Справа № 380/1591/21
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/1591/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про визнання протиправними та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про визнання протиправної та скасування постанови №212221 від 08.09.2020 про накладення штрафу в сумі 17000,00 грн за порушення законодавства про автомобільний транспорт при наданні послуг з перевезення вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуваною постановою до нього застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу за порушення абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Вважає таку протиправною, оскільки при проведенні рейдової перевірки відповідачем не дотримано порядку її проведення, зокрема не підтверджено, що засоби зважування на момент зважування були у робочому стані та проходили періодичну перевірку (метрологічну атестацію). Крім цього, зі змісту документів, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову, неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю. Також зазначає, що відповідачем не зазначено про те, якою методикою керувалась уповноважена особа, яка проводила зважування транспортного засобу позивача, відтак неможливо встановити чи відповідала його методика зважування вимогам зазначеним у наказі Міністерства інфраструктури України №255 від 28.07.2016. Позивач звертає увагу суду на той факт, що загальна маса автомобіля та вантажу, відповідно до акта №024922 від 22.07.2020 не перевищувала нормативно допустимої ваги в 40 000 кг, становила 39 520 кг, що майже на 500 кг менше гранично допустимої ваги. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 10.02.2021 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 20.04.2021 (вх. № 27475), у якому зазначив, що під час перевірки транспортного засобу, що належить позивачу, виявлено порушення законодавства, зокрема, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачена абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Зазначив, що рейдова перевірка 22.07.2020 здійснювалася, зокрема, на підставі направлення на перевірку № 002209 від 17.07.2020, а зважування проводилося приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь Лахта-У СВ-80000А/18 виробник ООО "Метровес". Таким чином габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача здійснювався технічними засобами, що пройшли провірку, мають відповідне свідоцтво про провірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки у зв`язку із чим є придатним для застосування. Також зазначає, що чинне законодавство не передбачає вимоги для посадових осіб Укртрансбезпеки посилатись на використану ними методику у тих чи інших документах, складених на підставі здійснення габаритно-вагового контролю. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Судом з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 встановлено, що власником транспортного засоба сідлового тягача з державними номерними знаками відповідно НОМЕР_2 є ОСОБА_1

22.07.2020 відповідно до направлення Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на рейдову перевірку від 17.07.2020 №000209 (місце перевірки: м. Київ та Київська область) інспекторами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки перевірений транспортний засіб марки Volvo, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який відповідно до товарно-транспортної накладної від 22.07.2020 №22/07-1 на вказаному автомобілі здійснював перевезення вантажу.

За результатами перевірки інспекторами складені акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 22.07.2020 №024922, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу від 22.07.2020 №048382 та розрахунок плати за проїзд великовагових транспортних засобів №01 від 22.07.2020.

Результати перевірки оформлені актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.07.2020 №238379, в якому зафіксовано перевезення вантажу згідно ТТН від 22.07.2020 №22/07-1 з перевищенням осьових навантажень (навантаження на одиночну вісь складає 12,140 т при нормативно допустимій 11,00 тн, що на 10,4% перевищує норматив).

За змістом акту від 22.07.2020 №024922 водій ОСОБА_2 ознайомлений з цим актом, підписав та надав пояснення, що з таким незгідний, оскільки це сипучий вантаж.

08.09.2020 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Управління Укртрансбезпеки у Львівській області на підставі абзацу 15 частини 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" прийнято постанову №212221 про накладення штрафу в сумі 17000,00 грн за порушення законодавства про автомобільний транспорт при наданні послуг з перевезення вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу.

Позивач, не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу від 08.09.2020 №212221, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п.8 вказаного Положення, Укртрансбезпека здійснює здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктом 15 п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок №1567), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до пунктів 3,4 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлений виключний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. Згідно з п.16 під час рейдової перевірки може проводитись габаритно-ваговий контроль.

Судом встановлено, що 22.07.2020 року під час рейдової перевірки старшим державним інспектором ВДКНВТ Биц О.Б. та головним спеціалістом ВДКНВТ Петров В.І. проведена рейдова перевірка автомобілю марки "Volvo ", держномер НОМЕР_2 , причіп марки Benalv, держномер НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу.

За результатами зважування було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 22.07.2020 року, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів №024922 від 22.07.2020 року, відповідно до яких позивачем допущено перевищення вагових параметрів: повна маса транспортного засобу була визначена на рівні 39520 тонн, осьові навантаження - 62,80; 12140; 6890; 7020; 7200 тонн.

На підставі вказаних довідки та акту Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки складено розрахунок від 22.07.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким нараховано до сплати 383,94 євро.

Відповідачем 08.09.2020 року прийнята постанова про застосування адміністративно - господарського штрафу №212221, в якій зазначено, що позивачем допущено порушення , відповідальність за яке передбачене ч.1 абз.15 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт"та застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн.

Частина 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", яка зазначена у постанові, встановлює відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно - господарських штрафів, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз.15 ч.1 ст.60).

Дослідивши надані докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року, визначені повноваження Укртрансбезпеки, яка відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (пп.15.п.5 Положення).

Згідно з п.1 Порядку №879 цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Підпунктом 4 п.2 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пунктів 12, 13, 14 зазначеного Порядку, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

Згідно з п. 28 Порядку №879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги " передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 року).

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Оцінюючи обставини здійснення габаритно-вагового контролю та складені за його результатами документи, суд дійшов висновку, що вони не могли бути підставою для прийняття Управлінням у Львівській області постанови №212221 від 08.09.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000гривень, виходячи з наступного.

В довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 22.07.2020 зазначено, що повна маса транспортного засобу складає 39520 тонн.

У той же час п. 22.5 Правил дорожнього руху вимагає наявність дозволу при руху транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т. Фактична маса транспортного засобу позивача не перевищувала 40 тонн.

У той же час в довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 22.07.2020 вказано про завищення навантаження на строєну ось - понад 12.140 тонн.

Оцінюючи вказану довідку, як належний та допустимій доказ, суд дійшов до висновку, що вказана довідка не може вважатися належним та допустимим доказом, як і акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 22.07.2020.

У вказаних документах не зазначені будь - які характеристики зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача, який відсоток похибки таких ваг.

Відповідачем до відзиву на адміністративний позов надано свідоцтво про перевірку вимірювальної техніки. Проте доказів, що саме вказана техніка використовувалась при проведенні габаритно-вагового контролю позивача не надано, у жодному документі, складеному під час проведенні габаритно-вагового контролю вказані обставини не відображені.

Крім того, Порядком №879 передбачена наявність методики, на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на осі транспортного засобу, проте станом на момент проведення відповідного зважування така методика затверджена не була.

Суд вважає, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень та на якого відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладений обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не надав суду доказів, які б свідчили про те, що дійсно було перенавантаження на строєну вісь автомобіля, а також про те, на якому саме вимірювальному засобі здійснено габаритно-ваговий контроль та він на момент його проведення був справним, відповідав вимогам законодавства щодо його перевірки.

Таким чином, відповідачем не доведено достовірність та правильність результатів вимірювань при здійсненні зважування транспортного засобу та визначенні навантажень на осі транспортного засобу та його загальної ваги.

З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Львівській області №212221 від 08.09.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 гривень, яка є рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови №212221 від 08.09.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000гривень.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №212221 від 08.09.2020.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Львівській області (пр. В. Чорновола, буд. 57, м. Львів, 79020, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 908 (дев`ятсот вісім) грн судових витрат у вигляді судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.