Справа № 280/8433/20
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 280/8433/20
суддя І інстанції - Конишева О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Трошиної А.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду, в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області викладених у відповідях № 10190-9886/П-02/8-0800/20 від 16.11.2020 та № 10261-9886/П-02/8-0800/20 від 18.11.2020 про віднесення інформації про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці позивача, виплат на нарахування бюджетних коштів до інформації з обмеженим доступом;

визнати протиправними бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у вигляді ненадання ґрунтовної відповіді на електрону пошту щодо здійснення перерахунку довічного грошового утримання за електронними зверненнями від 02.11.2020 року ВЕБ-08001-Ф-С-20-064484, та від 06.11.2020 року ВЕБ-08001-Ф-С-20-065524, з доповненнями 09.11.2020 року ВЕБ-08001-Ф-С-20-06599;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надати ґрунтовну відповідь на електрону пошту позивача за електронними зверненнями від 02.11.2020 року ВЕБ-08001-Ф-С-20-064484, та від 06.11.2020 року ВЕБ-08001-Ф-С-20-065524, з доповненнями 09.11.2020 року ВЕБ-08001-Ф-С-20- 06599 щодо здійснення перерахунку довічного грошового утримання позивача, розміру нарахованих та виплачених сум;

стягнути моральну шкоду з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на мою користь п`ять тисяч гривень.

Також просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання законної сили.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач протиправно не надав відповіді на його звернення в обраний ним спосіб, а саме на електронну пошту, при цьому відповідач протиправно відносить інформацію про розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до інформації з обмеженим доступом. Вказує, що такими діями відповідача йому спричинена моральна шкода через те, що відповіді на звернення йому необхідно отримувати на пошті в той час як в країні запроваджений карантин, також він вимушений звертатися зі скаргами, змінювати свій звичайний спосіб життя, все це призводить до нервових переживань та страждань, принижень та розчарування.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року позовні вимоги було задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області викладених у відповідях № 10190-9886/П-02/8-0800/20 від 16.11.2020 та № 10261-9886/П-02/8-0800/20 від 18.11.2020 щодо віднесення інформації про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 до інформації з обмеженим доступом.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у ненаданні відповіді на електрону пошту щодо здійснення перерахунку ОСОБА_1 довічного грошового утримання за електронними зверненнями від 02.11.2020 року ВЕБ-08001-Ф-С-20-064484, та від 06.11.2020 року ВЕБ-08001-Ф-С-20-065524, з доповненнями 09.11.2020 року ВЕБ-08001-Ф-С-20-065997.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області направити відповідь на електрону пошту ОСОБА_1 за електронними зверненнями від 02.11.2020 року ВЕБ-08001-Ф-С-20-064484 та від 06.11.2020 року ВЕБ-08001-Ф-С-20-065524, з доповненнями 09.11.2020 року ВЕБ-08001-Ф-С-20-065997 щодо здійснення перерахунку ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці, розміру нарахованих та виплачених сум.

У задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в сумі 5 000 грн. відмовлено в зв`язку з необґрунтованістю.

Також відмовлено у встановленні судового королю за виконанням рішення суду.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмовлених позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. Вказує на те, що неправомірні дії та бездіяльність у ненаданні відповіді на електронну пошту відповідачем, нанесли йому, особі з інвалідністю, якій за висновком МСЕК протипоказані психоемоційні навантаження, моральну шкоду у вигляді втрати часу , оскільки він вимушений кілька разів звертатися зі скаргами, звертатися до суду, змінювати свій звичайний спосіб життя), призвело до зневірення у законності дій органів влади, дискредитацію органів влади, нервових переживань, страждань та принижень, розчарування, відчуття несправедливості, тривалої невизначеності, дискомфорту, почуття безперспективності витрачених зусиль і часу, зневіру в законності дій відповідача, який є державним органом та негативних емоцій. Висновок суду щодо не наведення і не доведення моральної шкоди та її розміру суперечить як матеріалам справи так і висновкам Верховного Суду у справі 750/6330/17. Вказує, що встановлення судового контролю це не просто право суду, а це поперед всього процесуальні повноваження суду направленні на забезпечення виконання судового рішення. Встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права на судовий захист.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене відповідно до Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі-Закон №1402).

02.11.2020 року позивач звернувся через електронний кабінет до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з запитом про надання інформацію номер звернення ВЕБ-08001-Ф-С-20-064484, в якому просив надати розрахунок коштів та повідомити з якої бюджетної програми вони перераховані, у розмірі 1560,33 грн. які були перераховані на його пенсійну картку 15 жовтня 2020. Відповідь просив надати на E-mail .

06.11.2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ через електронний кабінет до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою номер звернення ВЕБ-08001-Ф-С-20-065524, яке доповнив 09.11.2020 року ВЕБ-08001-Ф- С-20-065997, в яких запропонував відповідачу добровільно виконати рішення суду здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці за рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі 280/2687/20 та виплати заборгованість за період з 19.02.2020 року про що повідомити мене на E-mail .

В електронному кабінеті 19.11.2020 року позивач побачив відмітку, що його звернення виконане та скачав відповідь, яку йому так і не було направлено на електрону адресу № 10190-9886/П-02/8-0800/20 від 16.11.2020, в якій зазначається : «Порядок надання послуг в електронній формі визначений р. ІV Постанови Правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 року № 13- 1 «Про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України». Оскільки відповідь на Ваше звернення містить інформацію з обмеженим доступом, вона не може бути надіслана на електронну адресу. Враховуючи вищезазначене, відповідь направлена на поштову адресу, зазначену в матеріалах Вашої пенсійної справи.

19.11.2020 року позивач отримав на електронну пошту листа з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в якому зазначається, що оскільки відповідь на Ваше звернення містить інформацію з обмеженим доступом, вона не може бути надіслана на електронну адресу. Враховуючи вищезазначене, розрахунок направлено на поштову адресу, зазначену в матеріалах Вашої пенсійної справи.

Листом від 18.11.2020 №10261-9886/П-02/8-0800/20, який було направлено засобами поштового зв`язку, заявника було додатково повідомлено про характер виплати коштів у розмірі 1560 грн. та одночасно ще раз проінформовано про неможливість надання інформації на електронну пошту через конфіденційність. Вказаний лист було направлено на електронну пошту заявника.

У відповіді від 26.11.2020 №1049-10022/П-02/8-0800/20 на звернення позивача №ВЕБ-08001-Ф-С-20-065524 з доповненням від 09.11.2020 №ВЕБ-08001-Ф- С-20-065997, яка була направлена на веб-портал, електронну пошту та пошту, було повідомлено про хід виконання рішення суду у справі №280/2687/20. Вказана відповідь направлена, у тому числі, на електронну пошту та веб-портал.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 розділу V Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1 (далі - Положення №10-1), інформація з Реєстру застрахованих осіб використовується з додержанням вимог Законів України «Про інформацію» та «Про захист персональних даних» виключно для потреб, визначених статтею 17 Закону.

Відповідно до частини 2 розділу V Положення №10-1 інформація з Реєстру застрахованих осіб надається безоплатно Пенсійним фондом України та територіальними органами Пенсійного фонду України в паперовій та/або електронній формі.

Згідно з п.5 Розділу 1 Порядку надання послуг в електронній формі визначений № 13- 1 «Про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України» (далі - Порядок №13-1) час здійснення прийому та обслуговування особи користуються правами, передбаченими Законами України «Про звернення громадян», «Про захист персональних даних», «Про доступ до публічної інформації», законодавством про пенсійне забезпечення, законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відповідні відносини.

Особи, що звертаються до органів Пенсійного фонду, мають право:

звертатися до органів Пенсійного фонду особисто або через представника, повноваження якого оформлено у встановленому законом порядку;

одержати відповідь про результати розгляду звернення в обраний ними спосіб (усно, в письмовій та/або електронній формі, шляхом СМС-повідомлення).

Абзацом 7 пункту 10 розділу IV Порядку №13-1 передбачено, що про результати розгляду звернення заявник повідомляється у спосіб, зазначений ним у зверненні (у письмовій та/або електронній формі).

У своєму звернення позивачем чітко було зазначено спосіб повідомлення результатів розгляду звернення, а саме в електронній формі на електронну пошту, що передбачено розділом IV Порядка-№13-1.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована;

розпорядник персональних даних - фізична чи юридична особа, якій володільцем персональних даних або законом надано право обробляти ці дані від імені володільця;

суб`єкт персональних даних - фізична особа, персональні дані якої обробляються.

Згідно до ч.1 та 2 ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних» об`єктами захисту є персональні дані.

Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.

Відповідно до пп. 3 та 4 ч. 2 ст.8 Закону України «Про захист персональних даних» суб`єкт персональних даних має право: на доступ до своїх персональних даних; отримувати не пізніш як за тридцять календарних днів з дня надходження запиту, крім випадків, передбачених законом, відповідь про те, чи обробляються його персональні дані, а також отримувати зміст таких персональних даних.

Частиною 2 ст.7 Закону України «Про інформацію» визначено, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Статтею 11 Закону України «Про інформацію» встановлено, що інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, під час здійснення повноважень щодо верифікації та моніторингу державних виплат не потребує згоди фізичних осіб на отримання та обробку персональних даних.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що інформація щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці не може бути віднесено до конфіденційної інформації, крім того стосувалася саме його, а тому відповідно будь-яких обмежень щодо надсилання відповіді позивачу на його звернення в електронній формі (на електронну адресу) нормами законодавства не передбачено. Вказаними нормативно-правовими актами чітко передбачене право особи яка звертається до відповідача на отримання повідомлення результатів розгляду звернення саме в електронній формі на електронну пошту.

Частиною другою статті 23 Цивільного кодексу України передбачено що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Пунктом 9 цієї постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди? ? суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Разом з тим, позивач повинен довести факт заподіяння йому моральної шкоди.

Обов`язок доказування в адміністративному процесі встановлений статтею 71 КАС України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Звертаючись до суду позивач просив відшкодувати моральну шкоду, заподіяну незаконною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Суд першої інстанцій виходив з того, що позивачем не доведено заподіяння позивачу моральної шкоди, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди оскільки жодних доказів на підтвердження факту моральних страждань позивач не надав.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зобов`язання надати звіт є диспозитивним правом суду, а не його обов`язком, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки позивачем у позовній заяві не було наведено будь-яких доводів щодо необхідності вжиття такого процесуального заходу, як і не було зазначено підстав, через які відповідач може ухилятися від виконання вказаного судового рішення, висновок суду про відсутність і підстав для задоволення заяви позивача про надання звіту є правомірним.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які привели до неправильного вирішення спору по суті не знайшли свого підтвердження, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

В повному обсязі постанова складена 27 квітня 2021 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник