Справа № 200/1634/21-а
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

12 травня 2021 р. Справа №200/1634/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Молочна І. С., перевіривши дотримання вимог законодавства при зверненні з позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

В лютому 2021 року ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_2 ), позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (юридична адреса: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) з вимогами про:

- визнання протиправною дію Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 04.12.2015 по 27.04.2016 у розмірі 0 грн.;

- стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму індексації грошового забезпечення за період служби з 04.12.2015 по 27.04.2016 у розмірі 11 280,45 грн.;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку по виплаті індексації грошового забезпечення;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

11.05.2021 з метою виконання зазначеної ухвали суду від 15.04.2021 позивач надав пояснення, яке у прохальний частині містить клопотання про звільнення його від оплати судового збору.

Вирішуючи заявлене клопотання та питання про подальший рух сплати, суд зазначає наступне.

Після вивчення матеріалів позовної заяви та наданого позивачем клопотання, судом встановлено, що позивачем не надано доказу сплати судового збору.

Частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відтак, судом встановлено, що позивачем не додано до позовної заяви документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, у позовній заяві та клопотанні позивачем наголошено на звільненні його від сплати судового збору, яким визначено підставою звільнення від сплати судового збору пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», за змістом якого учасники бойових дій звільнені від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їх прав, та посилається на правові висновки, викладені в постановах Верховного суду України від 27.06.2018 у справі №572/2088/17 та від 20.02.2019 у справі №761/7054/13-ц. На підтвердження відповідного статусу позивачем долучено копію посвідчення серії НОМЕР_4 , відповідно до якого ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Вирішуючи заявлене клопотання, судом враховано, що позивач має статус згідно посвідчення серії НОМЕР_4 .

Як встановлено в ухвалі суду від 15.04.2021, що позовні вимоги про стягнення суми індексації грошового забезпечення у розмірі 11 280,45 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку по виплаті індексації грошового забезпечення не пов`язані з порушенням права позивача на соціальний захист, саме, як учасника бойових дій, відтак судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

З приводу наведеного суд зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Статтею 5 вказаного Закону встановлено перелік пільг щодо сплати судового збору.

Так, згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Преамбулою Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII визначено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Враховуючи норми статей 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, суддя вважає за необхідне зазначити, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" поширюється на вимогу позивача про стягнення суми індексації грошового забезпечення у розмірі 11 280,45 грн.

Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу майнового характеру про стягнення суми індексації грошового забезпечення у розмірі 11 280,45 грн. Отже в цій частині клопотання є обґрунтованим.

Водночас, за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР "Про оплату праці" середній заробіток за час затримки розрахунку за своєю правовою природою не входить до структури заробітної плати та є спеціальним видом відповідальності роботодавця.

Суддя вважає за необхідне зазначити, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" не поширюється на вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по виплаті індексації грошового забезпечення під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 по справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Отже, на позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по виплаті індексації грошового забезпечення не поширюються положення пункту 1 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір.

Крім того, щодо неможливості застосування пільги щодо звільнення від сплати судового збору за вимоги зобов`язати нарахувати і виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку по виплаті індексації грошового забезпечення та суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, передбаченої пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір.

Пільги щодо сплати судового збору визначено статтею 5 Закону України Про судовий збір. Зокрема, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (пункт 13 частини першої вказаної статті).

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Тобто, наявність у позивача статусу учасника бойових дій не передбачає звільнення від сплати до бюджету судового збору при зверненні до суду з усіма спорами.

Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII.

Статтею 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Тобто, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи) для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12 та 22 Закону №3351-XII.

Вказане узгоджується з висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №9901/311/19, від 12.02.2020 у справі №545/1149/17 та в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №490/8128/17.

Твердження позивача про доцільність застосування до спірних правовідносин правових позицій, що викладено Верховним Судом по справі № 805/3957/17-а від 11.10.2018, № 572/2088/17 від 27.06.2018, 640/14679/19 від 20.05.2020, відхиляються.

Адже обов`язок сплати судового збору за розглядаємі позовні вимоги підтверджено висновком Верхового Суду, що викладено в постанові від 19.10.2020 по справі №240/934/20 (адміністративне провадження №К/9901/19352/20).

Відтак, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню частково, а саме: за вимоги зобов`язати нарахувати і виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку по виплаті індексації грошового забезпечення та суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення має бути сплачено судовий збір.

Вказаного висновку, суддя дійшов враховуючи наступне.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Статтею 161 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає позовну заяву, щодо одночасного надання документа про сплату судового збору.

З аналізу вищенаведених положень вбачається, що особа, яка має намір подати позовну заяву, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви, в тому числі щодо оплати судового збору.

Водночас, відповідно до статті 133 КАС України підставою для прийняття процесуального рішення про звільнення від сплати судового збору, розстрочення сплати судового збору, відстрочення сплати судового збору, часткового звільнення від оплати судового збору є саме майновий стан сторони.

Аналогічне за змістом правило включено законодавцем і до положень частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір".

До того ж, законодавець розрізняє процедури звільнення від сплати судового збору, розстрочення сплати судового збору, відстрочення сплати судового збору.

Процедура відстрочення чи розстрочення сплати судового збору може бути застосована до випадків, у яких майновий стан заявника здатний до змін такого рівня, котрий забезпечить виникнення можливості провести грошовий платіж на виконання обов`язку з оплати судового збору.

Заявником таких доказів до суду не подано.

Отже, при зверненні до суду з даним позовом позивачем не виконано вимоги частини третьої статті 161 КАС України.

Частиною тринадцятою статті 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до частини першої статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з правилами частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає необхідним продовжити строк для усунення вказаних недоліків, з урахуванням висновків, наведених у цій ухвалі.

Відповідно до частини другої статті 169 КАС України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ, розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу становить 2270,00 грн.

Частиною другою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Виходячи з того, що стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку по виплаті індексації грошового забезпечення, є позовною вимогою майнового характеру, обчислюється судом під час ухвалення рішення у справі, і на день подання позову суму до стягнення визначити неможливо, суд приходить висновку, що сума судового збору за дану позовну вимогу має бути попередньо визначена судом виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, а саме не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 908,00 гривень, з подальшою сплатою недоплаченої суми, відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Таким чином, сума судового збору яка підлягає оплаті за подання до суду даного позову, становить 908,00 гривень як мінімальна ставка за майнову вимогу, що заявлена фізичною особою при зверненні до адміністративного суду.

Позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:

- документа про сплату судового збору в сумі 908 гривень 00 копійок за наступними реквізитами: Р/р UA4005658, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/22030101, код отримувача за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Таким чином, суд вважає за необхідне залишити даний позов без руху та продовжити позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

Клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - на 5 днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом надання до суду доказів сплати судового збору за позовні вимоги майнового характеру в розмірі 908,00 гривень або клопотання та доказів на підтвердження викладених в ньому доводів, передбачених статтею 133 КАС України або частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя І.С. Молочна