Справа № 200/2092/21-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 р. Справа№200/2092/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши за участю секретаря судового засідання Купріян В.Ю. в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (Донецька область, м. Торецьк, вул. Маяковського, буд. 2-А),

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позов до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, відповідно до якого просив суд: визнати протиправною бездіяльність Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, яка полягає у невизнанні права ОСОБА_1 на зарахування часу проходження строкової військової служби у період з 20.06.1984 року по 11.05.1986 року до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України; зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах у відповідності до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, період проходження ОСОБА_1 строкової військової служби в період з 20.06.1984 року по 11.05.1986 року.

Ухвалою від 01 березня 2021 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 22 березня 2021 року.

22 березня 2021 року розгляд справи відкладено на 19 квітня 2021 року.

30 березня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

З 29 березня 2021 року по 12 квітня 2021 року суддя перебував в щорічній черговій відпустці.

З 12 квітня 2021 року по 23 квітня 2021 року суддя перебував на лікарняному у зв`язку з тимчасової втратою працездатності.

З 26 квітня 2021 року по 29 квітня 2021 року суддя перебував в щорічній черговій відпустці.

30 квітня 2021 року розгляд справи призначено на 11 травня 2021 року.

11 травня 2021 року строни повідолені належним чином в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали адміністративного позову та відзиву на адміністративний позов, суд дійшов висновку про їх достатність для вирішення адміністративного спору.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що перебуває на обліку у Торецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду Донецької області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З метою перерахунку пенсії у листопаді 2020 року позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії до Відповідача. На своє звернення позивач отримав відповідь від 14.12.2020 року №248-230/М-02/8-05 82/20, у якій було зазначено, що період проходження військової служби з 20.06.1984 по 11.05.1986 року не входить до пільгового стажу.

Позивач посилається на положення ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якої час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підтвердження того, що на момент призову на строкову службу позивач працював на посаді, яка відноситься до Списку №1 посад і професій, які мають право на пенсію на пільгових умовах, ним було надано трудову книжку.

В трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 17.05.1983 року наявні наступні записи:

- 09.04.1984 року прийнятий підземним учнем гірника дільниці ШТ з повним робочим днем під землею, наказ 59к від 06.04.1984 року (запис трудової книжки № 5);

- 24.04.1984 року звільнений за ст. 36 п. З КЗпП УРСР у зв`язку з призовом на військову службу до лав Радянської Армії, наказ № 114к від 29.06.1984 року (запис трудової книжки № 6);

- з 20.06.1984 року по 11.05.1986 року служба в Радянській Армії (військовий квиток НОМЕР_4 (запис трудової книжки № 7);

- 11.08.1986 року прийнятий підземним учнем електрослюсаря шахтного транспорту (запис трудової книжки № 8).

Відповідачем на звернення позивача було надано відповідь №248-230/М-02/8-0582/20 від 14.12.2020 року, в якій позивача повідомлено, що відповідно до диплому серії ЖТ № 935552 позивач закінчив навчання у Дзержинському гірничому технікумі 19.06.1984 року та був призваний на строкову військову службу 20.06.1984 року.

Відповідач зазначив, що згідно зі ст. 18 Закону України №103/98-ВР від 10.02.1998 «Про професійну (професійно-технічну) освіту», визначено перелік закладів професійної (професійно-технічної) освіти, з якого вбачається, що технікум не відноситься до закладів професійної (професійно-технічної) освіти і таким чином, відсутні законні підстави щодо зарахування періоду проходження військової служби за період з 20.06.1984 року по 11.05.1986 року до пільгового стажу, адже на момент призову на строкову військову службу, позивач закінчив навчання у технікумі та не працював, тобто не дотримав умови, передбаченої Законом України від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ «Про загальний військовий обов`язок і військову службу».

Аналогічну за змістом відповідь №589-10453М-02/8-0500/21 від 22.01.2021 року позивачу було надано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Позивач вважає, що на момент призову на строкову військову службу працював за професією та займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач - Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: Донецька область, м. Торецьк, вул. Маяковського, буд. 2А, організаційно-правова форма - орган державної влади.

Відповідач проти задоволення позову заперечує з огляду на те, що з 25.08.2015 року ОСОБА_1 отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року.

18.11.2020 року позивач звернувся до Торецького ОУПФУ із заявою про перерахунок пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, у якому йому було відмовлено.

Позивач згідно матеріалів, які наявні в його пенсійній справі, навчався у Дзержинському гірничому технікумі в період з 01.09.1980 року по 19.06.1984 року за спеціальністю гірничого техніка-електромеханіка та проходив строкову службу у період з 20.06.1984 року по 11.05.1986 року. Датою звільнення ОСОБА_1 з шахти «Нова» Дзержинського виробничого об`єднання по видобутку вугілля (Дзержинськвугілля) є 24.04.1984 року. Оскільки, Дзержинській гірничій технікум не відноситься до закладів професійної (професійно-технічної) освіти, призов на строкову військову службу та подальше її проходження не може бути зараховано до пільгового стажу позивача, оскільки це суперечить нормам п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону № 2011.

Таким чином, відповідач вважає, що у Торецького ОУПФУ відсутні законні підстави для зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду проходження строкової, військової служби з 20.06.1984 року по 11.05.1986 року.

Також відповідач зазначив, що заяву ОСОБА_1 № 230/М-0582-20 від 18.11.2020 року про перерахунок пенсії із врахуванням періоду проходження військової служби розглянуто Торецьким ОУПФУ відповідно до Закону України № 393/96-ВР від 02.10.1996 року «Про звернення громадян», вказана заява не була розглянута відповідно до Закону України № 1058, оскільки позивачем порушений порядок звернення до Пенсійного фонду для перерахунку раніше призначеної пенсії, про що йому було повідомлено у відповіді на його заяву листом № 248- 230/М-02/8-0582/20 від 14.12.2020 року.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, обставини справи щодо не зарахування спірного періоду визнаються відповідачем, та підтверджуються відповідними доказами, а тому не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства, є підставою для звільнення від доказування.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 1 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Стаття 3 Конституції України, відповідно, гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Офіційне тлумачення положення статті 1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, згідно якого Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п/п «в» абз. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Згідно ст. 2 Закону України "Про внесення змін до деяких Законів України, щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби" № 2636-ІУ від 02.06.2005, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пенсію на пільгових умовах до набрання чинності Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (абзац 2).

Відповідно до п/п «к» п. 109 постанови Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» від 03.08.1972 року № 590, до загального стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується будь-яка робота в якості робітника або службовця, незалежно від характеру та тривалості роботи і тривалості перерв, зокрема, в стаж зараховується служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції. Перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в установленому порядку.

Тобто в даному випадку в контексті спірних правовідносин підлягає застосуванню визначена ст. 8 Закону №2011-XII умова щодо навчання за фахом у професійно-технічному навчальному закладі на момент призову на строкову військову службу, оскільки законодавець пов`язує набуття визначених цією нормою прав з дотриманням певних часових умов.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що початок проходження строкової військової служби збігається саме з закінченням навчання, а не звільненням з роботи.

При цьому, сторонами до суду не надано будь-яких документів, що свідчили б про надання позивачу відстрочення призову на військову службу у зв`язку з навчанням.

А відтак суд зазначає, що на момент навчання позивача правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» від 28.06.1974 № 2778-VIII.

Згідно із ст. 32 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту», професійно-навчальними виховними закладами є: професійно-технічне училище, професійні училища різних рівнів.

Натомість, за статтею 49 вказаного Закону технікум є середньо-спеціальними навчальним закладом.

Враховуючи зазначені приписи законодавства, суд дійшов висновку, що технікум на час навчання позивача не був закладом професійної (професійно-технічної) освіти.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2015 року по справі №227/2693/14 та постанові Верховного суду по справі №676/5212/17 від 10.10.2019 року.

Враховуючи приписи п/п «к» п. 109 постанови Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» від 03.08.1972 року № 590, період проходження строкової військової служби позивачем може бути зарахований тільки до загального трудового стажу, однак не до пільгового.

Враховуючи викладене, оскільки позивач на момент вступу на військову службу навчався у середньо-спеціальному навчальному закладі, відповідач правомірно не зарахував до пільгового стажу позивача час проходження військової служби.

Таким чином, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у невизнанні права ОСОБА_1 на зарахування часу проходження строкової військової служби у період з 20.06.1984 року по 11.05.1986 року до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та зобов`язання Торецького об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах у відповідності до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду проходження ОСОБА_1 строкової військової служби в період з 20.06.1984 року по 11.05.1986 року - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 11 травня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.М. Кониченко