Справа № 160/5791/21
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2021 року Справа № 160/5791/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
за участі секретаря судового засідання Манько К.А.
розглянувши в письмовому провадженні у місті Дніпро справу за адміністративним позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпро до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпро до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в якій позивач просить:
визнати протиправною та скасувати Постанову Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) ВП № 64421197 про накладання штрафу з КЕВ м. Дніпро на користь держави в розмірі 5100 грн., яку винесено старшим державним виконавцем Д.Тичинським.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі за №160/13970/20 від 22.12.2020 року було виконане КЕВ м. Дніпро 11.03.2021 та за заявою стягувача - ОСОБА_1 від 10.03.2021 року грошові кошти були перераховані на вказаний ним рахунок, тобто до винесення старшим держвиконавцем Д.Тичинським постанови про стягнення штрафу.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 2 ст.175 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.4 ст.159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А тому, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з позовної заяви, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 року визнано протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпро щодо не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення. Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 08.11.2016 року по 30.11.2018 року, застосувавши при нарахуванні та виплаті індексації базовий місяць - січень 2008 року. Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - з 08.11.2016 по день фактичної виплати індексації.

12.02.2021 року Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі за № 160/13970/20 за позовом ОСОБА_1 до КЕВ м.Дніпро про визнання протиправної бездіяльності, вчинення певних дій, стягнення індексації грошового забезпечення, стягнення компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з невиплатою сум індексації.

12.03.2021 року Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) було винесено постанову ВП № 64421197 про накладання штрафу на КЕВ м. Дніпро в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі за №160/13970/20 від 05.02.2021 року.

Як зазначив позивач в позовній заяві, рішення суду виконано 11.03.2021, про що повідомлено відповідача та надано роздруківку з поштового сервера Збройних Сил України.

Так, позивачем на користь стягувача сплачено кошти в розмірі 100,00 грн., що підтверджується квитанцією від 11.03.2021 року.

Згідно наданого розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 08.11.2016 року по 30.11.2018 року встановлено, що сума індексації складає 3623,73 грн.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону (пункт 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ).

Частиною шостою цієї статті визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Статтею 63 Закону № 1404-VІІІ визначено:

- за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (частина перша);

- у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга);

- виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (частина третя).

Статтею 75 Закону №1404-VІІІ визначено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії. Згідно з частиною 1 статті 75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

При вирішенні спору суд керується такими міркуваннями:

Виходячи із зазначених вище норм Закону №1404-VІІІ підставою для накладення на боржника штрафу є встановлення державним виконавцем факту невиконання боржником у виконавчому провадженні без поважних причин рішення, яким його зобов`язано особисто вчинити певні дії.

Здійснюючи судовий контроль за процесом виконання судового рішення та дотриманням прав учасників виконавчого провадження (в тому числі боржника), суд повинен перевірити рішення державного виконавця про накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин на предмет його відповідності визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, серед яких виділяє законність, обґрунтованість, пропорційність, розсудливість та своєчасність.

Державний виконавець, отримавши повідомлення та докази часткового виконання КЕВ м.Дніпро рішення суду у справі 160/13970/20, 12.03.2021 наклав на боржника штраф «за невиконання рішення суду без поважних причин», мотивувальна частина котрої складається з двох частин:

- правові підстави прийняття постанови зводяться до цитування статтей 63, 75 Закону №1404-VIII;

- опис фактичних обставин справи та мотивів прийнятого державним виконавцем рішення (напр.: - коли сплив строк на виконання вимоги виконавця; - які обставини повідомив виконавцю боржник та як їх оцінив державний виконавець; з яких мотивів державний виконавець дійшов до висновку, що боржник умисно не виконує рішення суду, чому він вважає названі боржником аргументи не поважними) зводяться до одного лаконічного речення: «Станом на сьогодні вищевказане рішення суду не виконано».

Отже, державний виконавець просто констатував факт невиконання рішення суду станом на 12.03.2021, проте не виклав в постанові ані фактичних підстав, ані мотивів прийняття ним рішення про накладення штрафу, не обґрунтував причин визнання повідомлених КЕВ м. Дніпро обставин не поважними, а також не навів мотивів визнання таких діянь умисними. Отже, аналіз змісту постанови державного виконавця від 12.03.2021 дозволяє зробити висновок, що державний виконавець не встановив такий склад правопорушення, як «невиконання рішення суду без поважних причин», та взагалі не мотивував свого рішення. Отже, постанова про накладення штрафу від 12.03.2021 є необґрунтованою.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно до статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України та враховуючи задоволення позовних вимог КЕВ м.Дніпро, суд стягує на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 2270,00 гривні за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 242 246, 250, 251, 255, 260-263, 287, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) ВП № 64421197 про накладання штрафу з КЕВ м. Дніпро на користь держави в розмірі 5 100 грн., яку винесено старшим державним виконавцем Д.Тичинським.

Стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 2270,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова