Справа № 240/829/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Житомир справа № 240/829/21

категорія 108060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Попової О. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- Визнати протиправною (неправомірною) бездіяльність управління праці та соціального захисту громадян Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області щодо компенсації ОСОБА_1 пільг як громадянину, що постраждав від наслідків Чорнобильської катастрофи віднесеному до категорії 1, 50-процентної знижки плати за користування телефоном.

- Зобов`язати управління праці та соціального захисту громадян Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області здійснити компенсацію ОСОБА_1 пільг як громадянину, що постраждав від наслідків Чорнобильської катастрофи віднесеному до категорії 1, у розмірі 50-процентної знижки плати за користування телефоном.

- Стягнути з управління праці та соціального захисту громадян Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 грн.

В обґрунтування позову вказує, що він є пенсіонером і ветераном органів МВС, інвалідом II групи І категорії ЧАЕС, має право на 50% пільгу на оплату наданих послуг, в тому числі на 50% знижку оплати послуг "Укртелекому". 19.03.2009 року придбав в "Укртелекомі" м. Овруч «СДМ» телефон за номером НОМЕР_1 . У 2014 році він звернувся в комісію по наданню пільг при Овруцькій РДА про перенесення пільг в с. Кирдани Овруцького району по місцю фактичного проживання - с.Кирдани Овруцького району та у 2018 році, змінивши реєстрацію на с. Кирдани Овруцького району, надав відповідні документи в Овруцьке УПСЗН. Позивач зазначає, що в березні 2020 року отримав повідомлення, що повинен заплатити за користування телефоном 1423 грн. При цьому останні платіж за користування телефоном був здійснений ним в лютому 2020 на суму 100 грн. Не погоджуючись з нарахованою сумою в сумі 1423 грн позивач звернувся до УПЗСН та ПАТ «Укртелеком», але звернення не дали ніяких результатів.

Не погоджуючись з діями УПЗСН щодо компенсації пільг як громадянину, що постраждав від наслідків Чорнобильської катастрофи віднесеному до категорії 1, 50-процентної знижки плати за користування телефоном, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 22.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 16 лютого 2021 року 12:00.

16.02.2021 року сторони, які були належним чином повідомленні про дату час та місце проведення судового розгляду справи, до суду не з`явились.

Ухвалою судді від 16.02.2021 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 02 березня 2021 року 11:00.

Протокольною ухвалою від 02.03.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 23.03.2021 о 12:00.

22.03.2021 від управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що не погоджується із заявленими позовними вимогами, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. На підтвердження такої правової позиції вказав, що з 2016 року управління праці та соціального захисну населення Овруцької рай держадміністрації не проводить розрахунки з ПАТ «Укртелеком», оскільки в Державному бюджеті України не передбачено видатки на зазначені цілі та внесено відповідні зміни до Бюджетного кодексу України. Так, відповідно до змін внесених до ст.91 Бюджетного кодексу України передбачені, що, видатки на здійснення пільгових послуг, зв`язку покладаються на місцеві бюджети.

З метою контролю права на пільги, до змін у законодавстві управлінням праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації щомісяця проводилось опрацювання паперових та електронних розрахунків сформованих ПАТ «Укртелеком» з даними Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги (ЄДАРП). Відповідно до проведених звірок з електронними розрахунками dbf-формату, в системі ЄДАРП автоматично формувались звіти у вигляді протоколів-розбіжностей або інформації без зауважень. У звітах зазначалась інформація по пільговиках, по яких неможливо здійснити завантаження пільг за таких причин: зміна адреси, померлі, дата нарахування не співпадає з терміном права на пільги, не вірно нарахована, сума підприємством, завантаження неможливе,: оскільки в базі Реєстру, немає відповідного запису, є записи з невірним відсотком, неможливо провести перерахунок, немає розрахунку або не співпадають періоди та інші. Господарський суд Житомирської, області від 28.01.2020 року у справі №906/727/19 прийняв ухвалу про здійснення перевірки розрахунків ПАТ «Укртелеком» за 2018 рік з даними ЄДАРП. Таким чином, управління праці та соціального захисту населення виконувало зобов`язання Господарського суду Житомирської області щодо контролю права у розрахунках організації-надавачів пільгових послуг. На виконання ухвали Господарського суду було встановлено, що в розрахунки ПАТ «Укртелеком» за 2018 рік за адресою: АДРЕСА_1 був включений ОСОБА_1 . Зокрема, за даними ЄДАРП гр. ОСОБА_1 перебуває на обліку за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 та користується пільгами у відповідності до рішення комісії. Отже, за умови, що між УПСЗН та ПАТ «Укртелеком» продовжувалась би взаємодія, то по зазначеному пільговику звірки проведено не було б, оскільки відповідно до контролю системи бази ЄДАРП не співпадають адреси, за якою пільговик користується пільгами. Крім того відповідач додав, що пільговик укладає договір про надання послуг з підприємством та подає в установленому порядку необхідний пакет документів та зобов"язується повідомляти про зміни щодо отримання послуг.

23.03.2021 судове засідання відкладено на 08.04.2021 о 12:00 у зв`язку з неявкою сторін.

Протокольною ухвалою від 06.04.2021 судом оголошено перерву в судовому засідання до 29.04.2021 о 12:30 для витребування додаткових доказів.

Ухвалою судді від 08.04.2021 витребувано у Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області належним чином засвідчені: копію витягу з протоколу №1 засідання комісії з питань надання житлових субсидій та соціальних допомог від 29.01.2014 року про розгляд справи ОСОБА_1 по питанню включення до ЄДАРП осіб за місцем його фактичного проживання (с.Кирдани, Овруцького району, Житомирської області); звернення (заяву) ОСОБА_1 щодо включення його до ЄДАРП осіб за місцем фактичного проживання (с.Кирдани, Овруцького району, Житомирської області).

Ухвалою судді від 29.04.2021 суд перейшов до розгляду справи №240/829/21 в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 243КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням наданих доказів, судом встановлені наступні обставини.

Судом встановлено, що позивач відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 має статус особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорія 1 (а.с.8).

З матеріалів справи слідує та не заперечується сторонами, що 19.03.2009 року придбав в "Укртелекомі" м. Овруч «СДМ» телефон за номером НОМЕР_1 зареєструвавши його за адресою: АДРЕСА_1 .

У 2014 році позивач звернувся до відповідача з заявою від 23.12.2013 про надання згоди на нарахування пільг на оплату послуг за газ та електроенергію по місцю фактичного проживання за адресою : АДРЕСА_2 .

Відповідно витягу із протоколу №1 засідання комісії з питань надання житлових субсидій та соціальних допомог від 29.01.2014 року комісія вирішила включити ОСОБА_1 як інваліда ІІ групи 1 категорії ЧАЕС з наданням пільг 50% до Реєстру за фактичним місцем проживання в с.Кирдани.

У березні 2020 року позивач отримавши повідомлення про сплату за користування телефоном 1423 грн, звернувся до відповідача.

Листом від 16.06.2020 №04-04/2038 управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області повідомила позивача, що за даними Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, позивач перебуваєте на обліку, як особа постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Відповідно до заяви від 23.12.2013 року комісією від 29.01.2014 року прийнято рішення щодо включення до ЄДАРП за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 . Зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . З 2016 року управління не проводить розрахунки з ПАТ «Укртелеком», оскільки в Державному бюджеті України на 2016-2020 роки не передбачено такі видатки. ПАТ «Укртелеком» проводить претензійно-позовну роботу щодо стягнення коштів за надані пільгові послуги. Рішенням Господарського суду Житомирської області було доручено управлінню праці та соціального захисту населення Овруцької РДА здійснити звірку з даними ЄДАРП розрахунків за 2018 рік. Зокрема, в розрахунки ПАТ «Укртелеком» включав позивачу послуги за адресою: АДРЕСА_1 , за адресою по якій не можуть відшкодовуватися пільги, оскільки в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які перебувають на обліку позивач перебуває за адресою: АДРЕСА_2 (а.а.10).

Листом від 07.11.2020 №05Д-3880 відповідач повідомив, що відповідно до бюджетного законодавства з 2017 року видатки на пільги з послуг зв`язку здійснюються з місцевих бюджетів. Запропоновано позивачу звернутися до Овруцької міської об`єднаної територіальної громади (а.с.11).

ПАТ «Укртелеком» листом від 22.06.2020 №08703978-вих-80D481 повідомило позивача, що на підставі п. 63 Правил установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги. ПАТ «Укртелеком» надає знижки в оплаті послуг зв`язку пільговим категоріям громадян за рахунок коштів місцевого бюджету, який проводить відшкодування витрат оператора від надання послуг зв`язку. Управління праці та соціального захисту населення обліковують пільговиків за їх зареєстрованим місцем проживання або фактичним місцем проживання, згідно з Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженим Постановою КМУ № 117 від 29.01.2003. Підприємства зв`язку надають телекомунікаційні послуги на пільгових умовах на підставі інформації, наданої структурним підрозділом управління праці та соціального захисту населення, за місцем проживання абонента. Позивачу надавались телекомунікаційні послуги фіксованого зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 на пільгових умовах як особі, що постраждала внаслідок ЧАЕС 1 категорії. За інформацією, отриманою у лютому 2020 року від районного управління соціального захисту населення, пільги знято в зв`язку із вибуттям абонента з даної адреси 01.04.2014 та виконано перерахунок по абонентній платі за період з 01.03.2018 по січень 2020 року до повної вартості (відповідно до ст. 257 «Цивільного кодексу України» встановлено термін позовної давності три роки) (а.с.12-13).

Вважаючи бездіяльність та дії відповідачів протиправними, позивач звернувсь до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення регулюються Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі Закон № 796-XII).

Статтею 1 Закону № 796-XII передбачено, що закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

У відповідності до абзацу 1 пункту 11 частини 1 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирної плати, плати за управління багатоквартирними будинками), комунальними послугами (газ, електрична і теплова енергія, водопостачання, водовідведення та інші послуги) у межах середніх норм споживання, передбачених законом, телефоном (абонентна плата, оплата послуг електрозв`язку за місцеві телефонні розмови з квартирних телефонів при посекундному обліку їх тривалості). Зазначені у цьому пункті пільги надаються також членам сімей громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які проживають у жилих будинках (квартирах) усіх форм власності в межах норм, передбачених законом. До членів сімей громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, належать: дружина (чоловік), неповнолітні діти, непрацездатні батьки, особа, яка проживає разом з постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею, за умови, що ця особа не перебуває у шлюбі; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, що має право на пільги, та проживає разом з ним.

З метою удосконалення обліку осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117 затверджено Положення «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» (далі Положення №117).

Згідно з п.2 Положення №117, до реєстру вноситься така інформація:

про пільговиків - прізвище, ім`я, по батькові, число, місяць, рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають про це відмітку в паспорті) (далі - реєстраційний номер облікової картки платника податків), адреса зареєстрованого місця проживання (за рішенням комісій, утворених місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідно до пункту 10 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (ЗУ України, 1996 р., № 2, ст. 76; Офіційний вісник України, 2018 р., № 37, ст. 1311), - адреса фактичного місця проживання), склад сім`ї, характеристика житла, реквізити паспорта громадянина України та документа, що підтверджує право на пільги, а також категорія пільговика, перелік пільг, на які він має право, інформація про те, якими пільгами фактично користується.

Інформація про осіб, які мають право на пільги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», вноситься до Реєстру диференційовано з урахуванням належності особи до визначеної підкатегорії.

Пунктом 5 Положення №117 передбачено, що заява з необхідними документами подається до уповноваженого органу за зареєстрованим або фактичним місцем проживання пільговика.

Заява з необхідними документами також подається до уповноваженої посадової особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідної територіальної громади (далі - посадові особи виконавчого органу) та посадових осіб центру надання адміністративних послуг, які передають їх протягом трьох робочих днів з дати їх надходження відповідному уповноваженому органу.

З 1 січня 2021 р. заява з необхідними документами подається до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної державної адміністрації за зареєстрованим або фактичним місцем проживання лише у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний веб-портал електронних послуг «Портал Дія» - за наявності технічної можливості).

Пунктом 6 Положення №117 встановлено, що пільговик, який має право на конкретну пільгу згідно з кількома законами України, включається до Реєстру як пільговик, що користується цією пільгою згідно з одним із Законів України за його вибором.

Якщо фізична особа має право на пільги згідно з кількома законами, до Реєстру включається така інформація про пільговика.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач має право на отримання пільг, передбачених ст.20 Закону № 796-XII.

Як зазначив відповідач у наданому відзиві, відповідно змін внесених до ст.91 Бюджетного кодексу України передбачені, що видатки на здійснення пільгових послуг, зв`язку покладаються на місцеві бюджети.

Суд зазначає, що згідно пункту 2 статті 85 Бюджетного кодексу України виконавчі органи відповідних місцевих рад зобов`язані забезпечити здійснення видатків, визначених пунктами 2 і 3 частини 1 статті 82 цього Кодексу, з відповідних місцевих бюджетів з додержанням розподілу цих видатків між бюджетами, визначеного статтями 89-91 цього Кодексу та законом про Державний бюджет України. Забороняється планувати та здійснювати видатки, не віднесені до місцевих бюджетів цим Кодексом, а також здійснювати впродовж бюджетного періоду видатки на утримання бюджетних установ одночасно з різних бюджетів, крім випадків, коли такі видатки здійснюються за рішенням відповідної місцевої ради за рахунок вільного залишку бюджетних коштів або перевиконання дохідної частини загального фонду місцевого бюджету за умови відсутності заборгованості такого бюджету за захищеними статтями видатків протягом року на будь-яку дату або за рішенням Кабінету Міністрів України.

Частиною 20-4 ст.91 Бюджетного кодексу України визначено, що до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на: пільги з послуг зв`язку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються зокрема громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до частини 1 статті 102 Бюджетного кодексу України, видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених вище норм чинного законодавства дозволяє суду дійти висновку, що 50-процентна знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, яка передбачена статтею 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансуються за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевому.

Згідно з пунктом 22 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до компетенції місцевих рад належить вирішення відповідно до закону питань затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування.

Отже, відповідач наділений повноваженнями, щодо вирішення питань віднесених до його компетенції зокрема і щодо вжиття заходів на забезпечення соціально незахищених верств населення усіма належними їм пільгами та допомогами.

В свою чергу, підставою здійснення ПАТ «Укртелеком» перерахунку по абонентній платі за період з 01.03.2018 по січень 2020 року слугувало інформація УПЗСН, яка отримана ПАТ «Укртелеком» у лютому 2020 року про зняття пільги у зв`язку із вибуттям абонента - ОСОБА_1 01.04.2014 з адреси: АДРЕСА_1 .

Як з"ясовано судом, підставою такої інформації слугувало неспівпадіння адрес в системі бази ЄДАРП ( АДРЕСА_1 та с.Кирдани Овруцького району).

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 936 від 20 вересня 2005 року затверджено Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (надалі - Порядок № 936).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 936 цей Порядок визначає механізм використання, обліку, звітності і контролю за використанням коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, головним розпорядником яких є Мінсоцполітики.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 936 призначення громадянам компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг здійснюється за єдиною заявою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1146 "Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги". Органи соціального захисту населення, що проводять нарахування та виплати, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", звіряють у разі потреби отриману від громадян інформацію щодо правомірності нарахування компенсаційних виплат з відділами персоніфікованого обліку згідно з Єдиним автоматизованим реєстром осіб, які мають право на пільги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117. У разі зміни зареєстрованого місця проживання (перебування) або місця роботи постраждала особа для отримання виплати за новим місцем проживання (перебування) або місцем роботи не пізніше ніж через три місяці подає заяву та довідку про отримані виплати (нарахування) за попереднім місцем проживання (перебування).

Абзацом 3 пункту 13 Порядку №936 передбачено, що відшкодування витрат на надання пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для оплати житлово-комунальних послуг, придбання палива, передбачених законодавством, здійснюється за рахунок відповідних субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам.

При цьому, суд звертає увагу, що законодавець не пов`язує технічну неможливість управління праці та соціального захисту населення відповідної районної державної адміністрації внести зміни до програмного забезпечення Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги з ненаданням особі 50-процентної знижки плати за користування житлом (квартирної плати, плати за управління багатоквартирними будинками), комунальними послугами (газ, електрична і теплова енергія, водопостачання, водовідведення та інші послуги), у разі наявності в особи такого права.

Так, у рішенні "Суханов та Ільченко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Суд зазначив, що статті 1 Першого протоколу включає в себе три окремих норми: "перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою" (параграф 30).

Щодо соціальних виплат, стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).

Суд повторив, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (параграф 53).

Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) від 14 жовтня 2010 року.

Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів". Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

Отже, неспівпадіння адрес як зазначає відповідач, не може слугувати підставою для позбавлення позивача такої пільги, як 50-процентна знижка плати за користування телефоном, на яку позивач має право у відповідності до положень Закону України "Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Суд зазначає та бере до уваги, що рішенням комісії з питань надання житлових субсидій та соціальних допомог від 29.01.2014 року комісія вирішила включити ОСОБА_1 як інваліда ІІ групи 1 категорії ЧАЕС з наданням пільг 50% до Реєстру за фактичним місцем проживання в с.Кирдани.

При цьому суд бере до уваги наступне.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними ст. 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в ч.2 ст. 2 КАС України.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Отже, беручи до уваги встановленні обставини справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для виходу за межі позовних вимог відповідно до частини 2 статті 9 КАС України та визнання протиправними дій відповідача щодо зняття позивачу 50-процентної знижки плати за користування телефоном з 01 квітня 2014 року та зобов`язання відповідача області здійснити компенсацію ОСОБА_1 компенсацію 50-процентної знижки плати за користування телефоном передбаченої абзацом 1 пункту 11 частини 1 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XIІ, починаючи з 01.04.2014 року.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (за змінами та доповненнями), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.03.2019 року у справі №295/443/17, від 08.05.2019 року у справі №233/3464/17, від 15.08.2019 року у справі №823/782/16.

Пунктом 10-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 визначено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст.56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. Дія цієї норми не поширюється на випадки заподіяння моральної шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю недержавних органів, їх посадових чи службових осіб.

Отже, враховуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що внаслідок дій Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області з позивача знято 50-процентної знижки плати за користування телефоном, що зумовило необхідність звернення до суду, та призвело до порушення прав та інтересів позивача, позивачу завдано моральної шкоди, яку має бути стягнуто з відповідача.

Відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, має на меті, як компенсацію потерпілому завданих збитків, так і запобігання вчинення суб`єктом владних повноважень такого у майбутньому, зокрема, шляхом здійснення превентивних заходів для удосконалення виконання своїх функцій, спрямованих на інтереси людини.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Наведене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 15.08.2019 року у справі №823/782/16.

Таким чином, враховуючи обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, зокрема, тяжкість вимушених змін у його життєвій ситуації, час і зусилля, необхідні для відновлення його порушеного права, можливість відновлення його прав у майбутньому, суд вважає справедливим визначити відшкодування моральної (немайнової) шкоди у розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не надано достатньо доказів на повне спростування тверджень позивача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача.

Підстав встановлених ст. 139 КАС України для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області (вул. Гетьмана Виговського, 17,м. Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11101, ), третя особа - Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" (бульвар Тараса Шевченка, 18, Мсп601, Центральна Частина Києва, Київ, 01601) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області щодо зняття ОСОБА_1 з 01.04.2014 року 50-процентної знижки плати за користування телефоном.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області області здійснити ОСОБА_1 компенсацію 50-процентної знижки плати за користування телефоном передбаченої абзацом 1 пункту 11 частини 1 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XIІ, починаючи з 01.04.2014 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 11 травня 2021 року.

Суддя О.Г. Попова