Справа № 160/6029/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 травня 2021 року Справа №160/6029/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В. розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі заяву про відвід судді Ількова В.В. по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави України в особі: Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля України, Головного управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Благодійний фонд «Екологія Геос» про визнання дій чи бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави України в особі: Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля України, Головного управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Благодійний фонд «Екологія-Геос» про визнання дій чи бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/6029/21 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду колегії суддів, головуючий суддя Ільков В.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви. Цією ж ухвалою суду позовну заяву залишено без руху із наданням позивачу строку п`ятиденного строку з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до суду: документу про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.; уточненої позовної заяви з обґрунтуванням заявлених вимог, копій позовних заяв з додатками, відповідно до кількості учасників справи.

23 квітня 2021 року та 27 квітня 2021 року позивачем до суду подано заяви на усунення недоліків позовної заяви, між тим, дослідивши матеріали справи, встановлено, що поданими документами не усунуто недоліки первісної позовної заяви.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі суду від 20 квітня 2021 року на десять днів з дня отримання копії ухвали суду.

30 квітня 2021 року до суду через систему "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Ількова В.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року заява про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ількова В.В. по адміністративній справі № 160/6029/21 визнана необґрунтованою та передано матеріали адміністративної справи для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня 2021 року заява про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ількова В.В. у адміністративній справі № 160/6029/21 передана на розгляд судді Боженко Н.В.

Відповідно до частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви позивача про відвід судді Ількова В.В. по справі №160/6029/21 у письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, розглянувши дану заяву про відвід судді, суд зазначає наступне.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, що в ухвалі суду не надано правової оцінки щодо його третього клопотання про забезпечення гарантії права на розгляд справи у суді шляхом звільнення від сплати судового збору на підставі статті 8 та 55 Конституції України, а також, у зв`язку з незадовільним матеріальним станом та предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю завданої протиправними діями чи бездіяльністю відповідачів, що свідчить про невиконання судом Постанови № 9 від 01.11.96 Пленуму Верховного суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», незважаючи на те, що жодний закон в Україні не може скасувати гарантію права на звернення до суду та розгляду справи у суді, без сплати судового збору чи по іншій причині, як для бідного так і для мільярдера. Такі неправосудні рішення судді Ількова В.В. щодо вимоги сплати судового збору та подання позовної заяви, котра зареєстрована в системі «Електронний суд», на паперовому носії, спрямовані на звинуваченні позивача у невиконані неправосудних рішень, які фактично скасовують дію Конституції, та звільнення таким чиним відповідачів у справі від негайно поновлення та забезпечення: 1) гарантії екологічних прав співавторів технології ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статтею 50 Конституції України; 2) гарантії права на захист моральних та матеріальних інтересів пов`язаних із об`єктами інтелектуальної власності співавторів технології ОСОБА_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 54 Конституції України; 3) гарантії права на звернення щодо реалізації соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів співавторів технології ОСОБА_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1 » та скаргою про їх порушення, у відповідності із законом України «Про звернення громадян» та статтею 40 Конституції України; 4) гарантії права на вільний розвиток особистості кожного із співавторів технології ОСОБА_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 23 Конституції України; 5) гарантії права на рівність конституційних прав і свобод та рівності перед законом кожного із співавторів технології ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 24 Конституції України; 6) гарантії права на захист життя і здоров`я співавторів технології ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань посадових осіб державних органів влади, у відповідності із статтею 27 Конституції України; 7) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » брати участь в управлінні державними справам, у відповідності із статтею 38 Конституції України, 8) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, у відповідності із статтею 41 Конституції України; 9) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, у відповідності із статтею 42 Конституції України; 10) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку кожен вільно обирає у відповідності із статтею 43 Конституції України; 11) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, у відповідності із статтею 46 Конституції України; 12) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло., у відповідності із статтею 48 Конституції України; 13) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, у відповідності із статтею 49 Конституції України; 14) гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, у відповідності із статтею 56 Конституції України, шляхом запровадження у виробництво технології ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Дослідивши доводи заяви про відвід судді, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Підстави для відводу судді передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

За приписами частин 1-3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Із системного аналізу підстав, які наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. Водночас, такі обставини мають бути доведеними.

Так, зі змісту заяви ОСОБА_1 про відвід судді вбачається, що вона мотивована неналежним розглядом суддею клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та вимогою подати позов у письмовій формі.

Проаналізувавши наведені позивачем аргументи, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, не є підставою для висновку, що суддя, визначений для розгляду цієї справи, може проявити упередженість при її розгляді та є заінтересованим в результаті розгляду справи.

Суд зазначає, що за приписами частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, незгода сторони, зокрема, з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думки судді в інших справах, не може бути підставою для відводу судді.

Згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Тобто, оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

Таким чином, обставини, на які посилається позивач, не доводять та не можуть свідчити про існування обставин, які викликають сумніви в неупередженості судді чи його необ`єктивності, не підтверджені жодними доказами, відтак, підстави, передбачені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, для відводу судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ількова В.В., у даній справі відсутні.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ількова В.В. в адміністративній справі №160/6029/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави України в особі: Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля України, Головного управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Благодійний фонд «Екологія Геос» про визнання дій чи бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не оскаржується. Заперечення на ухвалу може включаться до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.В. Боженко