Справа № 460/7259/20
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2021-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
07 травня 2021 року м. Рівне №460/7259/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дудар О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача про залучення співвідповідача в адміністративній справі за позовом
доРівненського апеляційного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області
про визнання дій протиправними та стягнення коштів,
У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Рівненського апеляційного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів.
15.03.2021 від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі як співвідповідача Державну судову адміністрацію України.
У судовому засіданні 07.05.2021 позивач підтримала подане клопотання.
Представники відповідача та третьої особи щодо задоволення клопотання не заперечували.
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
03 березня 2021 року Верховним Судом ухвалено постанову у справі № 340/1916/20 в аналогічних правовідносинах. У вказаному судовому рішенні судом касаційної інстанції зазначено, що внаслідок неповноти дослідження усіх доказів, які є у справі, не з`ясованими залишилися обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення цього спору, що є підставою для направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Так, судом касаційної інстанції вказано, що для правильного вирішення цієї справи та обрання ефективного способу захисту порушених прав судам попередніх інстанцій потрібно з`ясувати також участь ДСА України (через призму її компетенції щодо розпорядження бюджетними коштами, виділеними на фінансування судів) у застосуванні обмежень при виплаті суддівської винагороди, передбачених частинами першою, третьою статті 29 Закону №294-ІХ (зі змінами, внесеними Законом №553-ІХ), відтак визначити правовий статус цього державного органу в адміністративному спорі.
Верховний Суд зазначив, що з огляду на доводи ДСА України, викладені у касаційній скарзі, причиною невиплати позивачу суддівської винагороди в повному обсязі протягом спірного періоду може бути недостатність виділених відповідачу коштів (бюджетних асигнувань) на ці потреби. У такому випадку невиплату суддівської винагороди в повному обсязі можна пов`язувати із діяльністю ДСА України як головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення діяльності усіх судів (крім Верховного Суду; стаття 148 Закону №1402-VIII), відповідно як суб`єкта владних повноважень, рішеннями/діями якого порушено право особи (судді). Воднораз у вимірі обставин цієї справи не можемо заперечити існування ситуації, коли ДСА України виділила відповідачу достатньо коштів для виплати суддівської винагороди (зокрема й позивачу) з урахуванням вимог статті 135 Закону №1402-VIII (затвердивши відповідний кошторис), але відповідач натомість розпорядився цими коштами з урахуванням обмежень, які встановлені статтею 29 Закону №294-ІХ (зі змінами, внесеними Законом №553-ІХ). Тоді є підстави стверджувати, що невиплата позивачу суддівської винагороди в повному обсязі, як наслідок виникнення заборгованості з її виплати (перед позивачем), є результатом дій/рішень відповідача, а тому спосіб захисту повинен співвідноситися/пов`язуватися з цими діями та їх наслідками.
Відповідно до даних веб-сайту "Єдиний державний реєстр судових рішень" постанова Верховного Суду у справі №340/1916/20 від 03 березня 2021 року набрала законної сили 03.03.2021 та оскарженню не підлягає.
Згідно з ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди за період квітень - серпень 2020 року із застосуванням обмеження, встановленого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік".
Згідно з п.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845), рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Відповідно до п.24 Порядку №845, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у п.6 цього Порядку.
Підпунктом 2 пункту 25 Порядку №845 передбачено, що у разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пунктами 24-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.
Виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів та працівників апаратів судів, здійснюється у порядку черговості відповідно до вимог чинного законодавства України Державною судовою адміністрацією України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період.
Так, у Законі України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" затверджена бюджетна програма КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.
Таким чином, виплата нарахованих грошових коштів за рішенням суду здійснюється шляхом списання (стягнення) коштів з рахунків державного органу - боржника, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Отже, виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється Державною судовою адміністрацією України у порядку черговості згідно з чинним законодавством України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів" у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період та з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядком №845, за рахунок бюджетних коштів, які передбачаються у Законі України про Державний бюджет України на відповідний рік.
Враховуючи викладене, Рівненський апеляційний суд не є головним розпорядником коштів. Розпорядником цих коштів є Державна судова адміністрація України.
Відповідно до ч.3 ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Враховуючи приписи ч.4 ст.48 КАС України, суд залучає вказаний орган як другого відповідача.
Відповідно до ч.6 ст.48 КАС України, після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.
Якщо розгляд справи у випадках, визначених цим Кодексом, починається спочатку, суд призначає та проводить підготовче засідання спочатку в загальному порядку, крім випадку ухвалення рішення про колегіальний розгляд справи, коли підготовче засідання проводиться спочатку лише у разі, якщо суд дійшов висновку про необхідність його проведення (ч.5 ст.181 КАС України).
Керуючись статтями 48, 241, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання позивача задовольнити.
Призначити підготовче засідання у справі на 03 червня 2021 року о 10:30год. в залі судових засідань Рівненського окружного адміністративного суду (м.Рівне, вул. 16 Липня 87).
Справа розглядатиметься одноособово суддею Дудар О.М.
Встановити співвідповідачу строк для подання відзиву на позов тривалістю 15 днів з дня вручення даної ухвали, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. При цьому, в силу вимог ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Роз`яснити відповідачу, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (ч.4 ст.159 КАС України).
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Дудар