Справа № 520/1583/21
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
13 травня 2021 року № 520/1583/21
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Єгупенка В.В.,
розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Богодухівської міської ради Харківської області (м. Богодухів Харківської області, пл. Собороності, 2) про зобов`язання вчинити певні дії, -
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Богодухівської міської ради Харківської області (м. Богодухів Харківської області, пл. Собороності, 2) про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов`язано Богодухівську міську раду Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 18.01.2021 щодо звільнення з раніше займаної виборної посади секретаря Шарівської селищної ради, з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні. В іншій частині позову відмовлено.

05.05.2021 до суду надійшла заява представника позивача, в якій він просив ухвалити у справі додаткове судове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати 908 грн. судового збору за подання позову; 5000 грн. на професійну правничу допомогу адвоката.

В обґрунтування заяви зазначено, що вказані витрати були заявлені позивачем в позовній заяві згідно наведеного ним розрахунку судових витрат у справі, підтверджені належними та достовірними доказами, які наявні в матеріалах справи.

Розглянувши заяву представника позивача, дослідивши доводи заяви та надані до неї докази, суд дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом першим частини третьої вказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При цьому, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, частина шоста статті 134 КАС України визначає, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, відповідно до частини сьомої цієї статті, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз наведених положень законодавства, дає підстави суду для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Крім цього, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18, від 19.09.2019 у справі № 826/8890/18.

З матеріалів справи слідує, що позивач на підтвердження підстав, факту понесення та розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи, надав суду дублікат квитанції про сплату судового збору за подання адміністративного позову №.1від 02.02.2021 у сумі 908 грн.; ордер серії АХ №1038761 від 02.02.2021; дублікат квитанції №Р24А931640429С04283 від 02.02.2021 про перерахунок особистих коштів, гонорару адвоката за договором б/н від 02.02.2021 у розмірі 5025,13; копію договору про надання правничої допомоги від 02.02.2021.

Суд вказує, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі наданих адвокатом послуг позивачу, з конкретизацією наданих послуг по видам, обсягу витраченого часу тощо, розрахунок таких витрат.

Таким чином, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, які були прийняті позивачем та як наслідок, визначена адвокатом сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу останнім, не підтверджена належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що враховуючи критерії встановлені ст. 134 КАС України, з врахуванням яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, позивачу належить відмовити у стягненні таких витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, за подачу адміністративного позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., що підтверджується дублікатом квитанції №.1 від 02.02.2021.

Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника позивача та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_2 документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 250, 252, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Богодухівської міської ради Харківської області (м. Богодухів Харківської області, пл. Собороності, 2) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Богодухівської міської ради Харківської області (м. Богодухів Харківської області, пл. Собороності, 2) () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішенні може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко