Справа № 560/1148/20
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1148/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

22 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Григорук В.С.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Баженової А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо відмови у призначенні пенсії за віком за нормами та у порядку, встановленому Законом України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату з 02.01.2020 пенсію за віком за нормами Закону України "Про державну службу" у розмірі 60% суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, врахувавши до розрахунку пенсії виплати зазначені у довідці від 02.01.2020 №1 та 31.12.2019у №118.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 12.11.2020 позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вчиненні щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 із пенсії за віком, призначеної їй відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 9 липня 2003 року на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 згідно заяви ОСОБА_1 від 02.01.2020.

Також зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 із пенсії за віком, призначеної їй відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 9 липня 2003 року на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 згідно заяви ОСОБА_1 від 02.01.2020 із врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 118 від 31.12.2019 та № 1 від 02.01.2020, виданих Головним управлінням статистики у Хмельницькій області. В решті позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що позивачу з 06.10.2017 призначено пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII. Обрахунок розміру пенсії проведено у розмірі 60% сум заробітної плати згідно довідок від 05.10.2017 року №114, 115, виданих Головним управлінням статистики Хмельницької області. Розмір пенсії з 06.10.2017 становив 4590,01 грн. Розрахунок пенсії наступний: 3801,00 грн. (посадовий оклад головного спеціаліста) + 200,00 грн. (доплата за ранг) + 1900,50 грн. (надбавка за вислугу років - 50%) + 1748,51 грн. (середній розмір інших виплат) = 7650,01 грн. (заробіток для обчислення пенсії) х 60% (процент розрахунку пенсії від заробітку) = 4590,01 грн. (розмір пенсії).

Зазначає, що оскільки позивач з дня звернення за призначенням пенсії продовжувала працювати на посаді державного службовця, тому з 06.10.2017 виплата її пенсії проводилась у розмірі обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із заробітку за період роботи з 01.07.2000 по 31.08.2017 та страхового стажу 38 років 5 місяців 20 днів. Розмір пенсії з 06.10.2017 року становив 2734,66 грн. У зв`язку із звільненням позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області 01.01.2020 року проведено перерахунок та поновлено виплату пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" в розмірі 4590,01 грн.

Вважає, що здійснити нарахування та виплату пенсії за віком за нормами Закону України "Про державну службу" з урахуванням до розрахунку пенсії виплат, зазначених у довідках від 02.01.2020 №1 та від 31.12.2019 №118, немає підстав, оскільки Законом України "Про державну службу" №889-VIII не передбачено проведення перерахунків раніше призначених пенсій державним службовцям.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу з 06.10.2017 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вказана пенсія позивачу не виплачувалося у повному обсязі у зв`язку з тим, що вона продовжувала працювати на посаді державного службовця. Виплата пенсії здійснювалась порядку та розмірі, встановленими Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

02.01.2020 позивач звернулась до відповідача із заявою про перехід з пенсії за віком, призначеної їй за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію державного службовця за Законом України "Про державну службу" №889-VIII. До заяви додала довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 31.12.2019 №118 та від 02.01.2020 №1.

Згідно інформації викладеної в листі від 17.01.2020 року №2200-0301-8/384 відповідач проінформував позивача, що їй з 06.10.2017 вже призначено пенсію за нормами Закону України "Про державну службу", відновлено ї виплату у розмірі встановленому станом на 06.10.2017.

Вказаним листом відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії згідно з Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №469 "Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб".

Не погоджуючись з таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області та вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернулася до суду із адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України від 10.12.2015 №889-VІІІ "Про державну службу" (далі Закон Закону №889-VІІІ), у зв`язку з чим стаття 37-1 Закону №3723-ХІІ втратила чинність.

Згідно статті 90 Закону №889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На виконання пунктів 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" (далі - Постанова №622), на підставі якої втратили чинність, зокрема, Постанова №865, а також пункт 1 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою №1013. За пунктом 5 Постанови №622 вона застосовується з 1 травня 2016 року.

Разом з тим, нормами Постанови №622, зокрема затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, а також передбачено, що з 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (крім пенсій осіб з інвалідністю І і II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу", у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу", а також на посадах та на умовах, передбачених Законами України "Про прокуратуру", Про судоустрій і статус суддів", виплачуються в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" .

Після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" поновлюється.

Відповідно до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу" мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу": - мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; - займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Приписами пункту 3 Порядку передбачено, що право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" .

Відповідно до пункту 3-1 Порядку державні службовці, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу" займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу", мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.

Згідно п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VІІ втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3273-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених в пунктах 10 і 12 цього розділу.

При цьому, пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу", передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас слід зазначити, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, пенсійне забезпечення позивача після переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" регулюється ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" (надалі - Закон №3723).

Відповідно до ст.37 Закону №3723 пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622, затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (надалі - Порядок №622).

Відповідно до п.4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Також слід зазначити, що згідно ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV), переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачу було призначено пенсію за віком з 06.10.2017 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у розмірі 2734,66 грн., з розрахунку 38 років стажу. 01.11.2019 відповідно до поданої заяви позивачу проведено перерахунок пенсії, у зв`язку із збільшенням стажу, розмір перерахованої пенсії становив 2996,03 грн.

Також встановлено, що на момент проведення перерахунку пенсії, позивач працювала на посаді державного службовця, виплата пенсії згідно Закону України "Про державну службу" їй не проводилася.

Разом з тим, у зв`язку із звільненням з державної служби, позивач 02.01.2020 звернулася із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Одночасно із заявою позивачем було подано довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 31.12.2019 №118 та від 02.01.2020 №1, видані Головним управлінням статистики у Хмельницькій області.

Зокрема, розрахунок пенсії наступний: 3801,00 грн. (посадовий оклад головного спеціаліста) + 200,00 грн. (доплата за ранг) + 1900,50 грн. (надбавка за вислугу років - 50%) + 1748,51 грн. (середній розмір інших виплат) = 7650,01 грн. (заробіток для обчислення пенсії) х 60% (процент розрахунку пенсії від заробітку) = 4590,01 грн. (розмір пенсії).

Разом з тим слід зазначити, що зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії.

Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, судове рішення не зобов`язує відповідача призначити позивачу пенсію за нормами Закону України "Про державну службу", а зобов`язує відповідача перевести позивача з пенсії за віком, призначеної їй відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем неправомірно не враховано довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 31.12.2019 №118 та від 02.01.2020 року №1, видані Головним управлінням статистики у Хмельницькій області.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язання відповідача перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної їй відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 згідно заяви ОСОБА_1 від 02.01.2020 року із врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №118 від 31.12.2019 та №1 від 02.01.2020, виданих Головним управлінням статистики у Хмельницькій області.

Суд звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 квітня 2021 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.