Справа № 520/10513/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 травня 2021 р.Справа № 520/10513/2020

Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Перцова Т.С., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року по справі № 520/10513/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ"

до Одеської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення.

На зазначене рішення суду Одеською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу.

Вказана апеляційна скарга подана з пропущенням строку, встановленого ч.1 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно з ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуваного рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 складено 24.12.2020.

Отже, строк на апеляційне оскарження закінчився 25.01.2021 (з урахуванням вихідних днів).

Апеляційну скаргу подано відповідачем до суду (направлено засобами поштового зв`язку) 31.03.2021, тобто, поза межами тридцятиденного строку, встановленого ч.1 ст.295 КАС України.

Згідно з ч.2 ст.295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (ч.3 ст.295 КАС України).

Питання поновлення та продовження процесуальних строків урегульоване статтею 121 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, відповідачем разом з апеляційною скаргою подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обгрунтування якої, апелянт посилаючись на приписи ч.ч 2,3 ст. 295 КАС України, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України викладено в такій редакції: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.", ст.ст. 29, 32 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", ст. 3 Конституції України, вказує, що у зв`язку з карантинними заходами та значним навантаженням Одеська митниця Держмитслужби не встигла вчасно підготувати та надіслати апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 по справі №520/10513/20. Також зазначає, що протягом останніх місяців 2020-2021 частина співробітників відділу реалізації правових питань апелянта або перебували у відпустках, або були тимчасово непрацездатні у зв`язку з хворобою на COVID-19, або переведені тимчасово та на постійно до інших структурних підрозділів. Крім того, зауважив, що інші посадові особи відділу реалізації правових питань Одеської митниці Держмитслужби за вказаний період мали високу завантаженість, а тому не могли виконувати посадові обов`язки відсутніх осіб. Також апелянт повідомив, що апеляційна скарга по даній справі була помилково направлена до іншого суду ще 13.01.2021, що підтверджується відповідним листом. З огляду на викладене, посилаючись на бажання скористатися своїм процесуальним правом щодо оскарження даного рішення до суду апеляційної інстанції, вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та просить поновити цей строк.

Розглянувши вказане клопотання та перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Так, посилання відповідача на положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження, суд не приймає, оскільки апелянтом не наведено обставин, що зумовлені обмеженнями впровадженими у зв`язку з карантином, які б завадили подати апеляційну скаргу раніше ніж 31.03.2021, враховуючи, що повний текст оскаржуваного рішення складено 24.12.2020.

Так само не обґрунтовують поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження й посилання апелянта на значне навантаження посадових осіб відділу реалізації правових питань Одеської митниці Держмитслужби, перебування їх у відпустках, тимчасову непрацездатність у зв`язку з хворобою на COVID-19 та переведення частини таких посадових осіб тимчасово та на постійно до інших структурних підрозділів, з огляду на таке.

Згідно з ч.3 ст.295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч.1 ст.121 КАС України).

Суд вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

З огляду на приписи, зокрема, статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Відтак, митний орган, який в силу наданих йому повноважень, має можливість безпосереднього впливу на процес організації діяльності митного органу, повинен забезпечити належний рівень здійснення претензійно-позовної роботи, а тому зазначені відповідачем підстави для поновлення строку апеляційного оскарження не можна визнати поважними, оскільки вони не пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги і не надають права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд зверну увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини ... підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси….

Тобто, виходячи з принципу належного урядування, державні органи загалом, і митні органи зокрема, зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Таким чином, довготривала процедура підготовки та підписання процесуальних документів, пов`язана, зокрема, з відпустками відповідальних за це посадових осіб митного органу або їх переведенням до інших структурних підрозділів або хвороби останніх, без надання до суду відповідних доказів, на підтвердження вказаних обставин, особливості діловодства в митних органах не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" від 06.10.2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку зазначені скаржником причини пропуску строку оскарження не виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Доводи апелянта про те, що ним було подано апеляційну скаргу по даній справі ще 13.01.2021, однак помилково направлено до іншого суду, що як вказує останній підтверджується відповідним листом, суд не приймає, оскільки, по-перше, відповідачем не додано до матеріалів апеляційної скарги вказаного листа (підтверджується Актом відділу документального забезпечення Другого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2021), яким наведені обставини могли б підтверджуватись, по-друге, як вбачається з поданої апелянтом заяви про поновлення строку, в якості додатків до останньої відповідачем зазначено "копія супровідного листа до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 у справі №420/7803/20 з відміткою про отримання", в той час як номер даної справи, в межах якої відповідачем подано апеляційну скаргу - №520/10513/2020. Крім того, навіть за умови надання апелянтом копії вказаного супровідного листа до суду апеляційної інстанції, останній не міг би бути доказом помилкового направлення відповідачем апеляційної скарги, оскільки судом, який виніс оскаржуване рішення є Харківський окружний адміністративний суд, тобто саме через цей суд відповідач і мав подавати апеляційну скаргу до Другого апеляційного адміністративного суду, що в свою чергу спростовує помилковість подання відповідачем апеляційної скарги до такого суду та не може бути доказом поважності причин пропуску останнім строку на апеляційне оскарження.

При цьому слід зауважити, що вказані доводи щодо подання апеляційної скарги по даній справі ще 13.01.2021, однак до іншого суду, спростовують наведені самим відповідачем обставини, яким судом надано оцінку вище, про неможливість подання такої апеляційної скарги.

Інших доводів в обґрунтування поважності причини пропуску строку звернення із апеляційною скаргою апелянтом не наведено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження, наведені відповідачем у заяві, поданій апелянтом разом з апеляційною скаргою, не можуть бути визнані поважними, а строк на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 по справі № 520/10513/2020 не може бути поновлений з тих підстав, які наведені у цій заяві, у зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає.

За приписами ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для подачі уточненої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, з наведенням інших причин пропуску цього строку, ніж ті які наведені апелянтом у заяві, поданій разом з апеляційною скаргою.

Крім того, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам п.1 ч.5 ст.296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме до апеляційної скарги не додано документу про сплату судового збору.

Згідно з п.1 ч.5 ст.296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

В силу ст. 5 Закону України "Про судовий збір" відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Підстав для відстрочення сплати судового збору, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", у спірних відносинах не встановлено.

Отже, апелянт повинен сплачувати судовий збір на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на час подачі апеляційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено розмір апеляційної скарги на рішення суду на рівні 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання юридичною особою позову майнового характеру, складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2020 року - 2102,00 грн.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 16 березня 2020 року у справі №1.380.2019.001962 сформулював правовий висновок відповідно до якого, при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи наведений правовий висновок, слід зазначити, що ціною позову, з якої має бути обрахований належний до сплати судовий збір за оскарження рішення про коригування митної вартості товарів, в тому числі і за подання апеляційної скарги, є сума 153 229,24 грн., яка складає різницю митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом в оскаржуваному рішенні.

Таким чином, враховуючи ціну позову 153 229,24 грн., розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання даного позову, становив 2298,44 грн., а відтак, розмір судового збору, який підлягає сплаті Одеською митницею Держмитслужби за подання апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 по справі № 520/10513/2020, становить 3447,66 грн.

Зазначені недоліки апеляційної скарги мають бути усунені шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору на реквізити: Отримувач ГУК в Основ`янському районі м. Харкова, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку UA1020661, код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), наявність відомчої ознаки - "81" Апеляційні адміністративні суди у розмірі 3447,66 грн.

Крім того, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст. 296 КАС України.

Так, відповідно до п.2 ч.2 ст. 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначається, зокрема, найменування суду першої інстанції, який ухвалив рішення.

Разом з цим, відповідачем, в порушення вказаної вимоги, по тексту апеляційної скарги, зокрема, в її прохальній частині, в якості суду, рішення якого оскаржується невірно зазначено Одеський окружний адміністративний суд, замість правильного - Харківський окружний адміністративний суд.

Вказані недоліки апеляційної скарги можуть бути усунуті шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду уточненої апеляційної скарги із правильним зазначенням найменування суду першої інстанції, який ухвалив рішення.

Згідно з ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.169 КАС України строк усунення недоліків позовної заяви не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч.ч.1, 4 ст. 169, ч.5 ст. 296, ч.ч. 2, 3 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року по справі № 520/10513/2020 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснити відповідачу, що недоліки апеляційної скарги можуть бути усунуті шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду уточненої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, оригіналу квитанції або іншого платіжного документу про сплату судового збору в розмірі 3447,66 грн., уточненої апеляційної скарги із правильним зазначенням найменування суду першої інстанції, який ухвалив рішення разом з копіями апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Роз`яснити відповідачу, що у разі неподання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно до ч.4 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Роз`яснити апелянту, що у разі неусунення інших недоліків апеляційної скарги відповідно до ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.С. Перцова