Справа № 280/9623/20
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 квітня 2021 року (15 год. 40 хв.)Справа № 280/9623/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Лузан К.Ю.,

представників позивача Луньова С.М., відповідача Школової Ю.В., Рєзнікової І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Фермерського господарства «Хорс-Агро» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування наказу, податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фермерського господарства «Хорс-Агро» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ «Про проведення фактичної перевірки» від 28.08.2020 № 1958;

визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.10.2020 № .

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає що фактична перевірка має проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом за обов`язкової наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 ст.80 ПК України. Для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки. Зазначає, що відповідачем не надано позивачу жодних письмових та належним чином оформлених доказів на підтвердження того, що підставою для прийняття наказу №1958 від 28.08.2020 є наявність будь-яких порушень чи повідомлень уповноважених органів про можливу наявність відповідних порушень. Вважає, що припущення на підставі яких прийнято оскаржуваний наказ, повинні містити інформацію про хоча і можливі, проте конкретні порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи. Відтак, наказ про проведення перевірки позивача є протиправним та підлягає скасуванню. Щодо виявленого під час перевірки порушення вимог чинного законодавства, а саме, зберігання пального без наявності ліцензії, позивач зазначає таке. У перевіряємому періоді станом на 31.08.2020 (на момент початку даної податкової перевірки) до 09.09.2020 (на момент завершення перевірки) ФГ «Хорс-Агро» не займалося діяльністю із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) в розумінні абз. 56 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Станом на 31.08.2020 у позивача відсутні стаціонарні споруди, обладнання чи ємності за фактичним місцем розташуванням ФГ «Хорс-Агро» - 71311, Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський р-н, м. Кам`янка-Дніпровська, вул. Каховська, буд. 2, які б призначалися для зберігання дизельного палива, бензину чи інших паливно-мастильних матеріалів. У зв`язку з тим, що позивач має у своєму користуванні земельні ділянки понад 5 тисяч гектарів, що розташовані в різних частинах Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області та Верхньорогачицького району Херсонської області, і для обробітку яких задіяна власна або орендована сільськогосподарська техніка (трактори, комбайни, сівалки, обприскувачі та ін.) та машини придбання палива здійснюється виключно в обсягах достатніх для виконання необхідних поточних агротехнологічних заходів (оранки, посіву, внесення мінеральних добрив, обприскування, культивації, зробу врожаю та ін.). Враховуючи вищевикладене, в перевіряємому періоді придбане пальне для власного споживання приймалось (оприбутковувалось) за фактичним місцем розташуванням ФГ «Хорс-Агро»- 71311, Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський р-н, с. Велика Знам`янка, провул. Свободний, буд. 1, виключно до пересувних ємностей, в яких забезпечувалося їх одночасне доставлення і видача для поточного використання (споживання). Зазначає, що в перевіряємому періоді дизельне паливо придбавалось виключно для власних потреб та доставлялося за місцем використання в пересувній ємності (бочці), що розміщувалася на спеціально обладнаному вантажному автомобілі, розміром 19,729 куб.м. відпуск здійснюється по лічильнику. Використання паливно-мастильних матеріалів у перевіряємому періоді здійснювалося виключно для сільськогосподарської діяльності ФГ «Хорс-Агро». Також позивач посилається на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підписане не уповноваженою особою. На підставі викладеного просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 04.01.2021 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 26.01.2021.

Підготовче засідання відкладалось до 23.02.2021.

02.02.2021 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №6522), в якому представник відповідача позовні вимоги не визнає. Зазначає, що перевіркою встановлено, що ФГ "ХОРС-АГРО" за місцем провадження діяльності зі зберігання пального (Ємкості) за адресою: 71304. Запорізька область, м. Кам`янка-Дніпровська. вул. Каховська, буд.2. порушено вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме: позивачем допущено зберігання пального в період з 01.05.2020 до 03.09.2020 (включно) без отримання ліцензії на право зберігання пального. Зазначає, що підставою для проведення фактичної перевірки є підпункт 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України. Також зауважує, що нормами Податкового кодексу України, не передбачено такої вимоги, як зазначення інформації про хоча і можливі, проте конкретні порушення платником податку податкового законодавства та зазначення в наказі конкретних підстав призначення перевірки. На думку відповідача, в наказі достатньо зазначати про наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, в тому числі в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального. Так, до ГУ ДПС України у Запорізькій області надійшов лист від ДПС України, відповідно до якого, керівників головних управлінь територіальних підрозділів зобов`язано організувати проведення детального аналізу наданої ДПС України інформації та дослідити фактичні обсяги отримані суб`єктом господарювання пального, встановити можливі місця його зберігання за вказаними адресами та провести фактичні перевірки за адресами отримання пального та вжити відповідні заходи. Проведення аналізу баз даних (АІС «Податковий блок», Реєстр акцизних накладних, Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним) це є виконанням відповідачем своїх функцій. Цей аналіз здійснюється з метою здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства. Передумовою для видання спірного наказу стала податкова інформація, отримана від платника податків та міститься в базах даних ДПС. Відповідачем проведено аналіз отриманої від платника податків та наявної у податкового органу інформації, яка в подальшому підтверджена в ході проведення фактичної перевірки та встановлено, що позивач місцем провадження діяльності зі зберігання та реалізації пального ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, ліцензію на право зберігання пального, ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі в перевіряємий період не отримував. Отже, відповідачем встановлено, що позивач без наявності відповідної ліцензії здійснював придбання та зберігання дизельного палива, що є порушенням законодавства. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 23.02.2021 продовжено строк підготовчого провадження та відкладений розгляд справи до 15.03.2021.

