Справа № 160/2888/21
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року Справа № 160/2888/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи та навчання:
- на шахті імені «Свердлова» в/о «Свердловантрацит» з 14.05.1992 року по 22.07.1992 року - учнем горноробочого підземного 1-го розряду, горноробочим підземним 2-го розряду, учнем горноробочого очисного забою 1-го розряду, горноробочим очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею;
- з 03.12.1992 року по 18.02.1998 рік - горно-робочим очисного забою 5-го розряду підземним, гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, помічником начальника дільниці з повним робочим днем під землею, заступником начальника дільниці №3 з повним робочим днем під землею;
- на шахті «Ростовська» а/т «Гуковвугілля» з 23.02.1998 року по 02.09.1998 рік - горним майстром з повним робочим днем на підземній роботі;
- на шахті ім. Космонавтів ВАТ ДХК «Ровенькиантрацит» №1 з 07.09.1998 року по 03.01.1999 рік підземним горним майстром, помічником начальника дільниці з повним робочим днем під землею;
- на Державному відкритому акціонерному товаристві шахта ім. Я. М. Свердлова з 21.01.1999 року по 22.03.2001 рік - горним майстром з повним робочим днем під землею, заступником начальника дільниці №2 з повним робочим днем під землею, помічником начальника добувної дільниці з повним робочим днем під землею, начальником добичної дільниці з повним робочим днем під землею, заступником начальника добичної дільниці з повним робочим днем під землею, машиністом горних виїмкових машин 6-го розряду з повним робочим днем під землею;
- на шахті ім. Ф. Е. Дзержинського ДХК «Ровенькиантрацит» з 21.04.2001 року по 03.07.2001 рік - горним майстром з повним робочим днем під землею;
- на ВАТ шахта ім. Я. М. Свердлова Свердловськ Луганська з 18.07.2001 року по 19.01.2003 рік - горноробочим очисного забою з повним робочим днем під землею, горним майстром на добичній дільниці з повним робочим днем під землею;
- з 20.01.2003 року по 17.08.2003 рік - начальником зміни охорони праці, зайнятим на підземних роботах 50% та більше;
- з 18.08.2003 року по 07.12.2005 рік - горним майстром з повним робочим днем під землею, в. о. заступника начальника добичної дільниці, заступником начальника добичної дільниці з повним робочим днем під землею;
- на ОП «Шахта ім. Ф. Є. Дзержинського ДП «Ровенькиантрацит» з 25.01.2006 року по 20.06.2006 рік - горноробочим очисного забою з повним робочим днем під землею;
- на ОП шахта ім. Я.М.Свердлова ДП «Свердловантрацит» з 21.06.2006 року по 17.07.2007 рік - горним майстром з повним робочим днем під землею на дільницю № 1, в. о. заступника начальника дільниці № 1 з повним робочим днем під землею, заступником головного механіка по конвертерному транспорту, в. о. начальника дільниці УПР-1, начальником дільниці УПР-1 з повним робочим днем під землею, горноробочим очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею;
- на Відокремленому підрозділі «Шахта «Довжанська Капітальна» з 30.07.2007 року по 29.12.2011 рік, машиністом гірничовиїмкових машин 6-го розряду з повним робочим днем під землею; в.о. начальника добичної дільниці з повним робочим днем під землею;
- на ВП «Шахта «Довжанська Капітальна» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» - з 30.12.2011 року по 17.12.2013 рік - в. о. начальника дільниці з повним робочим днем під землею, завідуючим гірничими роботами на підземних роботах 50% та більше робочого часу в році;
- на ВП «Шахтоуправління Свердловське» ТОВ «ДТЕК Свердлов - антрацит» з 18.12.2013 року по 21.03.2017 рік - машиністом гірничо-виїмкових машин 6-го розряду на дільниці по видобутку вугілля з повним робочим днем під землею;
- в ЗАТ «ВНЕШТОРГСЕРВІС філія № 2 СП «Свердловантрацит» з 01.04.2017 року по 01.08.2017 рік - машиністом гірничо-виїмкових машин 6-го розряду з повним робочим днем під землею;
- на Акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Обуховська» з 09.08.2017 року по час звернення по 30 грудня 2020 року, - прохідником 4 та 5-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах та призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення з заявою про призначення пенсії, з 30 грудня 2020 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1989 року по 21.06.1993 рік в Ровеньковському гірничому технікумі.
Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових підстав зі зменшенням пенсійного віку, оскільки наявність необхідного пільгового стажу підтверджено записами трудової книжки та первинними документами.
01.03.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
23.03.2021 року відповідачем до суду надіслано відзив на позовну заяву, в якій останній заперечував проти заявлених позовних вимог мотивуючи тим, що відсутність даних щодо атестації робочих місць та уточнюючі довідки видані підприємствами, які знаходяться на непідконтрольній території України в м. Луганськ не дають можливість підтвердити достатню кількість пільгового стажу позивача, що є необхідним для призначення пенсії.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі - позивач) постійно проживав та працював на території Луганської області. У зв`язку із проведенням антитерористичної операції (на теперішній час «район здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях») у грудні 2020 році перемістився до міста Павлоград.
Набувши право на пенсію за віком на пільгових умовах, виконавши вимоги щодо збору документів для призначення пенсійних виплат 30 грудня 2020 року позивач звернувся до відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з відповідною заявою та у передбаченому законом порядку.
Під час розгляду поданих позивачем документів для призначення пенсії за віком відповідачем не було взято до уваги періоди роботи з 09.08.2017 по 30.12.2020 року на професіях що відносяться до Списку №1, оскільки відсутні документи про проведення атестації робочих місць та не надано довідку про нараховану заробітну плату та сплачені страхові внески. Наведені обставини обумовили відмову у призначенні пенсії за відсутності достатньої кількості пільгового стажу.
Не погодившись з такою позицію пенсійного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII(далі - Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок № 637).
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442(далі - Порядок № 442) та Методичними рекомендаціями.
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах
Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян
У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442 не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Суд наголошує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.
Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.
На підставі аналізу зазначених норм суд дійшов висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.
Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.
Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Таким чином суд дійшов висновку, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 1, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Отже, суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Також, суд вважає за необхідне зазначити про те, що за положеннями статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
За приписами пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів в ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Суд зазначає, що вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення пільгового стажу.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.09.2014 по справі №21-307а14 та підтримана Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 по справі №352/547/16-а.
З записів трудової книжки позивача вбачається, що у спірний період позивач навчався та працював:
- з 14.05.1992 року по 22.07.1992 року на шахті імені «Свердлова» в/о «Свердловантрацит» учнем горноробочого підземного 1-го розряду, горноробочим підземним 2-го розряду, учнем горноробочого очисного забою 1-го розряду, горноробочим очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею;
- з 03.12.1992 року по 18.02.1998 рік на шахті імені «Свердлова» в/о «Свердловантрацит» - горно-робочим очисного забою 5-го розряду підземним, гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, помічником начальника дільниці з повним робочим днем під землею, заступником начальника дільниці №3 з повним робочим днем під землею;
- з 23.02.1998 року по 02.09.1998 рік на шахті «Ростовська» а/т «Гуковвугілля» - горним майстром з повним робочим днем на підземній роботі;
- з 07.09.1998 року по 03.01.1999 рік на шахті ім. Космонавтів ВАТ ДХК «Ровенькиантрацит» №1 підземним горним майстром, помічником начальника дільниці з повним робочим днем під землею;
- з 21.01.1999 року по 22.03.2001 рік на Державному відкритому акціонерному товаристві Шахта ім. Я. М. Свердлова - горним майстром з повним робочим днем під землею, заступником начальника дільниці №2 з повним робочим днем під землею, помічником начальника добичної дільниці з повним робочим днем під землею, начальником добичної дільниці з повним робочим днем під землею, заступником начальника добичної дільниці з повним робочим днем під землею, машиністом горних виїмкових машин 6-го розряду з повним робочим днем під землею;
- з 21.04.2001 року по 03.07.2001 рік на шахті ім. Ф. Е. Дзержинського ДХК «Ровенькиантрацит» - горним майстром з повним робочим днем під землею;
на ВАТ шахта ім. Я. М. Свердлова Сведловськ Луганська:
- з 18.07.2001 року по 19.01.2003 рік - горноробочим очисного забою з повним робочим днем під землею, горним майстром на добичній дільниці з повним робочим днем під землею;
- - з 20.01.2003 року по 17.08.2003 рік - начальником зміни охорони праці, зайнятим на підземних роботах 50% та більше;
- - з 18.08.2003 року по 07.12.2005 рік - горним майстром з повним робочим днем під землею, в. о. заступника начальника добичної дільниці, заступником начальника добичної дільниці з повним робочим днем під землею;
- з 25.01.2006 року по 20.06.2006 рік на ОП «Шахта ім. Ф. Є. Дзержинського ДП «Ровенькиантрацит» - горноробочим очисного забою з повним робочим днем під землею;
- з 21.06.2006 року по 17.07.2007 рік на ОП шахта ім. Я.М.Свердлова ДП «Свердловантрацит» - горним майстром з повним робочим днем під землею на дільницю № 1, в. о. заступника начальника дільниці № 1 з повним робочим днем під землею, заступником головного механіка по конвертерному транспорту, в. о. начальника дільниці УПР-1, начальником дільниці УПР-1 з повним робочим днем під землею, горноробочим очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею;
- з 30.07.2007 року по 29.12.2011 рік на Відокремленому підрозділі «Шахта «Довжанська Капітальна» - машиністом гірничовиїмкових машин 6-го розряду з повним робочим днем під землею; в.о. начальника добичної дільниці з повним робочим днем під землею;
- з 30.12.2011 року по 17.12.2013 рік на ВП «Шахта «Довжанська Капітальна» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» - в. о. начальника дільниці з повним робочим днем під землею, завідуючим гірничими роботами на підземних роботах 50% та більше робочого часу в році;
- з 18.12.2013 року по 21.03.2017 рік на ВП «Шахтоуправління Свердловське» ТОВ «ДТЕК Свердлов - антрацит» - машиністом гірничо-виїмкових машин 6-го розряду на дільниці по видобутку вугілля з повним робочим днем під землею;
- з 01.04.2017 року по 01.08.2017 рік в ЗАТ «ВНЕШТОРГСЕРВІС філія № 2 СП «Свердловантрацит» - машиністом гірничо-виїмкових машин 6-го розряду з повним робочим днем під землею;
- з 09.08.2017 року по час звернення по 30 грудня 2020 року на Акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Обуховська» - прохідником 4 та 5-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах.
