Справа № 600/2644/20-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 травня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/2644/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.,

за участю секретаря судового засідання Вепрюка М.Ю.

учасників справи:

представника позивача Приймак Л.І.,

представника відповідача Покотило Л.Ю.

співвідповідач - не з`явився

розглянув у підготовчому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, співвідповідача ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових вимог та рішень.

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, співвідповідача ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових вимог та рішень.

У позові позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2020 № Ф-196196-17, згідно якої Головне управління ДПС у Чернівецькій області, вимагає від ОСОБА_1 сплатити недоїмку, штрафи, пеню у розмірі 305416,86 грн;

- визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску форми Ф № 37 від 02.10.2019, згідно якої від ОСОБА_1 вимагалося сплатити борг у сумі 267471,92 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у м. Києві про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 02.10.2019, згідно якого ГУ ДПС у м. Києві вирішено застосувати до ОСОБА_1 штрафні санкції у сумі 42577,25 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у м. Києві про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 19.11.2019 № на суму 1320,08 грн.

Позивачем подано до суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та визнання причини пропуску процесуального строку поважними.

Так, в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, позивач зазначає, що оскаржувана вимога Ф № 37 від 02.10.2019 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 02.10.2019, за результатами розгляду адміністративного оскарження, не отримувала по вині відправника ДПС України.

Відтак, посилаючись на положення ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції чинній станом на 18.10.2019 р ), представник позивача вказує, що оскільки рішення за результатами розгляду скарги на вимогу про сплату боргу зі сплати єдиного внеску форми Ф № 37 від 02.10.2019, та рішення ГУ ДПС у м. Києві про застосування штрафних санкцій № від 02.10.2019 вона не отримувала, то відповідно вважала скаргу задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Про існування рішення за результатами розгляду скарги ДПС України від 15.11.2019 її стало відомо лише 30.12.2020 після ознайомлення з відзивом на позов.

Окрім того, вимога ГУ ДПС в Чернівецькій області від 13.11.2020 є похідною, оскільки виникла на підставі вимоги ГУ ДПС у м. Києві від 02.10.2019, ці дві вимоги є взаємопов`язані.

У зв`язку із чим представник позивача вважає, що строки щодо оскарження вимоги Ф № 37 від 02.10.2019 та рішення ГУ ДПС у м. Києві про застосування штрафних санкцій № від 02.10.2019 пропущені з поважних причин, тому просить поновити строки звернення до суду.

У судовому засіданні, яке відбулося 05.05.2021, представник позивача підтримав подане клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, просив визнати причини пропуску процесуального строку поважними.

У судовому засіданні, яке відбулося 05.05.2021, представник відповідача заперечував проти поданого клопотання.

Головне управління ДПС у м. Києві у підготовче засіданні, призначене на 05.05.2021, явку представника повторно не забезпечило, причини неприбуття не повідомило, хоча належним чином було повідомлене про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи повторну неявку співвідповідача, керуючись положеннями ст. 205 КАС України, суд вважає, що не має перешкод для розгляду поданого клопотання.

Розглянувши клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, заслухавши думку учасників справи, суд зазначає наступне.

На підставі висновків акту перевірки від 19.08.2019 №1984/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 , відповідачем винесено, з-поміж іншого, наступні рішення:

- вимогу ГУ ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску форми Ф № 37 від 02.10.2019, згідно якої від ОСОБА_1 вимагалося сплатити борг у сумі 267471,92 грн;

- рішення ГУ ДПС у м. Києві про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 02.10.2019 року, згідно якого ГУ ДПС у м. Києві вирішено застосувати до ОСОБА_1 штрафні санкції у сумі 42577,25 грн;

Не погоджуючись з рішеннями контролюючого органу, 18.10.2019 позивач звернувся зі скаргою до Державної податкової служби України (Т.1 а.с. 15 - 22).

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги № 9720/6/99-00-08-06-01 від 15.11.2019, вирішено вимогу про сплату боргу зі сплати єдиного внеску форми Ф № 37 від 02.10.2019, рішення ГУ ДПС у м. Києві про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 02.10.2019 залишити без змін, а рішення ГУ ДПС у м. Києві про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № від 02.10.2019 скасувати та вважати відкликаним з дня прийняття, скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 18.10.2019 № 18/10 в частині оскарження вищезазначених виконавчих документів - задовольнити частково, зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві винести та направити нове рішення (Т. 1 а.с. 104 - 105).

Вказане рішення, 15.11.2019 направлено ДПС України рекомендованим поштовим відправленням за номером 363 на адресу позивача (Т. 1 а.с. 106 109, 200).

Згідно довідки Укрпошти від 18.12.2019, вказане поштове відправлення повернуто відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.

Згідно відстеження трекінгу Укрпошти дані про відправлення за номером 363 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі (Т. 1 а.с. 200).

Отже, рішення ДПС України про результати розгляду скарги № 9720/6/99-00-08-06-01 від 15.11.2019, на переконання суду, позивач не отримав з незалежних від нього причин.

Як стверджує представник позивача, про дане рішення позивачу стало відомо лише після ознайомлення з відзивом на позов 30.12.2020.

Представник позивача з посиланням на положення ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції чинній на час розгляду скарги) зазначає, що оскільки рішення за результатами розгляду скарги на вимогу про сплату боргу зі сплати єдиного внеску форми Ф № 37 від 02.10.2019, та рішення ГУ ДПС у м. Києві про застосування штрафних санкцій № від 02.10.2019 позивач не отримував, то відповідно вважав скаргу задоволеною на користь платника єдиного внеску.

У зв`язку із цим, з поважних причин позивач був позбавлений можливості оскаржити в судовому порядку вимогу про сплату боргу зі сплати єдиного внеску форми Ф № 37 від 02.10.2019 та рішення ГУ ДПС у м. Києві № та № від 02.10.2019.

Як зазначав представник позивача, 11.12.2019 позивач звернувся до Державної податкової служби України з доповненням до скарги від 18.10.2019 .

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги №13067/6/99-00-08-05-04 від 16.12.2019 в частині оскарження податкових повідомлень-рішень скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено частково. Залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 02.10.2019 № № , № , № 4, № , а податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 02.10.2019 № , № , № , № - скасовано (Т.1 а.с. 23-32).

11.01.2021 р. позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з із заявою про збільшення позовних вимог та поновлення процесуального строку на оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) Ф № 37 від 02.10.2019, рішення ГУ ДПС у м. Києві про застосування штрафних санкцій № від 02.10.2019.

Частиною 6 ст. 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У відповідності до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

В силу положень пункту 1.3 ст. 1 Податкового кодексу України, цей кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Зазначене свідчить про те, що положення Податкового кодексу України не поширюються на відносини щодо порядку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як і відповідальність за порушення такого порядку.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень податкового органу щодо нарахування пені та застосування штрафів (ч. 14 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Із наведеного видно, що при оскарженні рішення контролюючого органу, прийнятого в межах Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", строк звернення до адміністративного суду тривалістю 1095 днів не застосовується.

В той же час, положеннями Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначений порядок дій платника в частині непогодження із отриманою вимогою та рішенням, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження, на який законодавцем встановлено 10-денний строк.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі № 802/983/18-а від 31.01.2019 р.

З наведених норм видно, що Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено десятиденний строк на оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення в адміністративному порядку. Також передбачено звернення вимоги до примусового виконання у разі несплати суми недоїмки або не оскарження вимоги протягом десяти днів.

Таким чином, у справах з приводу оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафу позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

За приписами ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції, яка діяла на момент звернення позивачем із скаргами до ДПС України) орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

З матеріалів справи видно, що рішенням ДПС України про результати розгляду скарги № 9720/6/99-00-08-06-01 від 15.11.2019, вирішено вимогу про сплату боргу зі сплати єдиного внеску форми Ф № 37 від 02.10.2019, рішення ГУ ДПС у м. Києві про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 02.10.2019 залишити без змін, а рішення ГУ ДПС у м. Києві про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № від 02.10.2019 скасувати та вважати відкликаним з дня прийняття, скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 18.10.2019 № 18/10 в частині оскарження вищезазначених виконавчих документів - задовольнити частково, зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві винести та направити нове рішення (Т. 1 а.с. 104 - 105).

Матеріалами справи підтверджено, що вказане рішення позивач не отримав, а дізнався про нього лише після ознайомлення з відзивом на позов 30.12.2020.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вручення поштою або надання під розписку позивачу рішення № 9720/6/99-00-08-06-01 від 15.11.2019 протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Як видно із матеріалів справи, після звернення до суду з позовною заявою про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2020 р. № Ф-196196-17, та після одержання відзиву на позов 30.12.2021, позивач дізналася про рішення ДПС України про результати розгляду скарги 9720/6/99-00-08-06-01 від 15.11.2019, яким вирішено вимогу про сплату боргу зі сплати єдиного внеску форми Ф № 37 від 02.10.2019 та рішення ГУ ДПС у м. Києві про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 02.10.2019 залишити без змін.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими доводи позивача з приводу того, що дійсно він міг вважати подану ним скаргу задоволеною.

У відповідності до абз. 9 ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплаті недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Таким чином, позивач, вважаючи, що його скарга задоволена, звернувся із оскарженням вимоги Ф № 37 від 02.10.2019 та рішень ГУ ДПС у м. Києві № від 02.10.2019 з пропуском строку, встановленого Законом № 2464-УІ.

Однак, суд, зважаючи на встановлені обставини, приходить висновку, що причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом є об`єктивними та поважними.

Стосовно дотримання строків звернення позивача з вимогою про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 19.11.2019 № на суму 1320,08 грн, суд зазначає наступне.

Як видно зі змісту оскаржуваного рішення від 19.11.2019 №, на підставі висновків акту перевірки від 19.08.2019 №1984/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 , керуючись ст. 25 Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", відповідач застосував до позивача штрафні санкції та пеню в розмірі 1320,08 грн.

Вказане рішення отримане представником позивача 29.01.2021, що підтверджується рекомендованим поштовим відправлення (Т.1 а.с. 177, 178). Докази на спростування наведеної обставини відповідач та співвідповідач до суду не надали.

Отже, суд приходить до висновку, що звертаючись до суду з вказаною вимогою позивач пропустив строк звернення з поважних причин.

Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

У пункті 36 рішення "Беллет проти Франції" (Bellet v. France № 23805/94) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom № 8225/78), пункт 96 рішення у справі "Кромбах проти Франції" (Krombach v. France № 29731 /96).

Враховуючи вище викладені обставини, а також беручи до уваги відсутність у матеріалах справи доказів, які б спростовували твердження позивача стосовно причин пропуску строку звернення до суду, що викладені у заяві про його поновлення, суд приходить до висновку, що строк був пропущений позивачем з поважних причин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що строк звернення до адміністративного суду пропущено з поважних причин, а тому заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 121, 122, 194, 205, 241, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання про поновлення строку звернення до суду, - задовольнити.

2. Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду та поновити такий строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Ухвалу у повному обсязі складено 11.05.2021.

Суддя В.К. Левицький