Справа № 953/571/21
Суддя: Колесник С. А.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/571/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Колесник С,А.,

за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу №953/571/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області в особі інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Сухоносенка Євгенія Михайловича, співвідповідач Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, відповідно до якого просить визнати незаконною бездіяльність інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 3 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Сухоносенка Євгенія Михайловича щодо не складання 18.10.2020 протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 (другого учасника дорожньо- транспортної пригоди) та зобов`язати скласти відповідний протокол.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається, зокрема, на те, що 18.10.2020 року о 16:35 у м. Харкові, вул. Академіка Павлова, 33 водій транспортного засобу «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 виїжджаючи з території паркування ТЦ «Французький бульвар», та маючи намір здійснити поворот праворуч, скоїв зіткнення з транспортним засобом «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , який стояв на другорядній дорозі. Протокол про адміністративне правопорушення був складений тільки відносно ОСОБА_1 , після чого постановою Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/16694/20 від 08.12.2020 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн., стягнуто судовий збір. На разі вищевказана постанова оскаржується у Харківському апеляційному суді.

При складанні адміністративного матеріалу щодо події ДТП інспектором взводу 2 роти 2 батальйону З УПП в Харківській області лейтенантом поліції Сухоносенко Євгенієм Михайловичем (далі - інспектор) були допущені суттєві порушення закону.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2020 року встановлено, що позивач, керуючи автомобілем «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по Салтівському шосе, та виконуючи поворот ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв на другорядній дорозі. Саме таким чином інспектором була визначена суть адміністративного правопорушення.

При цьому, у долучених до адміністративних матеріалів поясненнях водія транспортного засобу «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 було зазначено, що він виїжджав з території паркування ТЦ «Французький бульвар». Маючи намір здійснити поворот праворуч, він ввімкнув правий поворот та пропускав потік транспорту у попутному напрямку. Коли йому поступилися дорогою, він почав рух праворуч, після чого сталася аварія.

Вищевказані обставини є підтвердженням порушення ОСОБА_2 вимог п. 10.2 ПДР - виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає, а також суперечать суті правопорушення, визначеного в протоколі.

На досліджуваних у судовому засіданні фотографіях зафіксовані ушкодження, заподіяні транспортним засобам внаслідок ДТП, характерні для удару передньою частиною автомобіля (бампером) автомобіля «Hyundai SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 у ліву сторону автомобіля «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 . За об`єктивної технічної неможливості будь-якого автомобіля рухатися боком, зіткнення було допущене саме водієм автомобіля «Hyundai SONATA».

Вимоги п.12.3. ПДР, який передбачає, що уразі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, також не були виконані водієм автомобіля «Hyundai SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 .

Також у постанові Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2020 року встановлено, що правової оцінки діянням іншого водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем Hyundai Sonata, суд не надає, оскільки протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього не складено.

На підставі викладеного, позивач вважає, що бездіяльність інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 3 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Сухоносенка Євгенія Михайловича щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 є незаконною, такою, що позбавила суд можливості оцінити його дії при ДТП на наявність порушень.

Передчасно, перевищуючи повноваження, надані законом, інспектор на місці ДТП визначив, що правопорушення було вчинено саме позивачем, і не надав будь-якої оцінки діям другого учасника ДТП.

На підставі викладеного, посилаючись на протиправність дій інспектора та порушення процесуального законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2021 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.

Ухвалою суду від 20.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадженні в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 08.04.2021 залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 співвідповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Згідно ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Ухвалою суду від 08.04.2021 співвідповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позовну заяву.

30.04.2021 до суду надійшов відзив представника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на позов ОСОБА_1 , відповідно до якого УПП в Харківській області ДПП з позовом не погоджується, вважає що позивачем було обрано неналежний вид захисту своїх прав, тому представник відповідача просить позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № З УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Сухоносенка Євгенія Михайловича та УШІ в Харківській області ДПП - залишити без задоволення

При цьому, представник відповідача вказує на те, що позовною вимогою позивача є визнання незаконним бездіяльності інспектора взводу роти № 2 батальйону № 3 УШІ в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Сухоносенка Євгенія Михайловича, щодо нескладання 18.10.2020 протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та зобов`язати скласти відповідний протокол.

18.10.2020 о 18.00 інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Сухоносенком Є.М. було оформлено матеріали дорожньо - транспортної пригоди, яка сталась того ж дня, о 16.35 за адресою м. Харків, Салтівське шосе (прим - місце пригоди встановлено Московським районним судом м. Харкова під час розгляду справи № 643/16694/20, у постанові від 08.12.2021), водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota Camry, н.з. НОМЕР_2 , рухався, та виконуючи поворот ліворуч при виїзді з перехрещення проїзних частин, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Sonata НОМЕР_1 , який стояв на другорядній дорозі (прим. - під керуванням водія - ОСОБА_2 ).

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди транспортним засобам отримані механічні пошкодження, було завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 10.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Московського районного суду м. Харкова у справі № 643/16694/20 (провадження № 3/643/4306/20) від 08.12.2021 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні вказаного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу 340 (триста сорок) гривень.

Позивач, керуючись правом оскарження і апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, звернувся до Харківського апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову Московського районного суду м. Харкова у справі № 643/16694/20 від 08.12.2021. За результатом розгляду апеляційної скарги постановою Харківського апеляційного суду від 14.04.2021 по справі № 643/16694/20 (провадження № 33/818/604/21) було вирішено залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Московського районного суду м.Харкова у справі №643/16694/20 від 08.12.202020 - без змін.

Представник відповідача вказує на те, що обраний позивачем спосіб захисту, у виді оскарження бездіяльності працівника поліції та зобов`язання його скласти процесуальні документи з метою притягнення до адміністративної відповідальності іншу особу, не створює для скаржника жодних юридичних прав та/чи обов`язків.

З огляду на завдання адміністративного судочинства, факт притягнення іншої особи до адміністративної відповідальності не може вплинути на особисті права та/або інтереси заявника.

Крім того, відповідно до ст, 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що дорожньо-транспортна пригода сталась 18.10.2020, термін накладення адміністративного стягнення на іншого учасника дорожньо - транспортної пригоди, водія автомобілю Hyundai Sonata НОМЕР_3 , ОСОБА_2 сплинув 18.01.2021.

У зв`язку з викладеним, вважає, що позивачем не доведено які саме були порушені права, свободи або охоронювані інтереси у сфері публічно-правових відносин і як впливає на них факт непритягнення ОСОБА_2 до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення за ст. 124КУпАП, крім того у разі задоволення позову - складання адміністративного протоколу відносно іншої особи, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності 18.01.2021 не створює жодних правових наслідків.

У судове засідання позивач не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач інспектор взводу 2 роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенант поліції Сухоносенко Євгеній Михайлович в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши подані сторонами заяви по суті справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 18.10.2020 о 16-35 год. на вул.Салтівське шосе в м.Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода учасниками якої були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №352612 від 18.10.2020, складеного інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Сухоносенком Євгенієм Михайловичем, 18.10.2020 року о 16-35 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_4 , рухаючись по вул.Академіка Павлова, та виконуючи поворот ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв на другорядній дорозі, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, заподіяно матеріальну шкоду.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.5 ПДР та здійснив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Московського районного суду м.Харкова від 08.12.2020 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 (триста сорок) гривень на користь держави. При цьому судом встановлено, що ДТП сталася по вул.Салтівське шосе у м.Харкові.

Постановою Харківського апеляційного суду від 14.04.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2020 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 КАС України).

Згідно приписів ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з п.1 частини першої ст.255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Відповідно до частини першої ст.221 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 Розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 (надалі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення; поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені, зокрема статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 Розділу VIII Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 53 рішення від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), пункт 57, Series A, № 93).

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Основного Закону України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

За змістом частини третьої статті 124 Основного Закону України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Стосовно поняття «охоронюваний законом інтерес» в тому ж Рішенні Конституційного Суду України вказано, що воно означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Суд зазначає, що в цій справі, обраний ОСОБА_1 спосіб захисту, як оскарження дій працівників поліції та зобов`язання їх скласти процесуальні документи з метою притягнення до адміністративної відповідальності іншу особу, не створить для нього жодних юридичних прав та/чи обов`язків.

Крім того, з огляду на завдання адміністративного провадження, факт притягнення іншої особи до адміністративної відповідальності не може вплинути на особисті права та/або інтереси позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду України від 14.03.2018 по справі №760/2846/17).

Однак, відповідно до ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що в ході судового розгляду справи позивачем не вказано які саме були порушені права, свободи або охоронювані інтереси ОСОБА_1 у сфері публічно-правових відносин і як впливає на них факт непритягнення ОСОБА_2 до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, суд дійшов висновку, про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2,4, 5, 6, 9, 19, 20, 73, 139, 205, 242, 243-247, 250, 251, 255, 268, 269 КАС України, ст.ст.221, 251, 254, 255, 280 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області в особі інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Сухоносенка Євгенія Михайловича, співвідповідач Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області в особі інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 3 Управлінні патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Сухоносенка Євгенія Михайловича, місце знаходження: 61033, м.Харків, вул..Шевченка, 315-А.

Співвідповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 61033, м.Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Повний текст рішення складено та підписано 11 травня 2021 року.

Суддя Колесник С.А.