Наведені обставини підтверджуються трудовими книжками НОМЕР_2 , ЛР №011606, ТК-V №5209753; копією довідки про навчання від 30.11.2020 року №762; довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.11.2020 №2884, від 11.11.2020 року №358, №359, №361, №362, №363, №364, №365, №366, №367, № 369, №370, №371, №372, від 14.12.2020 року №5548, від 30.09.2020 року №1893, №612, від 14.11.2020 року №2994, №2995, від 22.12.2020 року №264; випискою з наказу про висновки атестації робочих місць за умовами праці від 21.03.2005 року №364.
Отже, надані документи підтверджують факт праці позивача повний робочий день на роботах, що віднесені до списку № 1 професій та посад, що дають право на призначення пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку.
Крім того, суд не погоджується з висновком відповідача щодо неможливості перевірити достовірність видачі довідки, оскільки підприємство знаходиться на непідконтрольній українській владі території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, з огляду на те, що надання нових довідок, виправлення недоліків у наявних та можливість перевірки не залежить від волі позивача, оскільки підприємство розташоване на тимчасово непідконтрольній території України, де наразі відбуваються бойові дії.
Отже, вимога відповідача про надання довідки встановленого зразку завідомо є такою, що об`єктивно не може бути виконана позивачем, у зв`язку з чим суд вважає дії відповідачів явно непропорційними, тобто вчиненими без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), тому їх не можна вважати вчиненими обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.
Відповідачем не враховані всі обставини, що мають значення для прийняття рішення, зокрема, той факт, що первинні документи, які можуть підтвердити пільговий стаж позивача, залишилися на тимчасово непідконтрольній території і, навіть будучі наданими на вимогу позивача або відповідачів, за законом будуть вважатися недійсними та такими, що не створюють правових наслідків.
Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 р. N 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасового не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Луганськ, віднесено до населеного пункту, на території якого державна влада не здійснює свої повноваження.
Загальновідомою є та обставина, що усі органи, організації, установи державної форми власності, в тому числі і органи Пенсійного фонду України, були евакуйовані з території проведення АТО ще наприкінці 2014 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 N 595 на підконтрольну Українській державі територію і продовжили свою роботу за місцем евакуації. При цьому, «ДНР» та «ЛНР» є терористичними організаціями і не визнаються Україною як державні утворення. Відповідно, органи державної влади України, включно із Пенсійним фондом України, не мають права здійснювати листування, робити запити та будь-яким іншим способом взаємодіяти із представниками самопроголошених «республік», а тому Пенсійний фонд України не має правової підстави для використання наданої представниками так званих «ДНР» та «ЛНР» інформації.
Законами України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та " «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено порядок регулювання правочинів та реалізації прав суб`єктів, названих Законів, з урахуванням необхідних змін на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях. Так, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При цьому згідно ч. 2 ст. 9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно ч. 3 ст. 9 зазначеного Закону також передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто, документи, видані державними органами та органами місцевого самоврядування так званої «Донецької народної республіки», згідно законодавства України є недійсним та не можуть створювати правових наслідків.
Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.
У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих органів та інститутів далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.
Поряд з цим, суд звертає увагу на такі обставини.
З урахуванням того, що надані позивачем в підтвердження пільгового стажу довідка та витяги з наказів відповідають записам в трудовій книжці позивача, суд бере до уваги відомості, які зазначені у вказаних документах, враховуючи, що вони не спростовані відповідачем, з огляду на фактичну неможливість позивачу в інший спосіб отримати відомості, зазначені в них.
Таким чином, записи у трудовій книжці та документи, які містяться у матеріалах справи та надавалися відповідачу, підтверджують характер роботи позивача у спірний період за Списком № 1 та дають підстави для зарахування цього періоду до спеціального стажу, що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).
Частинами першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
На підставі положень частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню повністю з викладених вище підстав.
Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
- на шахті імені «Свердлова» в/о «Свердловантрацит» з 14.05.1992 року по 22.07.1992 року - учнем горноробочого підземного 1-го розряду, горноробочим підземним 2-го розряду, учнем горноробочого очисного забою 1-го розряду, горноробочим очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею;
- на Шахті імені «Свердлова» в/о «Свердловантрацит`з 03.12.1992 року по 18.02.1998 рік - горно-робочим очисного забою 5-го розряду підземним, гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, помічником начальника дільниці з повним робочим днем під землею, заступником начальника дільниці №3 з повним робочим днем під землею;
- на шахті «Ростовська» а/т «Гуковвугілля» з 23.02.1998 року по 02.09.1998 рік - горним майстром з повним робочим днем на підземній роботі;
- на шахті ім. Космонавтів ВАТ ДХК «Ровенькиантрацит» №1 з 07.09.1998 року по 03.01.1999 рік підземним горним майстром, помічником начальника дільниці з повним робочим днем під землею;
- на Державному відкритому акціонерному товаристві шахта ім. Я. М. Свердлова з 21.01.1999 року по 22.03.2001 рік - горним майстром з повним робочим днем під землею, заступником начальника дільниці №2 з повним робочим днем під землею, помічником начальника добичної дільниці з повним робочим днем під землею, начальником добичної дільниці з повним робочим днем під землею, заступником начальника добичної дільниці з повним робочим днем під землею, машиністом горних виїмкових машин 6-го розряду з повним робочим днем під землею;
- на шахті ім. Ф. Е. Дзержинського ДХК «Ровенькиантрацит» з 21.04.2001 року по 03.07.2001 рік - горним майстром з повним робочим днем під землею;
- на ВАТ шахта ім. Я. М. Свердлова Сведловськ Луганська з 18.07.2001 року по 19.01.2003 рік - горноробочим очисного забою з повним робочим днем під землею, горним майстром на добичній дільниці з повним робочим днем під землею;
- з 20.01.2003 року по 17.08.2003 рік - начальником зміни охорони праці, зайнятим на підземних роботах 50% та більше;
- з 18.08.2003 року по 07.12.2005 рік - горним майстром з повним робочим днем під землею, в. о. заступника начальника добичної дільниці, заступником начальника добичної дільниці з повним робочим днем під землею;
- на ОП «Шахта ім. Ф. Є. Дзержинського ДП «Ровенькиантрацит» з 25.01.2006 року по 20.06.2006 рік - горноробочим очисного забою з повним робочим днем під землею;
- на ОП шахта ім. Я.М.Свердлова ДП «Свердловантрацит» з 21.06.2006 року по 17.07.2007 рік - горним майстром з повним робочим днем під землею на дільницю № 1, в. о. заступника начальника дільниці № 1 з повним робочим днем під землею, заступником головного механіка по конвертерному транспорту, в. о. начальника дільниці УПР-1, начальником дільниці УПР-1 з повним робочим днем під землею, горноробочим очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею;
- на Відокремленому підрозділі «Шахта «Довжанська Капітальна» з 30.07.2007 року по 29.12.2011 рік, машиністом гірничовиїмкових машин 6-го розряду з повним робочим днем під землею; в.о. начальника добичної дільниці з повним робочим днем під землею;
- на ВП «Шахта «Довжанська Капітальна» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» - з 30.12.2011 року по 17.12.2013 рік - в. о. начальника дільниці з повним робочим днем під землею, завідуючим гірничими роботами на підземних роботах 50% та більше робочого часу в році;
- на ВП «Шахтоуправління Свердловське» ТОВ «ДТЕК Свердлов - антрацит» з 18.12.2013 року по 21.03.2017 рік - машиністом гірничо-виїмкових машин 6-го розряду на дільниці по видобутку вугілля з повним робочим днем під землею;
- в ЗАТ «ВНЕШТОРГСЕРВІС філія № 2 СП «Свердловантрацит» з 01.04.2017 року по 01.08.2017 рік - машиністом гірничо-виїмкових машин 6-го розряду з повним робочим днем під землею;
- на Акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Обуховська» з 09.08.2017 року по час звернення по 30 грудня 2020 року, - прохідником 4 та 5-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах;
- період навчання в Ровеньківському гірничому технікумі з 01.09.1989 року по 21.06.1993 рік.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна