Справа № 160/15657/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сади Приорілля" до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, -
24.11.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось з адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Сади Приорілля" до Державної податкової служби України в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної податкової служби України про неврахування таблиці даних платника податку від 01.10.2020 р. № 1993457/00414753; визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної податкової служби України про неврахування таблиці даних платника податку від 01.10.2020 р. № 1993466/00414753; визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної податкової служби України про неврахування таблиці даних платника податку від 01.10.2020 р. № 1993468/00414753; визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної податкової служби України про неврахування таблиці даних платника податку від 01.10.2020 р. № 1993470/00414753; стягнути з Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Приорілля» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 8 408,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що спірні рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки у спірних рішеннях контролюючим органом не зазначено яка саме невідповідність виявлена контролюючим органом. Враховуючи, що у позивача наявні передбачені чинним законодавством України документи, які свідчать про реальність проведення господарських операцій між ТОВ "Сади Приорілля" та його контрагентами, правові підстави для неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість відсутні, а порушене право має бути відновлене шляхом зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати таблиці даних платника податку на додану вартість, яку було подано позивачем.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено 15-денний строк на подання відзиву відповідачем.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 року відповідачем отримано 18.12.2020 року, однак у строк встановлений судом від Державної податкової служби України відзиву на позовну заяву не надходило.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08 грудня 2017 року, у відповідності з вимогами Додатку до Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (пункт 2), затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 ТОВ «Сади Приорілля» складено за № 2 таблицю даних платника податку та направлено її на реєстрацію.
13 грудня 2017 року комісією Державної фіскальної служби України документ прийнято. Інформація з Таблиці даних платника податку врахована, що підтверджується Квитанцією № 2, реєстраційний номер документа 190331419.
01 жовтня 2020 року комісією Державної податкової служби України прийнято рішення за № 1993457/00414753 про неврахування таблиці даних платника податку, зареєстрованої у контролюючому органі 08.12.2017 р. за № 2, врахованої згідно з рішенням комісії від 12.12.2017 р. № 401605/00414753 по причині наявності в органах державної податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.
15 грудня 2017 року, у відповідності з вимогами Додатку до Критеріїв оцінки, ТОВ «Сади Приорілля» складено за № 3 таблицю даних платника податку та направлено її на реєстрацію.
19 грудня 2017 року комісією Державної фіскальної служби України документ прийнято. Інформація з Таблиці даних платника податку врахована, що підтверджується Квитанцією № 2, реєстраційний номер документа 198663478.
01 жовтня 2020 року комісією Державної податкової служби України прийнято рішення за № 1993466/00414753 про неврахування таблиці даних платника податку, зареєстрованої у контролюючому органі 05.12.2017 р. за №3, врахованої згідно з рішенням комісії від 18.12.2017 р. № 438007/00414753 по причині наявності в органах державної податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.
15 грудня 2017 року, у відповідності з вимогами Додатку до Критеріїв оцінки, ТОВ «Сади Приорілля» складено за № 4 таблицю даних платника податку та направлено її на реєстрацію.
19 грудня 2017 року комісією Державної фіскальної служби України документ прийнято. Інформація з Таблиці даних платника податку врахована, що підтверджується Квитанцією № 2, реєстраційний номер документа 198731664.
01 жовтня 2020 року комісією Державної податкової служби України прийнято рішення за № 1993468/00414753 про неврахування таблиці даних платника податку, зареєстрованої у контролюючому органі 05.12.2017 р. за №4, врахованої згідно з рішенням комісії від 18.12.2017 р. № 438008/00414753 по причині наявності в органах державної податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.
23 вересня 2020 року, у відповідності з вимогами Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТОВ «Сади Приорілля» складено таблицю даних платника податку та направлено на реєстрацію.
Не погодившись з прийнятими контролюючим органом рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.
Відповідно до підпункту 16.1.2, 16.1.3 пункт 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Підпунктом 20.1.45. пункт 20.1. статті 20 Податкового Кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.
Пункт 61.1. статті 61 Податкового Кодексу України визначає, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 62.1.2. пункту 62.1. статті 62 Податкового Кодексу України зазначено, що податковий контроль здійснюється шляхом, серед іншого, інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.
Згідно з пунктом 71.1. статті 71 Податкового Кодексу України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно із приписами пунктів 74.1., 74.3. статті 74 Податкового Кодексу України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю. Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Внесення інформації до баз даних інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу. Перелік інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.
Розділ V Податкового кодексу України (статті 180-211) регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об`єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.
Пункт 201.1 статті 201 Податкового Кодексу України встановлює, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.16 статті 201 Податкового Кодексу України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165).
У цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні: таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України (п. 2 Порядку №1165).
Пунктом 12 Порядку №1165 встановлено, що платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).
У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України (пункт 13 Порядку №1165).
Відповідно до пунктів 14-18 Порядку №1165, таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.
Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).
У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.
Таблиця даних платника податку враховується ДПС в автоматичному режимі у разі, коли:
- така таблиця подається платниками податку - сільськогосподарськими товаровиробниками, включеними до Реєстру отримувачів бюджетної дотації відповідно до Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України», та/або сільськогосподарськими товаровиробниками, які на 31 грудня 2016 р. застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 Кодексу (у редакції, що діяла на 31 грудня 2016 р.) та мають у власності (право власності/користування) та/або на умовах оренди земельні ділянки, загальна площа яких становить не менш як 200 гектарів включно станом на 1 січня та які відображені в податковій звітності до 20 лютого поточного року (до 20 лютого поточного року враховується наявність таких ділянок за звітний період попереднього року), та у поданій таблиці даних платника податку зазначаються відомості про постачання (виготовлення) таких груп товарів за кодами згідно з УКТЗЕД, як живі тварини (код згідно з УКТЗЕД 01); риба і ракоподібні, молюски та інші водяні безхребетні (код згідно з УКТЗЕД 03); молоко та молочні продукти; яйця птиці; натуральний мед; їстівні продукти тваринного походження, в іншому місці не зазначені (код згідно з УКТЗЕД 04); овочі та деякі їстівні коренеплоди і бульби (код згідно з УКТЗЕД 07); їстівні плоди та горіхи; шкірки цитрусових або динь (код згідно з УКТЗЕД 08); зернові культури (код згідно з УКТЗЕД 10); насіння і плоди олійних рослин; інше насіння, плоди та зерна; технічні або лікарські рослини; солома і фураж (код згідно з УКТЗЕД 12);
- зазначена таблиця подається платниками податку, в яких значення показників D та P, розрахованих у порядку, встановленому пунктом 3 цього Порядку, мають такі розміри: D >0,02, P.
Згідно п. 19 Порядку №1165, у разі коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка врахована, зокрема в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу (додаток 7).
Відповідно до п.25 Порядку №1165, комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку повинно містити чітку підставу для такого неврахування.
Як вже було встановлено вище, в спірних рішеннях про неврахування таблиці даних платника податку підставою для відмови вказано про наявність в органах державної податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.
Разом з тим, досліджуючи зміст оскаржуваних рішень, які є ідентичними, суд встановив, що в останніх не зазначено, яка саме податкова інформація свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
У рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України, Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим. Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності.
Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень мають ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
Так, якщо контролюючий орган і вважав, що є обставини, які унеможливлювали врахування Таблиць даних платника податків, поданих позивачем, то відповідні обставини повинні бути чітко зазначені у рішеннях, що в даному випадку зроблено не було.
Отже, при прийняті рішень від 01.10.2020 р. № 1993457/00414753, від 01.10.2020 р. № 1993466/00414753, від 01.10.2020 р. № 1993468/00414753, від 01.10.2020 р. № 1993470/00414753 про неврахування таблиць даних платника податку, зареєстрованих у контролюючому органі з причини наявності в органах ДПС України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій, відповідач мав обґрунтувати підстави щодо необхідності прийняття саме таких рішень з посиланням на конкретні обставини, які підтверджують здійснення платником податків ризикових операцій.
При цьому, контролюючим органом не надані до суду належних та допустимих доказів на обґрунтування підстав неврахування таблиць даних платника податку на додану вартість, в тому числі здійснення платником податків ризикових операцій.
А отже, сама по собі податкова інформація, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій не є підставою для неврахування таблиць даних платника податку на додану вартість. Здійснюючи моніторинг, контролюючий орган виявляє ризик порушення норм податкового законодавства, який проявляється у ймовірності складання та надання податкової накладної з порушенням Податкового Кодексу України та неможливості здійснення операцій з постачання товарів/послуг дані про які зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку виконання свого податкового обов`язку.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В даному ж випадку, враховуючи усі наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що оскаржувані у даній справі рішення не відповідають вимогам статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже прийняті відповідачем без належного обґрунтування, а також без врахування усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, а тому підлягають скасуванню.
У відповідності до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".
Натомість, відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності прийнятих ним оскаржуваних рішень.
З огляду на вищевикладене, позов ТОВ "Сади Приорілля" підлягає задоволенню.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної податкової служби України про неврахування таблиці даних платника податку від 01.10.2020 р. № 1993457/00414753.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної податкової служби України про неврахування таблиці даних платника податку від 01.10.2020 р. № 1993466/00414753.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної податкової служби України про неврахування таблиці даних платника податку від 01.10.2020 р. № 1993468/00414753.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної податкової служби України про неврахування таблиці даних платника податку від 01.10.2020 р. № 1993470/00414753.
Стягнути з Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Приорілля» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 8 408,00 грн. (вісім тисяч чотириста вісім гривень 00 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська