Справа № 219/3398/21
Суддя: Дубовик Р. Є.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/3398/21
Провадження № 2-а/219/70/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Кривошапко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з даним адміністративним позовом, представник позивача Демченко К.А., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , просить скасувати постанову інспектора Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області серії БАА № 249733 від 13 лютого 2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою інспектора Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області серії БАА № 249733 від 13 лютого 2021 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 13 лютого 2021 року о 10 годині 50 хвилин в м. Бахмут Донецької області на перехресті вул. Садової та вул. Благовіщенської він керував автомобілем MAZDA 6, номерний знак НОМЕР_1 , без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів. Проте вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав. Під час складання постанови про адміністративне правопорушення позивачем ОСОБА_1 працівнику поліції було повідомлено про те, що він має статус учасника бойових дій та має відповідне посвідчення, копію якого було надано працівнику поліції. Проте після отримання копії посвідчення ОСОБА_1 було повідомлено про скасування з зазначених підстав постанови, а також надані роз`яснення, що складена постанова не буде мати жодних правових наслідків саме у зв`язку із тим, що позивача, як учасника бойових дій, звільнено від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Отже, позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, оскільки вважає себе невинним, а складену постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача Демченко К.А., які про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися. Надали суду заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач Бахмутський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Відзив на адміністративний позов від відповідача не надходив.

Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3).

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

У судовому засіданні встановлено, що постановою інспектора Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області серії БАА № 249733 від 13 лютого 2021 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що 13 лютого 2021 року о 10 годині 50 хвилин в м. Бахмут Донецької області на перехресті вул. Садової та вул. Благовіщенської він керував автомобілем MAZDA 6, номерний знак НОМЕР_1 , без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів (а.с. 6).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 23 серпня 2019 року, ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 4).

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Відповідно до статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з статтею 80 КАС України, речовими доказами є, зокрема, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що у постанові про вчинення адміністративного правопорушення немає посилань про те, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення фіксувалося будь-яким технічним засобом, а також у постанові не зазначено, яким саме технічним засобом відбувалося фіксування правопорушення.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Матеріали вказаної адміністративної справи не містять належних доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в порушення зазначених вище вимог законодавства щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, не було надано суду достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, та які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доказів, які б об`єктивно вказували на вину позивача у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, відповідачем до суду не надано.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача об`єктивної сторони правопорушення, а тому і відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, що, в свою чергу, є підставою для задоволення позову, скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 139, 245, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії БАА № 249733 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 13 лютого 2021 року інспектором Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшим лейтенантом Сінкевичем Віталієм Анатолійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.Є. Дубовик

30.04.2021