Справа № 560/861/21
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/861/21
УХВАЛА

іменем України

11 травня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Полонської міської ради , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Полонської міської ради про визнання протиправним та скасування Рішення Полонської міської ради 8 скликання від 02.12.2020 року (11.12.2020 року) № 14 "Про затвердження на посаду старости Прислуцького старостинського округу ОСОБА_2 ".

В обґрунтування позову зазначає, що Полонська міська рада прийняла спірне рішення з порушенням вимог регламенту, оскільки обговорення кандидатури ОСОБА_2 на посаду старости Прислуцького старостинського округу не здійснювалось ні у постійних комісіях, ні депутатськими фракціями, також не складались відповідні висновки з цього питання. Позивач вважає, що він був позбавлений права обговорити зазначене питання та дати свій висновок щодо кандидатури старости. Зважаючи на це, вважає, що рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Суд відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову, ухвала не оскаржена.

Суд залучив до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .

Від відповідача отримані два відзиви за підписами різних посадових осіб.

У відзиві від 26.02.2021 Полонський міський голова Ф. Скримський не заперечує щодо задоволення позову, погоджуючись з доводами позивача. Зазначає про те, що під час прийняття спірного рішення було допущено порушення вимог регламенту, тому щодо скасування оскарженого рішення № 14 "Про затвердження на посаду старости Прислуцького старостинського округу ОСОБА_2 " не заперечує.

Натомість, у відзиві від 10.03.2021 секретар міської ради С. Нарожний щодо позову заперечує, вважаючи, що право позивача спірним рішенням не порушене, оскільки останньому взагалі не належить право на звернення до суду з цим позовом. Покликається на те, що позивач особисто брав участь у голосуванні, голосував "ЗА" вказану кандидатуру на посаду старости, пропозиції або зауваження щодо нього не вносив.

Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні документи ( зокрема довіреність міського голови) якими секретарю ради надане право представляти Полонську міську раду у цій адміністративній справі, у тому числі право підписувати процесуальні документи від імені Полонської міської ради. Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань секретар Полонської міської ради Нарожний С. не є особою, що має право вчиняти дії від імені Полонської міської ради без довіреності. Зважаючи на це, суд не може врахувати вказаний відзив як офіційну позицію відповідача.

Третя особа - ОСОБА_2 у своїх поясненнях проти задоволення позову заперечує. Зазначає, що перша сесія ради проведена відповідно до вимог Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні". Порядок денний та проєкти рішень були опубліковані на офіційному сайті міської ради. Під час перерв у засіданнях депутати обговорювали у депутатських фракціях питання, які виносились на розгляд першої сесії, зокрема і щодо призначення його на посаду старости. Спірне рішення було прийняте за результатами поіменного голосування та оприлюднене у встановленому порядку. Також зазначає, що право оскаржити індивідуальний акт мають виключно ті особи, яких він стосується і права яких ним порушені. Отже, оскільки рішення не стосується позивача та не порушує його прав, у тому числі як депутата міської ради, провадження у справі підлягає закриттю.

Оцінюючи доводи позивача щодо того, що спірне рішення негативно впливає на його права та інтереси, суд виходить з наступного.

Згідно з п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

У разі звернення до суду із позовом в інтересах територіальної громади та на виконання депутатських повноважень депутат міської ради діє як суб`єкт владних повноважень. Відповідно до ч.3 ст.5 КАС України до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право. Ч.4 ст.5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України. Повноваження депутата місцевої ради визначаються Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) та Законом України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 № 93-IV (далі - Закон № 93-IV). Водночас, Законами № 280/97-ВР і № 93-IV не передбачене право депутата звертатись до суду за захистом прав та інтересів територіальної громади.

Таким чином, у цій справі відсутній публічно-правовий спір між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління.

Що стосується права на звернення до суду щодо оскарження акта суб`єкта влади, яким порушуються індивідуальні права або інтереси особи, суд виходить з такого.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Згідно з ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до п.19 ч.1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на оскарження рішення (індивідуального акта) суб`єкта владних повноважень надане особі, щодо якої воно прийняте або яке безпосередньо стосується прав, свобод та інтересів цієї особи. Отже, оскаржити такий акт не можуть інші особи, які не задіяні у процесі його реалізації (застосуванні), у тому числі у майбутньому.

Судом встановлено, що спірним рішенням Полонської міської ради 8 скликання від 02.12.2020 року (11.12.2020 року) № 14 ОСОБА_2 затверджено на посаду старости Прислуцького старостинського округу Полонської міської об`єднаної територіальної громади. Рішення прийняте за результатами поіменного голосування. Згідно з відомостями з системи поіменного голосування підсумки голосування наступні: "За" - 26, "Проти" - 0, "Утримались" - 0, "Відсутні" - 1. Депутат ОСОБА_1 проголосував "За". Рішення оприлюднене.

Зазначене рішення є правовим актом ненормативного характеру, тобто актом індивідуальної дії, оскільки встановлює не загальні правила поведінки, а конкретні приписи та розрахований на одноразове застосування (призначення особи) і після реалізації вичерпав свою дію. Позивач не входить до кола осіб, на яких поширюється дія оскаржуваного рішення.

Позивач обґрунтовує порушення свого права на обговорення кандидатури старости та складання відповідного висновку стосовно нього. У той же час, у справі відсутні докази того, що оскаржене рішення порушує або зачіпає суб`єктивні права або інтереси позивача, обумовлює настання для нього юридично значимих, у тому числі негативних наслідків. Суд відхиляє посилання на порушення відповідачем права депутата, що виявилось у тому, що він не брав участі у обговоренні кандидатури третьої особи на посаду старости. Встановлено, що позивач особисто голосував за вказану кандидатуру, від участі у голосуванні не відмовився, будь - які зауваження чи заперечення щодо останнього не вносив.

Суд також відхиляє визнання позову відповідачем, оскільки відповідно до вимог КАС України суд не приймає визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси. У цьому випадку визнання позову відповідачем порушує права та інтереси третьої особи у справі.

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду щодо аналогічних правовідносин, яка висловлена у постановах від 13.11.2019 року у справі № 3687/1539/16-а та від 31.01.2020 року у справі № 648/1899/17, незгода особи з певним рішенням суб`єкта владних повноважень, що має індивідуальний характер, загалом, якщо останнє прямо не торкається її прав, обов`язків або інтересів, не може бути підставою для його перегляду чи скасування, оскільки захисту підлягає лише дійсно порушене, невизнане або оспорене право або охоронюваний інтерес особи. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Крім того, та обставина, що позивачем та відповідачем у справі є суб`єкти владних повноважень, сама по собі не свідчить про належність даної справи до юрисдикції адміністративного суду, оскільки сам по собі факт прийняття органом місцевого самоврядування певного рішення ще не означає, що спір щодо його оскарження обов`язково має публічно-правовий характер.

Оцінюючи право позивача на звернення до суду з позовом щодо оскарження індивідуального правового акта, Велика Палата Верховного Суду у справах № 800/489/17 та №9901/22/17 дійшла висновку про те, що оскільки позивач не є учасником (суб`єктом) правовідносин, які виникли із прийняттям оскарженого рішення, яке є правовим актом ненормативного характеру, то і відповідно не породжує для позивача і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Оскарження позивачем спірного рішення з підстав порушення Регламенту та процедури прийняття рішення органом місцевого самоврядування щодо призначення іншої особи на посаду, не змінює юридичний характер спірних правовідносин та, відповідно, юрисдикцію цієї справи, оскільки правомірність прийняття такого рішення в частині порушення прав позивача повинно бути досліджено судом в порядку цивільного судочинства ( правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 08 травня 2019 року справа №531/1197/15-а, від 11 липня 2018 року справа №363/4064/16-а).

У постанові від 16 квітня 2018 року у справі №800/489/17 Верховний Суд зазначив, що позивач не має права на оскарження індивідуального правового акту, у зв`язку з чим провадження у вказаній справі підлягає закриттю. Такі ж висновки зроблені у аналогічній справі і Сьомим апеляційним адміністративним судом ( постанова від 23 червня 2020 року у справі 560/4148/19)

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 25.12.2013 року по справі № 6-94ц13, якщо за результатами розгляду справи факту порушення прав, свобод та інтересів позивача не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, суд не має правових підстав для задоволення позову.

З урахуванням вищенаведеного доводи, зазначені позивачем в обґрунтування позовної заяви, не свідчать про те, що позивач є суб`єктом правовідносин, які виникли стосовно реалізації рішення Полонської міської ради від 02.12.2020 року (11.12.2020 року) № 14 "Про затвердження на посаду старости Прислуцького старостинського округу ОСОБА_2 ", а тому провадження у справі необхідно закрити.

Згідно з п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

провадження у адміністративній справі за позовом депутата Полонської міської ради ОСОБА_1

до Полонської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя І.С. Козачок