставку) природного газу, досудову вимогу про сплату боргу від 05.04.2021 року.

Також, через систему "Електронний суд" до суду від ОСОБА_1 07.05.2021 року надійшло аналогічне клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст.8 та ст.55 Конституції України, та у зв`язку з незадовільним матеріальним станом, враховуючи, що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю завданої протиправними діями чи бездіяльністю відповідачів, тому він просить суд звільнити його від сплати судового збору.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно із приписами ст.4 Закону №3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908,00 грн. Отже, враховуючи, що позивач звертається до суду із позовною заявою, яка містить вимоги немайнового характеру, ОСОБА_1 повинен був сплатити до суду судовий збір у розмірі 908,00 грн., тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Але в порушення ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви позивачем не було додано документів про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовано ст.133 КАС України, яка кореспондується з приписами частин 1, 2 ст.8 Закону №3674-VІ.

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат або звільнити від їх сплати повністю або частково, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору, тому повинен сплачувати судовий збір.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані із судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 132, 133 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України № 3674-VІ, а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Стаття 133 КАС України передбачає можливість зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк.

Однак, з урахуванням наведених норм права, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан заявника, тобто фізичної або юридичної особи (довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, податкова декларація про доходи, тощо).

Суд зазначає, що наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан особи перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на цю особу.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.8 Закону №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з ч.1 ст.77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відмовляючи позивачу у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, в ухвалі суду від 20.04.2021 року суд вказав, що на підтвердження обставин того, що майновий стан ОСОБА_1 перешкоджає сплаті судового збору за подання ним позовної заяви у встановленому законом порядку, може бути підтверджено, зокрема, довідкою податкового органу про доходи.

Ознайомившись з наданими позивачем доказами на підтвердження скрутного матеріального становища, суд зазначає про неможливість надати оцінку майновому стану позивача, оскільки майновий стан це зміна складова, а відомості про доходи, надані позивачем відображають лише розмір пенсії та розмір державної соціальної матеріальної допомоги. Зазначені документи не є належними доказами, які підтверджують річний дохід особи та/або скрутне матеріальне становище, оскільки не містять відомостей про можливі доходи, які не оподатковуються страховими внесками (від оренди майна, від реалізації майна, надходження від прав на інтелектуальну власність, від виконання цивільно-правових угод та інше).

Крім того, рахунки за комунальні послуги, та дублікати квитанцій про оплату енергопостачання, повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості та досудова вимога про сплату боргу, не можуть бути достатніми доказами на підтвердження скрутного матеріального стану позивача, за відсутності доказів про доходи за попередній календарний рік.

За викладених обставин, на даний час відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову, у зв`язку з чим, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

При цьому, суд роз`яснює, що ст.133 КАС України передбачено право, а не обов`язок суду щодо відстрочення, розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору. Сплата ж судового збору за подання позовної заяви до суду, в силу положень ст.161 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з позовом.

Разом з тим, суд зауважує, що ухвалою суду від 20.04.2021 року про залишення позовної заяви без руху судом було встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання: документу про сплату судового збору за позов, який містить вимоги немайнового характеру у розмірі 908,00 грн., а також заяви про залучення третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та Благодійного фонду "Екологія-Геос", в якій зазначити на стороні позивача або відповідача такі особи мають бути залучені до розгляду справи, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі, та яким чином рішення у справі може вплинути на їх права, інтереси або обов`язки.

У клопотаннях, які надійшли до суду через систему "Електронний суд" про звільнення позивача від сплати судового збору, ОСОБА_1 зазначає, що треті особи, тобто, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та Благодійний фонд "Екологія-Геос" є третіми особами із самостійними вимогами, у відповідності із довіреностями, які залучені до матеріалів справи.

Але, суд зазначає, що ч.1 ст.49 КАС України чітко встановлено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, розгляд адміністративної справи за клопотанням учасника справи починається спочатку.

Частиною 1 ст.51 КАС України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, мають права позивача.

Станом на 14.05.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду вищевказані треті особи окремі позови не подавали, на усунення недоліків позовної заяви позивач заяви про залучення третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та Благодійного фонду "Екологія-Геос", в якій зазначено на стороні позивача або відповідача такі особи мають бути залучені до розгляду справи, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі, та яким чином рішення у справі може вплинути на їх права, інтереси або обов`язки, до суду також не подає.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Пунктом 1 ч.4 ст.169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 року, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Згідно з ч.6 ст.169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Керуючись статтями 14, 133, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля України, Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровської області про визнання дій чи бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки встановлені ст.ст.295, 297 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко