Справа № 456/511/21
Суддя: Янів Н. М.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/511/21
Провадження № 2-а/456/30/2021
РІШЕННЯ

іменем України

27 квітня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Яніва Н. М.

з участю секретаря Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що постановою поліцейського СРПП №1 Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області Антіш С.М. від 26.01.2021р. серія БАВ №124682 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню а справа закриттю.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.01.2021р. близько 14.10 год. він керуючи транспортним засобом марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_2 у м. Стрий по вул. Болехівська, 14, нібито не виконав вимоги дорожнього знаку «рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив вимоги п. 3.3 ПДР України. З даною постановою категорично не згідний, з наступних підстав. Дійсно, 26.01.2021р. близько 14.00 год. він керуючи вантажним автомобілем марки «DAF FT 95 XF 430» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_2 після розвантаження вантажу, який він доставив до об`єкту ТОВ «Леоні ваерінг системе Уа Гмбх», що за адресою, вул. Леоні, 1, с.Нежухів Стрийського району Львівської області, повертався у с. Миртюки Стрийського району до місця паркування автомобіля та рухався через м.Стрий. На вул. Болехівській його зупинили працівники поліції та склали на нього постанову за порушення правил дорожнього руху - не виконана вимога дорожнього знаку 3.3 (рух вантажних автомобілів заборонено) ПДР. На його запитання надати докази про вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, працівник патрульної поліції Антіш С.М. не надав йому таких доказів. На пояснення що він не вчинив жодного правопорушення, працівник патрульної поліції Антіш С.М. його навіть не вислухав і не взяв до уваги його доводів та пішов до службового автомобіля щось писати. Через декілька хвилин працівник патрульної поліції Антіш С.М. підійшов та сказав, що на нього накладено адміністративний штраф в розмірі 255 грн. і сказав поставити свій підпис в нерозбірливо написаному документі під назвою «Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі». При тому йому не було зачитано зміст постанови, не роз`яснено його прав і не запропоновано скористатися послугами адвоката. Спірна постанова складена нерозбірливим почерком, ледь помітним шрифтом і її зміст не відповідає фактичним обставинам справи. Також, вказує, що він є приватним підприємцем і здійснює вантажні перевезення по Україні вантажним автомобілем «DAF FT 95 XF 430» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_2 та сплачує діючим законодавством податки. Згідно укладеного договору і товаротранспортних накладних ним надаються послуги по перевезенню вантажів ТОВ «Леоні ваерінг системе Уа Гмбх», об`єкти (приміщення) якого знаходяться за адресою: вул.Леоні, 1, с.Нежухів Стрийського району Львівської області та за адресою: вул.Шарлая, 55, в м.Коломия. На виконання даного договору ним здійснюється завантаження і розвантаження вантажів на території вказаних об`єктів зазначеного товариства. З тією метою, він змушений рухатися своїм вантажним автомобілем через м. Стрий до с.Нежухів Стрийського району та в м.Коломия. Така постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства та процедури складення, та є незаконною. У спірну постанову внесено неправдиві відомості про накладення відносно нього адміністративного стягнення. Працівник патрульної поліції Стрийського ВП Антіш С.М. не здобув жодного доказу, який підтверджував би те, що в його діях міститься склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та виніс постанову про обставини, які не підпадають під ознаки ч.1 ст. 122 КУпАП, при тому, грубо порушив вимоги Конституції України, ЗУ «Про національну поліцію», КУпАП та вимоги наказів МВС України.

Також, для підтвердження порушення ним пункту 3.3. Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати докази, зокрема, відеозапис події, пояснення свідків, тощо, проте таких доказів позивачем не надано. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення ним такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Інших належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність у його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення немає відтак, викладені у постанові обставини набувають рис припущення, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова). Тому своїми діями, Антіш С.М. грубо порушив вимоги ст.ст. 245, 276, 280 КУпАП. Постанова винесена з порушенням вимог закону, основана на припущеннях і в порушення його прав, а тому її слід скасувати а провадження по справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, однак подав до суду заяву згідно якої просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Представник відповідача Головного управління національної поліції у Львівській області у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином неодноразово повідомлений про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надіслали.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як вбачається з копії постанови серії БАВ №124682, 26.01.2021р. близько 14.10 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_2 у м. Стрий по вул. Болехівська, 14, не виконав вимоги дорожнього знаку «рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив вимоги п. 3.3 ПДР України, тим самим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно свідоцтв про реєстрацію вищевказаних сідлового тягача марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_2 , їх власником є позивач. / а.с. 5/

Згідно довідки, виданої ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГмбХ» 29.01.2021р. за вих. № 3223, позивач за укладеним господарським договором є перевізником вантажів для зазначеної компанії у напрямках с.Нежухів Стрийського району Львівської області - м. Коломия Івано-Франківської області та с. Нежухів Стрийського району Львівської області - м. Коломия Івано-Франківської області - с. Нежухів Стрийського району Львівської області належним йому вантажним автопоїздом у складі сідлового тягача марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_2 .

Інших документів, пов`язаних із притягненням позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил користування ременем безпеки та за порушення вимог дії заборонного знака, матеріали справи не містять.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 3.3.Правил передбачено, що забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. При цьому, дія цього знаку не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам,які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби,що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні.У таких випадках транспортнізасоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення; на вантажні автомобілі, які мають скісну білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей. Дія цього знаку поширюється на перехрещення проїзних частин та інші місця, перед якими встановлено один з цих знаків, від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія цього знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Виходячи з вищенаведеного, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема й при притягненні особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Що й було зроблено інспектором поліції.

Однак, в свою чергу поліцейським СРПП № 1 Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області Антіш С.М.у спірній постанові не наведено обґрунтованих доводів, порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не представлені такі докази і в судове засідання.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зокрема, судом береться до уваги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, згідно якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 238 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, поліцейським не наведено жодних доказів на підтвердження вчиненого останнім правопорушення, зокрема фото-відео фіксації правопорушення, показання свідків чи інше.

Отже, оскаржувана постанова ґрунтуються виключно на даних з постанови про накладення адміністративного стягнення, дійсність яких заперечується позивачем. Інших доказів, які б, відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто.

Крім цього, при накладенні адміністративного стягнення на скаржника в межах санкції ч. 1 ст. 122, в постанові не відображені обставини та дані, які, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, підлягають врахуванню.

Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. З вищенаведеного вбачається, що при провадженні справи не були дотримані такі завдання як всебічність, повнота і об`єктивність з`ясування обставин справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи те, що в судовому засіданні, жодним чином не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, а тому спірну постанову слід скасувати та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 20, 47, 77, 90, 210-211,229, 241-246, 286 КАС України, ст. 293 КпАП України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ №124682 від 26.01.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України та провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Н. М. Янів