Справа № 753/9464/19
Суддя: Колесник О. М.
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9464/19
провадження № 2-а/753/71/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Литвин Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Київській області ГУЛЬЧЕНКА МАКСИМА ВІКТОРОВИЧА про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.04.2019 р. поліцейським УПП в Київській області, батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква, капралом взводу №2, роти №1, батальйону №1 Гульченко М.В. було винесено постанову серії ЕАВ №1108921 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн. Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Шкода Октавія А5», д.н.з. НОМЕР_1 , 29.04.2019 року, о 11 год. 03 хв. на 78 км траси М05 біля м. Біла Церква, Київська обл., пересувався в крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч чи розворот, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР. На думку позивача, дана постанова підлягає скасуванню, оскільки ним не було порушено ПДР, а притягнення його до адміністративного стягнення є безпідставним, оскільки прямуючи того дня до м. Біля Церква, він пересувався по трасі М05 у крайній правій смузі. Раптом побачив на дорозі перешкоди, схожі на залишки гуми від колес вантажних автомобілів, через що був змушений перестроїтись в ліву смугу руху для об`їзду видимої перешкоди. Враховуючи, що попереду був розташований контрольно-пропускний пункт з постом патрульної поліції та беручи до уваги наявність дорожніх знаків, що обмежують швидкість руху перед постом патрульної поліції, ним було зменшено швидкість руху до необхідної, що унеможливило перестроювання транспортного засобу назад в праву крайню смугу руху через наявність інших транспортних засобів в ній. На посту патрульної поліції позивачу було здійснено вимогу зупинитися. Зупинившись, позивач запропонував поліцейському пояснити причину зупинки, поліцейський Ветлянчук А.Р. відповіла, що позивач рухався з порушенням п. 11.5 ПДР. На підставі цього, зі слів Ветлянчук А.Р. , інший співробітник поліції Гульченко М.В. виніс оскаржувану постанову. Вказані дії поліцейських позивач вважає протиправними, а винесену постанову безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, а розгляд справи проводити у його відсутність.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Зі змісту свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником автомобілю «Шкода Октавія А5», д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, сірого кольору, є ОСОБА_4 (а.с.8).

Як встановлено в судовому засіданні, водій ОСОБА_1 , що підтверджується посвідченням водія, виданого 06.07.2018 року (а.с.9), 29.04.2019 року, о 11 год. 03 хв. керував автомобілем «Шкода Октавія А5», д.н.з. НОМЕР_1 , в напрямку м. Біла Цекрва, Київської області, по трасі М05 Київ - Одеса.

За змістом п.1-2, ч.1, ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

А пункт 1, ч.1, ст.35 того ж Закону України «Про Національну поліцію» наголошує, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як встановлено судом, інспектором ДПП Ветлянчук А.Р. 29.04.2019 року, о 11 год. 03 хв. на 78 км траси М05 Київ - Одеса в напрямку м. Біла Церква зупинила водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Шкода Октавія А5», д.н.з. НОМЕР_1 , пояснивши, що позивач рухався з порушенням п. 11.5 ПДР, а саме позивач, рухаючись по автомобільній дорозі, яка має дві і більше смуги руху в одному напрямку, рухався в лівій смузі, не маючи намір зробити поворот ліворуч чи розворот, коли крайня права смуга була вільна. Рух позивача у крайній лівій смузі перед зупинкою його поліцейськими, не оспорюється останнім ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні.

За дане правопорушення поліцейським УПП в Київській області, батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква, капралом взводу №2, роти №1, батальйону №1 Гульченком М.В. 29.04.2018 р. складено постанову в справі про адміністративне правопорушення серія серії ЕАВ №1108921 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. на користь держави (а.с. 7).

Відповідно п.11.5 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні і звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 29.04.2019 вимог п. 11.5 ПДР, було розглянуто відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Як зазначено у ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім

переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено судом, відповідач, 29.04.2019, перебуваючи біля посту патрульної поліції, здійснюючи патрулювання визначеної території разом із своєю напарницею поліцейською Ветлянчук А.Р. , безпосередньо став свідком вчинення позивачем вищезазначеного адміністративного правопорушення, зокрема, під час розгляду справи було

опитано позивача, який підтвердив факт того, що він рухався в лівій смузі, коли крайня

права була вільна.

Поряд з тим, позивач у позові посилається на нібито ту обставину, що був вимушений перестроїтись в ліву смугу руху через перешкоду на дорозі, схожу на залишки гуми від коліс вантажного автомобіля, проте під-час розгляду справи подібного пояснення від позивача не надходило та в супереч ч.4 ст. 77 КАС України не додано до позову жодного належного доказу в підтвердження цих обставин.

Таким чином, відповідач, керуючись законом, відповідно до ст. 222 КУпАП, постановив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., що в межах санкції даної статті. Після чого позивача було ознайомлено з винесеною постановою, та повідомлено йому порядок її оскарження, та наслідки її невиконання, передбачені ст.ст. 307, 308 КУпАП.

Доводи позивача про те, що під-час розгляду справи його не було ознайомлено з його

правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, є безпідставними, оскільки, в супереч ч.4 ст. 77 КАС України не додано до позову жодного належного доказу в підтвердження тих обставин за яких, на думку позивача, виникло порушення його прав чи законних інтересів.

Стаття 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

У відповідності до п. 5 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення

розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Також згідно з п. 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 №1408/27853 (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень частини 4 статті 258 КУпАП.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277-280 КУпАП.

Згідно з ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Таким чином, згідно з положеннями частин 2, 3, 4, 5 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, справи відносно позивача.

Таким чином, винесення постанови відповідачем в порядку скороченого провадження на місці вчинення правопорушення позивачем було здійснено відповідно до та в межах чинного законодавства.

Як наголошує ч.1-2, ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі наданих письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

За змістом ч.1-2, ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч.1-2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причини.

Як регламентує ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Аналізуючи докази, надані сторонами по справі, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє повне підтвердження порушення позивачем вимог п.11.5 ПДР України, тому дії відповідача щодо складення оскаржуваної постанови були обґрунтованими і законними і підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2, ст.122 КУпАП немає.

В порядку ст.139 КАС України при відмові у задоволенні позову позивачу, судовий збір, від якого був звільнений позивач при зверненні до суду, компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст.2; 5-6; 8-9; 72-77; 90; 139; 205; 242-247 КАС України, на підставі ст.3; 18; 32 Закону України «Про Національну поліції», ст.ст.126; 251; 252; 268 КУпАП, п.11.5 ПДР України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Київській області ГУЛЬЧЕНКА МАКСИМА ВІКТОРОВИЧА про визнання дій протиправними, скасування постанови серія АЕВ №1108921 від 29.04.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2, ст.122 КУпАП відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :