Справа № 213/1106/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 травня 2021 р. Справа № 213/1106/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (АТ «ПГЗК») (вул. Аглостроїв, 1, м. Кривий Ріг, 50026, ), третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2021 року до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (АТ «ПГЗК»), третя особа ОСОБА_2 , в якій позивач просить:

- визнати протиправним ненадання інформації про наявні вакансії на інформаційний запит від 01.02.2021 року;

- зобов`язати Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» надати інформацію про наявні вакансії на запитувану інформацію згідно запиту від 01.02.2021 року;

- стягнути з Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь позивача ОСОБА_1 немайнову (моральну) шкоду в сумі 60000 грн.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 06.04.2021 року матеріали справи №213/1106/21 передано на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Матеріли справи №213/1106/21 надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 12.05.2021 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №213/1106/21 передана до розгляду судді Віхровій В.С. 12.05.2021 року.

Вирішуючи питання відкриття провадження у справі суд враховує, що згідно з частиною першою статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що «судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до ч. 5 ст. 125 Конституції України, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Судом встановлено, що позивачем оскаржуються дії стосовно ненадання відповіді на запит про надання інформації. При цьому, відповідачем визначено Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», а інформація, яку запитував позивача стосується наявності вакансій на підприємстві.

Отже, з метою вирішення питання підсудності справи Дніпропетровському окружному адміністративному суду, суд досліджує питання віднесення Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до розпорядників інформації у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» та ч.6 ст. 12 КАС України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 вказаного Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» () зареєстровано юридичною особою 29.12.1994 року, засновником підприємства не є орган місцевого самоврядування, не виконує делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень, не фінансується з державного або місцевих бюджетів.

Суд зазначає, що інформація, яку запитував позивач не відноситься до інформації, яка надається суб`єктами господарювання щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Позивачем в запиті, ненадання відповіді на який, запитувалась інформація стосовно наявних вакансій, отже позивачем заявлені у запиті питання, що стосуються трудових відносин з юридичною особою Акціонерним товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат».

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 27.03.2019 року у справі №826/25885/15, якщо спір є спором фізичної особи з розпорядником публічної інформації щодо оскарження дій (бездіяльності) у частині доступу до публічної інформації, а тому в силу прямого припису процесуального закону такий спір підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Суд зазначає, що запитувана позивачем інформація не відноситься до публічної інформації, а тому розгляд питання стосовно ненадання відповіді на запит позивача до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про наявні вакансії не підлягає розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

Відповідно до положень статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, розгляд вказаної справи має здійснюватись місцевим судом в порядку цивільної юрисдикції.

Додатково, суд зазначає, що у відповідності до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви (ч. 2 ст. 170 КАС України).

Частиною 6 ст. 170 КАС України визначено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Таким чином, позовна заява має бути пред`явлена до місцевого суду за місцезнаходженням відповідача.

Керуючись статтями 170, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (АТ «ПГЗК») (вул. Аглостроїв, 1, м. Кривий Ріг, 50026, ), третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні та стягнення моральної шкоди.

Роз`яснити позивачеві, що позовна заява має бути пред`явлена до місцевого суду за місцезнаходженням Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат».

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова