Справа № 440/1287/21
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/1287/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Військової академії (м.Одеса) Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, -

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2021 року Військова академія (м.Одеса) Міністерства оборони України звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової академії (м.Одеса) Міністерства оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 564 466,35 грн.
Підставою позову є не відшкодування відповідачем витрат з його утримання у закладі освіти у розмірі 564466,35 грн.
На підставі приписів статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою від 22 лютого 2021 року зобов`язано голову Виконавчий комітет Скороходівської селищної ради надати до суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1
11 березня 2021 рок від Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 15 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/1287/21, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, копію ухвали суду про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі отримав 24 березня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
При цьому, як визначено частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що 20 липня 2017 року між Міністерством оборони України в особі начальника Військової академії генерал-майора Гуляка О.В. та старшим солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.
За умовами вказаного контракту курсант старший солдат ОСОБА_1 добровільно бере на себе зобов`язання, зокрема, щодо відшкодування Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.
Наказом начальника Військової академії генерал-майора ОСОБА_2 від 20 липня 2017 року № 351 ОСОБА_1 зараховано з 20 липня 2017 року курсантом першого курсу Військової академії денної форми навчання в галузі знань, спеціальності та спеціалізації: галузь знань "Електрична інженерія", спеціальність "Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка", спеціалізація "Експлуатація та ремонт артилерійського озброєння для Міністерства оборони України".
Згідно із наказом начальника Військової академії генерал-майора ОСОБА_2 від 20 липня 2017 року № 40-РС ОСОБА_1 призначено з 20 липня 2017 року на посаду "Курсант".
Наказом начальника Військової академії генерал-майора ОСОБА_2 від 28 серпня 2017 року № 183 ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_1 , зарахованого на навчання до Військової академії (м. Одеса) наказом начальника академії від 20 липня 2017 року № 351 "Про зарахування курсантів на навчання до Військової академії у 2017 році", призначеного на посаду курсанта 1 курсу навчання факультету підготовки спеціалістів ракетно-артилерійського озброєння, наказом начальника академії (по особовому складу) від 20 липня 2017 року №40-РС, з 28 серпня 2017 року постановлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами, встановивши посадовий оклад у розмірі 685 грн.
26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подано рапорт про відрахування з навчання із Військової академії м.Одеса у зв`язку із розірванням контракту, через небажання продовжувати навчання. Про порядок відкодування курсантами витрат пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах попереджений.
На підставі вищевказаного рапорту начальником Військової академії генерал-майора ОСОБА_3 14 січня 2021 року прийнято наказ № 2-РС, згідно якого молодшого сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас.
14 січня 2021 року ОСОБА_1 доведено під підпис Довідку-розрахунок № 1/55/72 витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у Військовій академії м.Одеса, з яким відповідач не згоден, про що міститься відповідна помітка.
Згідно вищевказаної Довідки загальна сума витрат, пов`язаних із утриманням курсанта ОСОБА_1 у Військовій академії м.Одеса становить 564466,35 грн, з яких: грошове забезпечення - 506411,69 грн, продовольче забезпечення - 41995,25 грн, речове забезпечення - 3141,42 грн, медичне забезпечення - 0 грн, спожиті комунальні послуги - 12917,99 грн, оплата транспортних послуг - 0 грн.
Наказом начальника Військової академії генерал-майора О.В.Гуляка від 14 січня 2021 року № 8, зокрема, зобов`язано ОСОБА_1 відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у Військовій академії м. Одеса з 28 серпня 2017 року по 14 січня 2021 року в сумі 564466,35 грн.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суспільні відносини з приводу проходження громадянами України військової служби, у тому числі і під час навчання у вищих військових навчальних закладах, врегульовані Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII).
Відповідно до положень частини шостої статті 2 Закону №2232-XII до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).
Згідно з пунктом 3 частини першої, частини третьої статті 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Статтею 25 Закону №2232-XII визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів (частина перша).
Відповідно до частини десятої статті 25 Закону №2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 (далі за текстом - Порядок №964).
Порядок №964 визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (пункт 1).
Відповідно до пункту 2 Порядку №964, витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.
Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (пункт 3).
Розглядаючи справу, суд зважає на очевидну суперечність приписів пункту 3 Порядку №964, де передбачено відшкодування фактичних витрат із грошового забезпечення - приписам статті 43 Конституції України і статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", де передбачено загальне правило про оплатність будь-якої роботи (служби) фізичної особи громадянина.
