Справа № 200/4238/21
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 р. Справа№200/4238/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка полягає у відмові у призначенні пільгової пенсії за віком за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

- визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 11.02.2021 №16 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.114 XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити належну пенсію за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09.02.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на умовах згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішеннями Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області відмовлено в призначенні пенсії з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу. Позивач вважає, що основним документом, що підтверджує спеціальний стаж, є трудова книжка, а тому рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії є протиправним, у зв`язку з чим був змушений звернутися до суду.

Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, підстави незгоди визначив в наданому до суду відзиві. За змістом відзиву, ОСОБА_1 не надав довідок, уточнюючих пільговий стаж роботи. За записами, що містяться в трудовій книжці, відображені лише періоди роботи та назва посади, інформація про номер списку пільгової роботи відсутня. Вважає, що дані записи підтверджують тільки загальний стаж роботи, а не пільговий. В індивідуальних відомостях про застраховану особу на ОСОБА_1 відсутня інформація по спецстажу за вищезазначені періоди роботи. У зв`язку з наведеним, періоди роботи заявника з 27.03.1989 по 20.08.1993 та з 30.08.1993 по 26.01.1996 не зараховані до пільгового стажу по Списку №1. На підставі зазначеного, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.04.2021 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_2 ), відповідно до ст.43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області ( орган виконавчої влади, який в даних правовідносинах здійснює повноваження, покладені Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011 (далі за текстом - Положення №384/2011).

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

09.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та надав наступні документи: копію паспорту НОМЕР_2 , виданого Куйбишевським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області від 24.06.1997, копію довідки про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи від 08.08.2018 №, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру №241851439 від 24.12.1997, сканкопію трудової книжки від 01.08.1984 НОМЕР_3 , сканкопію диплома від 17.07.1984 НОМЕР_4 , сканкопію військового квітка від 20.04.1985 НУ №9129539, довідку УСЗН від 08.02.2021 №01-22-524-11.

Рішенням Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11.02.2021 №16 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Зазначено, що згідно записів трудової книжки від 01.08.1984 НОМЕР_3 заявник з 27.03.1989 по 20.08.1993 працював гірником з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в Шахті ім. Засядька; з 30.08.1993 по 26.01.1996 працював кріпильником з повним робоча днем в шахті в ТОВ «Донвуглебуд». ОСОБА_1 не надав довідок, уточнюючих пільговий стаж роботи. За записами, що містяться в трудовій книжці, відображені лише періоди роботи та назва посади, інформація про номер списку пільгової робота відсутня. Дані записи підтверджують тільки загальний стаж роботи, а не пільговий. В індивідуальних відомостях про застраховану особу на ОСОБА_1 відсутня інформація по спецстажу за вищезазначені періоди роботи. Періоди роботи заявника з 27.03.1989 по 20.08.1993 та з 30.08.1993 по 26.01.1996 не зараховані до пільгового стажу по Списку №1. Відповідно до наданих документів та даних в індивідуальних відомостях про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 склав 27 років 00 місяців 28 днів, пільговий стаж по Списку №1 - 00 років 00 місяців 00 днів. На момент звернення відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України №1058 - 6 років. За таких обставин вирішено відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

В матеріалах справи наявна копія трудової книжки позивача від 01.08.1984 НОМЕР_3 , в якій щодо спірних періодів наявні наступні записи:

- з 27.03.1989 по 20.08.1993 працював гірником з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в шахті в Шахті ім. Засядька (записи №№ 8-11);

- з 30.08.1993 по 26.01.1996 працював кріпильником з повним робоча днем в шахті в ТОВ «Донвуглебуд» (записи №№12-13).

Не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд приходить до наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Як встановлено судом раніше, позивачем для призначення пенсії на пільгових умовах, окрім трудової книжки, були надані документи, що підтверджують факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до Додатку 1 Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р місто Донецьк та місто Донецьк відносяться до території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Абзац 7 пункту 20 Порядку №637 доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1028 наступного змісту: в разі розміщення підприємств, установ, організацій на тимчасово окупованій території України або в районах проведення АТО можливе підтвердження спеціального стажу за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд погоджується, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Однак, як зазначив відповідач, провести перевірку характеру роботи не має можливості тому, що підприємство, ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» знаходиться на непідконтрольній українській владі території і не здійснило перереєстрацію юридичної адреси на підконтрольну України територію.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі - Порядок №22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Проте, суд зауважує, що відсутність можливості проведення перевірки не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року №58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди на вищезазначених підприємствах. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

За таких обставин, в силу вимог статті 24 Закону №1058-XV суд доходить висновку про неправомірність не зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 27.03.1989 по 20.08.1993 та з 30.08.1993 по 26.01.1996.

Щодо посилання відповідача, як на підставу для не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 27.03.1989 по 20.08.1993 та з 30.08.1993 по 26.01.1996 через відсутність даних про спецстаж, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4 розд.І п.1 розд.ІІ Положення про Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, яке затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Реєстр застрахованих осіб формується як система накопичення, збереження електронних даних на базі централізованих інформаційних технологій відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронний цифровий підпис», «Про захист персональних даних», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах».

Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування №10-1, яке відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до п.6 розд.V Положення інформація з Реєстру застрахованих осіб формується та надається за такими формами, як, зокрема: індивідуальні відомості про застраховану особу - згідно з додатками 3 - 5 до цього Положення.

Отже, індивідуальні відомості про застраховану особу є частиною інформації з Реєстру застрахованих осіб.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з п.3 та 5 розділу IV Положення відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі, в тому числі, звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, а також відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Наказом Міністерства фінансів №435 від 14 квітня 2015 року, зареєстрований в Мінюсті 23 квітня 2015 року за №460/26905, затверджений Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Порядок №435), які подаються страхувальником або відповідальною особою страхувальника за основним місцем взяття на облік як платника єдиного внеску в органах доходів і зборів(п.1 розділ ІІ цього Порядку).

Крім іншого, зазначеним звітом (таблиця 7) передбачено наведення коду підстави для обліку спецстажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

Згідно п.11 розділу IV Порядку №460/26905 код підстави для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до чинного законодавства зазначається у вигляді восьмирозрядного коду, що складається з чотирьох частин.

Для кодування підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства використовуються серійно-порядкові коди із довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, наведеного в додатку 3 до цього Порядку (Довідник кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства).

Разом із цим згідно п.16 розділу ІІ Порядку №435 відповідальним за правильність та достовірність заповнення Звіту є страхувальник.

Суд вважає за необхідне зауважити, що згідно п.5 розділу ІV Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у разі виявлення за результатами перевірки поданих страхувальником недостовірних відомостей про застрахованих осіб та невиконання страхувальником у місячний строк припису щодо усунення цих порушень територіальні органи Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк вносять відповідні зміни до Реєстру застрахованих осіб.

З цих же підстав суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності в Реєстрі застрахованих осіб відомостей про спеціальний стаж позивача.

Отже, відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану даних про спецстаж та відсутність нарахування заробітної плати не може бути підставою для обмеження права особи на зарахування періоду роботи до пільгового стажу.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в зарахуванні до пільгового стажу спірних періоду його роботи.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання рішення відповідача №16 від 11.02.2021 таким, що прийняте не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, отже вказане рішення підлягає скасуванню.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 8 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 жовтня 2015 року у справі №816/4505/14, та в силу статті 6 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02).

З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями не забезпечив справедливої рівноваги, запобігаючи несприятливим наслідкам, які можуть виникнути після прийняття такого рішення для захисту основоположних прав конкретної особи, використовуючи свої функції, покладені статтею 19 Конституції України.

Водночас, надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зауважує, що позивач просить суд зобов`язати відповідача призначити належну пенсію за віком на пільгових умовах, проте, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу та положень частини 4 статті 245 КАС України, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, із зарахуванням до пільгового стажу відповідних періодів роботи, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні пільгової пенсії за віком за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, на думку суду, бездіяльність відповідача сама по собі прав позивача не порушувала, оскільки знайшла своє вираження у відповідному рішенні відповідача від 11.02.2021 №16, скасування якого буде належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Згідно з положеннями ч.3 ст.139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 908 грн. відповідно до квитанції від 07.04.2021.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької від 11.02.2021 №16 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.02.2021 про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, та зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 27.03.1989 по 20.08.1993 гірником з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в Шахті ім. Засядько; з 30.08.1993 по 26.01.1996 кріпильником з повним робоча днем в ТОВ «Донвуглебуд».

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85113, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Ціолковського, 25, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 454 грн.

Повне судове рішення складено 14.05.2021.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька