Справа № 400/5474/20
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 р. № 400/5474/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (надалі - відповідач) про:

- визнання протиправною дію Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області щодо повернення25.08.2020 року листом №1591/3/1014-3.5-20 декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду;

- зобов`язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України внести до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відомості про Декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду від 05.08.2020 року щодо об`єкту «Реконструкція нежитлового приміщення з навісомпід магазин» за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 лютого 2020 року у справі №473/134/20 визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно - закінчене будівництво магазину загальною площею 34,2 кв.м. з нежитловим допоміжним приміщенням (літера а-1) за адресою по АДРЕСА_2 . Даний магазин розміщено на першому поверсі багатоквартирного будинку во АДРЕСА_3 . Земельна ділянка площею 0,9097 га з кадастровим номером :04:009:0008 для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку, на якій розташований даний багатоквартирний будинок відведена та передана у власність рішенням Вознесенської міської ради №35 від 24 травня 2019 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Вознесенськ-Наш дім». Право власності на земельну ділянку площею 0,9097 га з кадастровим номером :04:009:0008 зареєстроване в реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.06.2019 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав з індексним номером 169291673 сформованим 05.06.2019 року. Вказала, що якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Частиною 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Зазначила, що метою належного оформлені свого права власності на нерухоме майно - закінчений будівництвом магазин загальною площею 34,2 кв.м. з нежитловим допоміжним приміщенням (літера а-1) за адресою по АДРЕСА_2 нею через Центр надання адміністративних послуг Вознесенської міської ради Миколаївської області було подано Декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду. Листом за номером 1591/3/1014-3.5-20 від 25.08.2020 року Управління ДАБІ в Миколаївській області з порушенням встановлених законодавством строків розгляду повернуло декларацію про готовність об`єкта до експлуатації для усунення недоліків відповідно до п.19 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, вказавши, що відповідно до даних Єдиної державної електродної системи у сфері будівництва та рішення суду від 03.02.2020 року по справі №473/134/20 інформація про документ, що засвідчує право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:009:0008 зазначено власника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вознесенськ-Наш дім», а інформація щодо власності на земельну ділянку під магазином за адресою по АДРЕСА_2 за мною, ОСОБА_1 , - відсутня. Відповідач вказав про відсутність у ОСОБА_1 права на земельну ділянку під розміщеним на ній магазином за адресою по АДРЕСА_2 . Згідно з ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з ч.2 ст.89 Земельного кодексу України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема, співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до норм статті 1 Закону у багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Нормами земельного законодавства не передбачено можливості передачі у власність чи користування окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок, або її частини. Таким чином, недоліки наведені відповідачем у листі неможливо усунути. Аналіз наведених положень чинного законодавства дає обгрунтовані підстави стверджувати про протиправність дій відповідача щодо повернення мені Декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду без реєстрації.

Ухвалою від 04.12.2020 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/5474/20 та ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 20.01.2021 року.

Ухвалою від 20.01.2021 року суд закрив підготовче провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та призначив справу № 400/5474/20 до судового розгляду по суті на 20 січня 2021 року на 10:10 год.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 20.01.2021 року не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 20.01.2021 року не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

Суд клопотання представника позивача задовольнив та на підставі частини 9 статті 205 КАС України, суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

23.03.2021 року за вх. № 1430/21/06-25 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, послався на те, що відповідно даних Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, та рішення суду від 03.02.2020 року по справі №473/134/20 зазначена позивачем інформація про документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:009:008, зазначено власника ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ "ВОЗНЕСЕНСЬК-НАШ ДІМ". Даний факт не заперечується позивачем. Інформація, щодо права власності (користування) земельної ділянки у громадянки ОСОБА_1 шляхом наявності відповідної зареєстрованої в Єдиній системі інформації, відсутня, тобто на момент подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації відповідний кадастровий номер закріплено за юридичною особою, а договору оренди, суперфіцію тощо не заключено між ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ "ВОЗНЕСЕНСЬК-НАШ ДІМ" та позивачем. Відповідно до п. 19 Порядку №461, у разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) у спосіб, відповідно до якого були подані документи, з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Таким чином, у зв`язку з виявленням недостовірних даних в частині зазначення інформації про наявність земельної ділянки під час внесення даних до Єдиного державного реєстру, так як інформація про те, в кого є право користування земельної ділянки, під час внесення інформації для реєстрації декларації, підтягується автоматично. Управлінням не може бути здійснена реєстрація декларації, де земельна ділянка не оформлена за позивачем. Враховуючи зазначене, Управлінням в межах наданих повноважень була надана відмова на реєстрацію декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду за № 1591/3/1014-3.5-20 від 25.08.2020 року.

Розглянувши матеріали справи, ознайомившись з заявами учасників справи по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 лютого 2020 року у справі №473/134/20 визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно - закінчене будівництво магазину загальною площею 34,2 кв.м. з нежитловим допоміжним приміщенням (літера а-1) за адресою по АДРЕСА_2 .

Даний магазин розміщено на першому поверсі багатоквартирного будинку во АДРЕСА_3 .

Земельна ділянка площею 0,9097 га з кадастровим номером :04:009:0008 для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку, на якій розташований даний багатоквартирний будинок відведена та передана у власність рішенням Вознесенської міської ради №35 від 24 травня 2019 року «Про затвердження проеі землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Вознесенськ-Наш дім».

Право власності на земельну ділянку площею 0,9097 га з кадастровим номером :04:009:0008 зареєстроване в реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.06.2019 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав з індексним номером 169291673 сформованим 05.06.2019 року.

ОСОБА_1 через Центр надання адміністративних послуг Вознесенської міської ради Миколаївської області було подано Декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду.

Листом № 1591/3/1014-3.5-20 від 25.08.2020 року Управління ДАБІ в Миколаївській області повернуло декларацію про готовність об`єкта до експлуатації для усунення недоліків відповідно до п.19 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461. Підставою для повернення декларації слугувало те, що відповідно до даних Єдиної державної електродної системи у сфері будівництва та рішення суду від 03.02.2020 року по справі №473/134/20 інформація про документ, що засвідчує право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:009:0008 зазначено власника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вознесенськ-Наш дім», а інформація щодо власності на земельну ділянку під магазином за адресою по АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 , - відсутня.

Не погодившись з діями відповідача про повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації, позивач звернулася з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі - Порядок № 553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Пунктом 2 Порядку № 553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Частиною 1 ст. 26-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що документи для отримання адміністративних та інших визначених цим Законом послуг у сфері будівництва подаються до суб`єкта надання відповідної послуги за вибором заявника (якщо інше не визначено цим Законом): 1) в електронній формі через електронний кабінет або іншу державну інформаційну систему, інтегровану з електронним кабінетом, користувачами якої є суб`єкт звернення та суб`єкт надання відповідної послуги; 2) у паперовій формі особисто заявником (у тому числі через центри надання адміністративних послуг) або поштовим відправленням з описом вкладення.

Відповідно до ч.4 ст.26-1 Закону № 3038-VI, документи, що подаються для отримання адміністративних та інших визначених цим Законом послуг у сфері будівництва, повинні відповідати таким вимогам: 1) документи мають викладатися державною мовою; 2) текст документів має бути розбірливим (написаний машинодруком або від руки друкованими літерами); 3) документи не повинні містити підчищення або дописки, закреслені слова та інші виправлення, не обумовлені в них, орфографічні та арифметичні помилки, заповнюватися олівцем, а також містити пошкодження, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; 4) документи в електронній формі мають бути оформлені згідно з вимогами, визначеними законодавством.

Частиною 7 ст. 26-1 Закону № 3038-VI визначено, що подання документів з порушенням вимог, визначених цією частиною, є підставою для залишення таких документів без розгляду та повернення їх заявнику, про що повідомляється заявник у строк, що не перевищує строк, передбачений для розгляду відповідних документів.

У відповідності до ч.1 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року за №3038-VI, з наступними змінами та доповненнями, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 6 даної статті встановлено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, визначається Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (далі - Порядок №461).

Пунктом 10 Порядку №461 визначено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Відповідно до пункту 1 розділу 3 Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 03 липня 2018 року № 158, прийняття в експлуатацію об`єктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання відповідної заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об`єкти, за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації поданої ними декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація) за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку.

В свою чергу, відповідно до пунктів 17- 19 Порядку №461, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю через центр надання адміністративних послуг чи через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг або заповнює та надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг один примірник декларації:

- щодо об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку;

- щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку;

- щодо самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

У разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) у спосіб, відповідно до якого були подані документи, з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Тобто, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію для чого є необхідним подати відповідну декларацію. При цьому, орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) у спосіб, відповідно до якого були подані документи.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне дослідити обґрунтованість причин повернення декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) («Реконструкція нежитлового приміщення з навісом під магазин за адресою: АДРЕСА_2 »).

Судом встановлено, що листом № 1591/3/1014-3.5-20 від 25.08.2020 року Управління ДАБІ в Миколаївській області повернуло декларацію про готовність об`єкта до експлуатації для усунення недоліків відповідно до п.19 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461. Підставою для повернення декларації слугувало те, що відповідно до даних Єдиної державної електродної системи у сфері будівництва та рішення суду від 03.02.2020 року по справі №473/134/20 інформація про документ, що засвідчує право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:009:0008 зазначено власника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вознесенськ-Наш дім», а інформація щодо власності на земельну ділянку під магазином за адресою по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , - відсутня.

Водночас, з листа є незрозумілим які саме вимоги були порушені позивачем при поданні декларації.

Як встановлено судом, самочинно збудоване нерухоме майно - закінчене будівництво магазину загальною площею 34,2 кв.м. з нежитловим допоміжним приміщенням (літера а-1) за адресою по АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Даний магазин розміщено на першому поверсі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 .

Земельна ділянка площею 0,9097 га з кадастровим номером :04:009:0008 для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку, на якій розташований даний багатоквартирний будинок відведена та передана у власність рішенням Вознесенської міської ради №35 від 24 травня 2019 року «Про затвердження проеі землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Вознесенськ-Наш дім».

Право власності на земельну ділянку площею 0,9097 га з кадастровим номером :04:009:0008 зареєстроване в реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.06.2019 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав з індексним номером 169291673 сформованим 05.06.2019 року.

Відповідно до статті 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. У разі знищення (руйнування) багатоквартирного будинку майнові права на земельну ділянку, на якій розташовано такий будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, зберігаються за співвласниками багатоквартирного будинку.

Згідно з ч.1, 2 ст.89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно з ч.2 ст.382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (утому числі допоміжні), несучі, огороджу вальні та несуче-огороджу вальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і спор уди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташс вані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Аналогічгі положення закріплено в Законі України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку та врегульовано правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Відповідно до норм статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» у багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі містобудівної та землевпорядної документації у межах земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідні дл його обслуговування для задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.

Відповідно до приписів цього Закону спільним майном багатоквартирного будинку є також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його при будинкова територія.

Статтею 5 цього Закону також визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Судом встановлено, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 лютого 2020 року у справі №473/134/20 визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно - закінчене будівництво магазину загальною площею 34,2 кв.м. з нежитловим допоміжним приміщенням (літера а-1) за адресою по АДРЕСА_2 .

Вказаним судовим рішенням встановлено, що 23 серпня 2006 року позивачка придбала квартиру АДРЕСА_4 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Плющ С.В. та витягом з реєстру прав власності про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.10.2006 року. Розпорядженням міського голови від 25 листопада 2015 року №136-р назва АДРЕСА_4» змінена на «АДРЕСА_4».

В 2007 році ОСОБА_1 розпочала будівельні роботи по реконструкції квартири під магазин та закінчила будівництво магазину у вересні 2008 року.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 як власник нерухомого майна (право власності на квартиру АДРЕСА_4 ) є співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 та враховуючи вимоги ст. 120 ЗК України, статей 181, 188, 377 ЦК України, Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» ОСОБА_1 є співвласником і земельної ділянки площею 0,9097 га з кадастровим номером :04:009:0008 для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку, що передана у власність рішенням Вознесенської міської ради №35 від 24 травня 2019 року Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Вознесенськ-Наш дім».

Крім того, суд зазначає, що у відповідача не було правових підстав повертати позивачу документи.

На підставі вищевикладеного, суд доходить виснову, що ОСОБА_1 є співвласником земельної ділянки площею 0,9097 га з кадастровим номером :04:009:0008, а тому позивачем виконано всі вимоги щодо заповнення та подачі декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) («Реконструкція нежитлового приміщення з навісом під магазин за адресою: АДРЕСА_2 »).

Вказане свідчить про протиправність дій Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області щодо повернення25.08.2020 року листом №1591/3/1014-3.5-20 декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його відзив, і не довів правомірності своїх дій, які полягали в поверненні декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, оф.12, м. Миколаїв, 54056, ідентифікаційний код 37471912) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області щодо повернення25.08.2020 року листом №1591/3/1014-3.5-20 декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду.

Зобов`язати Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області внести до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відомості про Декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду від 05.08.2020 року щодо об`єкту «Реконструкція нежитлового приміщення з навісомпід магазин» за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, оф. 12, м. Миколаїв, 54056, ідентифікаційний код 37471912) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 11.05.2021 року.

Суддя Г. В. Лебедєва