У розумінні частини шостої статті 2 Закону №2232-XII навчання громадянина України у вищому навчальному військовому закладі є військовою службою і не виключає виконання завдань військової служби, котрі не мають жодного відношення до процесу навчання як такого, але спрямовані на забезпечення функціонування військової частини (військового формування, військового підрозділу тощо).
Тому суд вважає, що кошти у якості оплати часу служби військовослужбовця не є витратами із навчання, а належать до видатків у сфері соціального забезпечення військовослужбовця, а відтак, виплачене грошове забезпечення за реальний пройдений період військової служби не підлягає поверненню.
Викладене також кореспондується з положеннями пункту 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України, де зазначено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Таким чином, суд вважає, що винагорода за службу військовослужбовця підпадає під охорону за режимом статті 43 Конституції України і не підлягає поверненню за жодних умов, адже грошове забезпечення є правовим аналогом заробітної плати.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання у Військової академії м.Одеса в частині суми грошового забезпечення, яке відповідно до Розрахунку фактичних видатків державного бюджету по КЕКВ-2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців" які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 за період навчання з 28 серпня 2017 року по 14 січня 2021 року, складає 506411,69 грн
Що ж стосується решти витрат, заявлених до стягнення з відповідача, то суд вважає їх обґрунтованими з огляду на наступне.
Забезпечення харчуванням курсантів, у тому числі і відповідача, здійснювалося відповідно до норм харчування військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №426 за нормою №1 "загальнообов`язкова" з часу зарахування до списків особового складу Академії до дати виключення зі списків особового складу.
Відповідно до пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.
Згідно з пунктом 2.1.2.1 Порядку розрахунку витрат для курсантів, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби, за визначений період навчання (у тому числі перебування на стажуванні, на лікуванні, на польовому виході тощо, за винятком терміну перебування у відпустках). У довідці-розрахунку відображається кількість діб перебування на харчуванні та фактична його вартість, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування.
Таким чином, харчування готується відповідно до встановлених норм і кількості на кожну особу, що навчається та перебуває на державному забезпеченні.
Вартість витрат на продовольче забезпечення ОСОБА_1 протягом навчання у Військовій академії м.Одеса визначена у розрахунку витрат на харчування, складеному у відповідності до вимог зазначених нормативно-правових актів начальником продовольчої служби, та становить 41995,25 грн.
Згідно з пунктом 2.1.3 Порядку розрахунку витрат витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.
Розрахунок вартості фактично отриманого речового майна ОСОБА_1 складено з урахуванням предметів речового майна, виданих останньому в особисте користування.
Вартість витрат на забезпечення ОСОБА_1 речовим майном протягом навчання у Військовій академії м.Одеса склала 3141,42 грн.
Також відповідач за період навчання у Військовій академії м.Одеса користувався комунальними послугами та енергоносіями, до яких відповідно до пункту 2.16 Порядку розрахунку належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.
Оплата за теплопостачання, електроенергію, водопостачання та водовідведення розраховується за період з дати зарахування до списків особового складу навчального закладу по дату виключення курсанта зі списків особового складу.
При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, які встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований вищий навальний заклад, у відповідному навчальному році.
Відповідно до розрахунку фактичних видатків державного бюджету ОСОБА_1 витрати на оплату комунальних послуг по останньому становлять 12917,99 грн.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 під час навчання у Військовій академії м.Одеса в частині суми 58054,66 грн з яких: продовольче забезпечення - 41995,25 грн; речове забезпечення - 3141,42 грн, спожиті комунальні послуги та енергоносії - 12917,99 грн, підлягають відшкодуванню відповідачем на користь Військової академії м.Одеса.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.
А відтак, позов належить задовольнити частково.
Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено стягнення судових витрат юридичної особи - позивача з фізичної особи - відповідача, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Військової академії (м.Одеса) Міністерства оборони України (, вул. Фонтанська дорога, 10, м. Одеса, 65009) до ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про відшкодування витрат на навчання - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової академії (м.Одеса) кошти у розмірі 58054,66 грн (п`ятдесят вісім тисяч п`ятдесят чотири гривні шістдесят шість копійок) на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час проходження навчання у вищому навчальному закладі.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко