Справа № 442/2046/21
Суддя: Кучаковський Ю. С.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/2046/21
Провадження № 2-а/442/17/2021
У Х В А Л А

про залишення адміністративного позову без розгляду

13 травня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області складі:

головуючого судді Кучаковського Ю.С.

за участю секретаря судового засідання Кравців Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, в якому просить на підставі ст.ст. 3, 43, 55 Конституції України, ст.ст. 5, 20, 122, 123, 160, 161, 286 КАС України, Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради від 23.12.2020 № 72 про накладення адміністративного стягнення.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 25.02.2021 позивач отримав листавід Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) з постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.02.2021 винесену при примусовому виконанні постанови № 72 від 23.12.2020, що видала Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради про накладення на позивача 3 400 грн штрафу на користь держави, 340 грн виконавчого збору на користь держави, 269 грн витрат виконавчого провадження на користь держави, а всього 4 009 грн на користь держави. З матеріалів виконавчого провадження ОСОБА_1 дізнався, що 23.12.2020 Адміністративною комісією при виконавчому комітету Дрогобицької міської ради винесено постанову № 72 від 23.12.2020 та притягнуто його до відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн 00 к. Вказує, що з даною постановою адміністративної комісії не згідний. Зазначає, що йому не приходило жодного повідомлення про те, що відбудеться засідання адміністративної комісії. Окрім того, зазначає, що у постанові № 72 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради про накладення адміністративного стягнення від 23.12.2020 зазначено, що ОСОБА_1 02.11.2021, перебуваючи на робочому місці в магазині „ ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , здійснював продаж алкогольних напоїв, а саме: пива марки „Львівське єм. 1 л, після 22 год., чим порушив вимоги рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 22 від 24.01.2008 „Про заборону торгівлі алкогольними напоями у закладах торгівлі і громадського харчування м. Дрогобича у нічний час. Позивач вказує, що не працює і ніколи не працював в магазині „ ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Власником магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_1 є ФОП ОСОБА_2 , яка являється цивільною дружиною позивача, тому він є частим відвідувачем даного магазину, однак не є офіційно працевлаштованим в даному магазині і не здійснює торгівлю в даному магазині. В свою чергу, продавцями магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_1 являються гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказує, що суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях, а не для будь-яких інших осіб. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Окрім того, позивач просить поновити строк на оскарження постанови, оскільки 09.03.2021 планував подати до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позовну заяву, проте, зважаючи на обмежувальні протиепідемічні заходи, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби СОVID-19, вирішив пройти тестування методом ПЛР, який здав 09.03.2021, та з метою не розповсюдження гострої респіраторної хвороби СОVID-19, перебував на самоізоляції до моменту отримання результатів ПЛР-тесту. 11.03.2021, отримавши результат, пішов на пошту та відправив, про що свідчить штамп на конверті.

Представник Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради подала до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказала, що позивач зазначає, що 25.02.2021 отримав листа від Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління МЮУ з постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.02.2021, винесену при примусовому виконанні постанови № 72 від 23.12.2020 та лише з матеріалів виконавчого провадження позивачу стало відомо, що його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн. Наголошує, що дані твердження позивача не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 повідомлявся про місце і час засідання рекомендованим листом 15.12.2020, який згідно трекінгу відстеження відправлення Укрпошти № 945 вручено особисто 16.12.2020. Окрім цього, рекомендованим листом 28.12.2020 на адресу позивача було скеровано копію постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради від 23.12.2020 № 72, яка згідно трекінгу відстеження відправлення № 958 вручено особисто 30.12.2020. Таким чином, наголошує, що позивач пропустив строк оскарження постанови адміністративної комісії у судовому порядку та ввів суд в оману, зазначаючи, що довідався про оскаржувану постанову лише в лютому 2021 року з матеріалів виконавчого провадження. Окрім того, вказує, що ОСОБА_1 не є офіційно працевлаштований у магазині „ ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є окремою підставою для притягнення до відповідальності та не спростовує факту реалізації ним алкогольних напоїв у заборонений час доби (з 22 год. до 8 год.) у магазині „ ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Посилання позивача на те, що він не перебуває з власником магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у трудових відносинах та не може відповідати за ч. 2 ст. 156 КУпАП, слід не брати до уваги, оскільки продаж алкогольних напоїв, відбувся в магазині „ ІНФОРМАЦІЯ_1 , який належить цивільній дружині позивача, у присутності позивача, який фактично був допущений до здійснення торгівлі у місці здійснення підприємницької діяльності. Окрім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.11.2020 ВАБ № 258492 позивач визнав свою вину, а також те, що він здійснював торгівлю у магазині „ ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в протоколі від 29.10.2020 АПР18 № 705395 зазначив, що виправиться. Таким чином, вказує, що у вищезазначених протоколах позивач підтвердив той факт, що він здійснював продаж алкогольних напоїв у магазині „ ІНФОРМАЦІЯ_1 . А факт відсутності трудового договору з позивачем як продавцем магазину та його цивільною дружиною свідчить також і про порушення норм трудового законодавства. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 30.08.2017 у справі К/800/64/17. А про систематичність здійснення торгівлі позивачем у магазині „ ІНФОРМАЦІЯ_1 свідчить неодноразовий розгляд матеріалів про адміністративні правопорушення та відповідно постанови винесені у результаті розгляду таких протоколів. Враховуючи вищенаведене, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач в судовому засіданні вказав, що хворів, інших причин пропущення строку звернення до суду з адміністративним позовом, окрім тих, які вказані у заяві про поновлення строку, не вказав. На запитання суду про необхідність відкладення для звернення за допомогою до адвоката чи надання доказів на підтвердження причин поважності строку пропуску відмовився.

Представник відповідача просила адміністративний позов залишити без розгляду.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконання, що дану адміністративну справу слід залишити без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені статтею 286 КАС України.

Частиною 2 статті 286 КАС України зокрема передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Такий строк також встановлений статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), якою зокрема передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Частинами 3, 4 статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.03.2009, прийнятому за наслідком розгляду заяви № 20347/03 у справі „Плахтєєв та Плахтєєва проти України зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено „право на суд, одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді. Однак, це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, тощо.

На переконання суду, поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

З матеріалів справи встановлено, що позивач 11.03.2021 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради від 23.12.2020 № 72 про накладення адміністративного стягнення.

Як слідує із заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, позивач посилається на те, що він 25.02.2021 отримав листа від Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) з постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.02.2021, винесену при примусовому виконанні постанови № 72 від 23.12.2020, що видала Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради про накладення на позивача 3 400 грн штрафу на користь держави, 340 грн виконавчого збору на користь держави, 269 грн витрат виконавчого провадження на користь держави, а всього 4 009 грн на користь держави. 09.03.2021 позивач планував подати до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позовну заяву, проте, зважаючи на обмежувальні протиепідемічні заходи, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби СОVID-19, вирішив пройти тестування методом ПЛР, який здав 09.03.2021, та з метою не розповсюдження гострої респіраторної хвороби СОVID-19, перебував на самоізоляції до моменту отримання результатів ПЛР-тесту. 11.03.2021, отримавши результат, пішов на пошту та відправив, про що свідчить штамп на конверті.

У адміністративному позові ОСОБА_1 вказує, що лише з матеріалів виконавчого провадження дізнався, що 23.12.2020 Адміністративною комісією при виконавчому комітету Дрогобицької міської ради винесено постанову № 72 від 23.12.2020.

Проте з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради від 23.12.2020 № 72 30 грудня 2020 року (рекомендоване поштове відправлення № 958).

Окрім того, з матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради 23.12.2020, на якому розглядалась справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП (рекомендоване поштове відправлення № 945).

Інших причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, які можуть бути віднесені до поважних, ОСОБА_1 не зазначив і з матеріалів справи не вбачається. Дата отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, враховуючи те, що постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради від 23.12.2020 № 72 позивач отримав 30.12.2020, жодного відношення до пропуску строку на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не має.

Таким чином, позивачем пропущений десятиденний строк оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і поважні причини пропуску такого строку відсутні.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Зважаючи на обставини цієї справи у співвідношенні з правовим регулюванням спірних відносин, суд дійшов до переконання про необхідність залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 286, 294, 295 КАС України, суд

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення суддею. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.С. Кучаковський