У підготовчому засіданні 15.03.2021 оголошувалась перерва до 01.04.2021.

Протокольною ухвалою суду від 01.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 01.04.2021.

У судовому засіданні оголошено перерву до 20.04.2021 та до 28.04.2021.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Зазначив, що перевірючими особами не здійснено вимірювання залишків пального, дані про залишки ПММ до акту перевірки занесені на підставі документів, наданих позивачем.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, зазначив, що позивачем всупереч вимогам законодавства не отримано ліцензію на право зберігання пального, відтак до позивача правомірно застосовані штрафну санкцію.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), у судовому засіданні 28.04.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Відповідачем 28.08.2020 виданий Наказ №1958 «Про проведення фактичної перевірки», відповідно до якого мала бути здійснена фактична перевірка позивача з тривалістю 10 діб за період з 31.08.2020 з метою здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими при виробництві, обліку, зберіганні та транспортуванні пального; наявності супровідних документів на товар, виявлення порушень у сфері виробництва і обігу пального за період з 01.04.2020 по день закінчення фактичної перевірки.

31.08.2020 оформлені направлення на перевірку №№466, 465.

Копія наказу на проведення перевірку та направлення вручені керівнику ФГ "Хорс-Агро" 31.08.2020.

31.08.2020 з 14 год. 35 хв. розпочата фактична перевірка позивача, за результатами якої складений акт №0634/08-01-05/40938996 від 09.09.2020.

Під час проведення перевірки, відповідно до наданих позивачем бухгалтерських документів та пояснень встановлено, зберігання позивачем в період з 01.05.2020 по 03.09.2020 пального без отримання ліцензії на право зберігання пального.

Під час перевірки встановлено та у акті зафіксовані порушення позивачем: ч.1, ч.8, ч. 16 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

За наслідкам проведеної перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 30.10.2020, яким до позивача за платежем: «адміністративні штрафи та інші санкції» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 500 000,00 грн.

Досліджуючи правомірність спірного наказу та податкового повідомлення-рішення, суд зазначає таке.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

За змістом пункту 80.5 статті 80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Суд встановив, що перед початком проведення фактичної перевірки, директору ФГ "Хорс-Агро" вручена копія наказу, пред`явлені направлення на проведення фактичної перевірки. Зазначене підтверджується його підписами на направленнях.

Як встановлено судом, відповідачем на підставі оскаржуваного наказу від 28.08.2020 №1958 «Про проведення фактичної перевірки» проведено фактичну перевірку позивача, результати якої оформлено актом від 09.09.2020 №0634/08-01-05/40938996. За наслідками проведеної перевірки відповідачем прийняте повідомлення-рішення форми «С» № від 30.10.2020, яким до позивача за платежем: «адміністративні штрафи та інші санкції» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 500 000,00 грн.

Суд зазначає, що судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Отже, у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є оскарження саме рішення, прийнятого за результатами перевірки.

З огляду на встановлені судом обставини даної справи, а саме реалізацію оскаржуваного наказу від 28.08.2020 №1958 «Про проведення фактичної перевірки» шляхом проведення відповідної перевірки та складання за її результатами акту перевірки та прийняттям податкового повідомлення-рішення № від 30.10.2020, скарження такого наказу, на думку суду, не є належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку, а тому заявлені позовні вимоги у частині скасування наказу контролюючого органу від 28.08.2020 №1958 задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення № від 30.10.2020, то на думку суду у вказаній частині позов є таким, що підлягає задоволенню через наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон №481/955-ВР).

Статтею 15 Закону № 481/95-ВР визначено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

За визначенням статті 1 Закону №481/95-ВР, місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугував викладений в акті перевірки висновок про порушення позивачем статті 15 Закону № 481/95-ВР у зв`язку із зберіганням пального в обсязі 85982,20 л дизельного палива та 1662 л бензину без отримання відповідної ліцензії.

Позивач зазначав, що пальне ним придбавалось виключно для власних потреб. Вказане твердження позивача відповідачем не заперечувалось та не спростоване.

Висновок про порушення позивачем вимог законодавства щодо зберігання пального без відповідної ліцензії сформований в результаті дослідження перевіряючими під час фактичної перевірки податкових баз даних, договорів постачання нафтопродуктів, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень, паспортів якості, сертифікатів відповідності, журналу обліку ємностей.

За змістом пункту 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Відповідно до пункту 83.1 статті 83 ПК України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що відповідачем під час проведення перевірки зроблений висновок, що позивач за адресою: 71304, Запорізька область, м. Кам`янка-Дніпровська. вул. Каховська, буд.2, зберігає пальне без відповідної ліцензії.

При цьому відповідач у акті зазначає, що залишки пального є зафіксованими згідно даних бухгалтерського обліку станом на 31.08.2020 на 14 год. 00 хв.

Позивач зазначав, що все пальне придбалось для власних потреб та розливалось у пересувні ємності, які в свою чергу розвозили пальне на відповідні земельні ділянки. Позивач зазначив, що має у своєму користуванні земельні ділянки понад 5 тисяч гектарів, що розташовані в різних частинах Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області та Верхньорогачицького району Херсонської області. Для обробки вказаних земель задіяна сільськогосподарська техніка. Саме для функціонування техніки позивачем придбавалось пальне.

Суд зазначає, що документи чи матеріали, які могли бути підставою для відображеного в акті фактичної перевірки висновку про зберігання позивачем придбаного пального у ємностях за вказаною вище адресою ані в акті перевірки, ані в додатках до нього не вказані.

При цьому суд зазначає, що перевірка даних бухгалтерського обліку не є фактичною перевіркою пального у ємкості.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що вимірювання об`єму не проводилося, відомості про фактичні залишні ПММ занесені до акті перевірки відповідно до бухгалтерських документів, які надані позивачем.

Тобто, податковим органом не встановлено фактичну наявність у позивача ПММ.

Акт перевірки має містити опис встановленого порушення та докази його вчинення.

Разом із тим, із дослідженого акту судом встановлено, що ревізори обмежились описом факту придбання палива, не встановивши факт його зберігання, місце зберігання, наявні на час перевірки залишки та порядок його використання.

Посилання відповідача на наявність у позивача ємностей для зберігання пального суд розцінює критично, оскільки:

по-перше, факт наявності таких ємностей зафіксована ревізором з пояснень голови ФГ "ХОРС-АГРО" та з Журналу обліку ємностей. Доказів того, що ревізорами оглядались такі ємності та досліджувався факт зберігання у них ПММ акт перевірки не містить;

по-друге, відповідно до наданих позивачем фотоматеріалів, ємності є пересувними. Позивач зазначив, що ємності не знаходяться за адресою: 71304, Запорізька область, м.Кам`янка-Дніпровська. вул. Каховська, буд.2. У ємностях здійснюється перевезення пального для забезпечення проведення діяльності позивача по території Запорізької та Херсонської області.

При цьому, відповідач як суб`єкт владних повноважень таке твердження позивача не спростував, доказів того, що під час фактичної перевірки ємності із ПММ знаходились за перевіряємою адресою суду не надав.

Отже, суд зазначає, що відповідач не надав суду жодних доказів факту зберігання позивачем пального або доказів наявності залишків такого пального на час проведення фактичної перевірки.

Під час проведення перевірки ревізори обмежились перевіркою наданих позивачем пояснень та бухгалтерських документів не встановивши фактичні залишки ПММ, та відповідно висновки такої перевірки, не можуть бути доказом порушення позивачем податкового законодавства.

Оскільки податковим органом під час фактичної перевірки не встановлено об`єму залишків ПММ, який зберігався позивачем, то суд вважає застосування щодо позивача штрафної санкції протиправним, а оскаржуване рішення таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду спору відповідачем не доведена правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому, позовні вимоги про його скасування підлягають задоволенню.

У зв`язку з задоволення позовних вимог сплачений позивачем судовий збір у розмірі 7500,00грн. необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фермерського господарства «Хорс-Агро» (71304, Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський р-н, м. Кам`янка-Дніпровська, вул. Каховська, буд. 2, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправними та скасування наказу, податкового повідомлення-рішення, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.10.2020 № , яке прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Фермерського господарства «Хорс-Агро» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7500 грн. (сім тисяч п`ятсот грн. 00коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 11.05.2021.

Суддя Ю.В. Калашник