Справа № 340/386/21
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2021-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/386/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Дегтярьової С.В., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (27444, Кіровоградська обл., Знам`янський р-н, с. Суботці, вул. Центральна, 24, )

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 , яка полягала у ненаданні позивачу ані дозволу на розробку проекту землеустрою, ані вмотивованої відмови у його наданні;

- зобов`язати Суботцівську сільську раду Знам`янського району Кіровоградської області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, яка знаходиться біля села Глибока Балка в межах населеного пункту.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.16-17).

Позов мотивовано тим, що позивач реалізуючи своє право на отримання земельної ділянки, у встановленому законом порядку 24.12.2020 р. звернулася до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, яка знаходиться біля села Глибока Балка в межах населеного пункту. До клопотання позивачем долучено графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки, тобто виконано усі вимоги, передбаченні ч.6 ст.118 Земельного кодексу України.

12.01.2021 року відбулась чергова четверта сесія Суботцівської сільської ради, однак клопотання позивача не розглянуто та рішення не прийнято, тобто не надано ані вмотивованої відмови, ані дозволу, що, на переконання позивача, свідчить про протиправну бездіяльність, а тому позивач звернувся до суду з даними позовом.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову (а.с.25-30). Відповідач стверджував, що позивач подала заяву про надання дозволу на розробку проекту стосовно земельної ділянки, яка знаходиться в межах населеного пункту не узгодивши попередньо з генеральним планом населеного пункту села Глибока Балка, а також викопіювання додане до заяви не відповідає графічним матеріалам. А витрати на надання правової допомоги в розмірі 5000,00 грн. є завищеними. У справі незначної складності одна година роботи адвоката ціною 1000,00 грн. є не співмірною із складністю і об`ємом виконаних робіт.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

29 грудня 2020 року Суботцівською сільською радою отримано заяву ОСОБА_1 від 23.12.2020 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району поблизу с. Глибока Балка. До заяви додано копії паспорта, ідентифікаційного коду, а також графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (а.с.45-49).

У спосіб та строки визначені Земельним кодексом України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення з приводу заяви позивача прийнято не було, що і стало підставою для звернення до суду з даними позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

З огляду на ч.2 ст.116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому, відповідно до змісту пп. «в» ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п. «б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Пунктами «а», «б» ч.1 ст.12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Таким чином, розпорядження земельними ділянками комунальної власності відноситься до повноважень Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з ч.1 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Частиною 5 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Отже, отримавши заяву позивача від 23.12.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, яка знаходиться біля села Глибока Балка в межах населеного пункту, відповідач згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України повинен був у місячний строк прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або прийняти рішення про відмову у наданні такого дозволу з наведенням відповідних мотивів.

Розгляд заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою повинен відбуватись в порядку, визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто на пленарному засіданні Суботцівської сільської ради із прийняттям відповідного рішення, оскільки саме такий спосіб прийняття рішення з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру передбачений законодавством.

Ухвалою про відкриття провадження у даній справі від 10 лютого 2021 року суд витребовував у відповідача копію рішення за результатами розгляду клопотання позивачки та документальні докази отримання його нею. Вимог ухвали суду відповідач не виконав (а.с.16-17).

З огляду на неприйняття відповідачем рішення в розумінні ч.7 ст.118 Земельного кодексу, позиція в обґрунтування наявності підстав для зволікання з таким прийняттям через неотримання позивачем попереднього узгодження з генеральним планом населеного пункту села Глибока Балка та невідповідність графічним матеріалам судом не приймається.

У випадку наявності, на думку відповідача, підстав для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, з такого питання повинне бути прийняте рішення в порядку ст.118 ЗК України, що в даному випадку здійснено не було. Дані обставини свідчать про допущення Суботцівською сільською радою протиправної бездіяльності в цій частині, а порушене право позивача на отримання обґрунтованого рішення за її заявою має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача розглянути заяву та прийняти рішення відповідно до вимог земельного законодавства.

Щодо розподілу судових витрат.

У позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 КАС України ("Витрати на професійну правничу допомогу") витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Представник позивача на підтвердження розміру витрат ОСОБА_1 на правову допомогу адвоката надав копії таких документів: договір про надання правової допомоги №43 від 04.02.2021 року, додаток до нього, акт приймання - передачі правової допомоги до цього договору від 05.02.2021 року, квитанцію від 05.02.2021 року (а.с.9-12).

Відповідно до п.1.1. договору про надання правової допомоги №43 від 04.02.2021 року, його предметом є представництво інтересів ОСОБА_1 в усіх державних та недержавних органах, в тому числі Держгеокадастрі, органах державної реєстрації речових прав на нерухому майно, Міністерстві юстиції України, органах Національної поліції, СБУ, в усіх судових установах з приводу будь-яких питань, що стосуються реалізації права на отримання земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства у приватну власність (а.с.9).

Згідно п.3.1. вищевказаного договору, гонорар за надання правової допомоги встановлюється за домовленістю (а.с.9 зв.).

У відповідності до додатку до договору від 04.02.2021 року, сторони за договором про надання правової допомоги №43 від 04.02.2021 року домовились, що гонорар виконавця (адвоката Новікова О.М.) становить 5000,00 грн. (а.с.10).

З огляду на те, що, відповідно до укладеного сторонами договору послуги адвоката не обмежуються лише підготовкою та поданням до суду позовної заяви, що розглядається в даному провадженні, а додаток вказує на загальний розмір гонорару на всі послуги, суд вважає безпідставним клопотання про стягнення таких витрат в повному обсязі з відповідача.

Згідно акту приймання-передачі правової допомоги до договору від 05.02.2021 року наведений опис робіт (наданих послуг) та їх вартість:

- ознайомлення з матеріалами справи та дослідження законодавства, яке регламентує порядок безоплатної приватизації земельних ділянок (2 години) - 2000,00 грн.,

- підготовка позовної заяви, оформлення додатків та розрахунків, відповідь на відзив (3 години) - 3000 грн. (а.с.11).

Суд вважає, що такі послуги адвоката як дослідження законодавства, яке регламентує порядок безоплатної приватизації земельних ділянок, охоплюються послугою щодо підготовки та подання позовної заяви, а тому не потребуються окремої оплати в такому випадку.

Окрім цього, адвокат з матеріалами справи №340/386/21 не знайомився та відповідь на відзив не готував та не подавав. Більш того, ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 10.02.2021 року, копію якої адвокат Новіков О.М. отримав особисто (а.с.21-22), суд витребовував від позивача докази по справі. Однак адвокат свого обов`язку з їх надання не виконав, пояснення з приводу неможливості їх подання або клопотання про витребування їх в іншої особи, до суду не направляв, що свідчить про виконання своїх обов`язків не у повному обсязі.

Описані обставини свідчать про наявність підстав для зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, розумним та справедливим розміром якої суд вважає суму в 2000,00 грн. Також за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати позивача на сплату судового збору у сумі 908 грн. (а.с.5).

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, яка знаходиться біля села Глибока Балка в межах населеного пункту від 23.12.20202 року.

3. Зобов`язати Суботцівську сільську раду Знам`янського району Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.12.2020 р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, яка знаходиться біля села Глибока Балка в межах населеного пункту.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на сплату судового збору в сумі 908,00 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. Дегтярьова