Справа № 804/2640/17
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 травня 2021 року Справа №804/2640/17

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді - Дєєва М.В., суддів Ількова В.В., Захарчук-Борисенко Н.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами по справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізького окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною відмову, стягнення одноразової вихідної допомоги, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Запорізького окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною відмови у виплаті одноразової вихідної допомоги, у зв`язку з виходом у відставку, передбаченої статтею 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07 липня 2010 року; стягнення одноразової вихідної допомоги, зобов`язання виділити кошти, належні до виплати одноразової вихідної допомоги.

23.05.2017 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні позовних вимог.

14.09.2017 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 року залишено без змін.

14.05.2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 року, на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої заявник просить:

- скасувати у справі №804/2640/17 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 року, залишену без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2017 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.10.2017 року у справі за №К/800/34534/17 та ухвалою Верховного Суду від 02.02.2018 року у справі за №К/9901/11345/18 про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до відповідачів про стягнення вихідної допомоги у зв`язку із виходом у відставку за виключними обставинами;

- ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнути із Запорізького окружного адміністративного суду 253750,00 грн., зобов`язати Державну судову адміністрацію України виділити Запорізькому окружному адміністративному суду кошти належні до виплати ОСОБА_1 одноразової вихідної допомоги, у зв`язку із виходом у відставку, за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» передбаченої ст.136 Закону України №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» вихідної допомоги.

Заява про перегляд за виключними обставинами обґрунтована тим, що рішенням Конституційного Суду України від 15.04.2020 року № 2-р(II)/2020 було визнано неконституційною норму права, яка застосована судом першої та апеляційної інстанції під час винесення постанови від 23.05.2017 року та ухвали від 14.09.2017 року.

19.05.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження за виключними обставинами у даній адміністративній справі, призначено розгляд заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами в порядку спрощеного позовного провадження.

25.05.2020 року на електронну адресу суду надійшов відзив Запорізького окружного адміністративного суду на заяву про перегляд судового рішення, відповідно до якого вказано, що рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 року № 2-р(II)/2020 на спірні правовідносини не впливає та впливати не може, оскільки досліджувані правовідносини виникли до прийняття такого рішення.

26.05.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду перенесено розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

02.06.2020 року від Державної судової адміністрації України надійшов відзив на заяву про перегляд судового рішення, відповідно до якого вказано, що рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 року № 2-р(II)/2020 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.

04.06.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду зупинено провадження за виключними обставинами в адміністративній справі №804/2640/17 за позовом ОСОБА_1 до Запорізького окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною відмову, стягнення одноразової вихідної допомоги, зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили рішення Верховного Суду у справі №808/1628/18.

Рішення Верховного Суду від 19.02.2021 року у справі №808/1628/18 набрало законної сили.

17.03.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду поновлено провадження за виключними обставинами та вирішено продовжити розгляд заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами в порядку письмового провадження.

22.03.2021 року на електронну адресу суду та 26.03.2021 року засобами поштового зв`язку від Запорізького оружного адміністративного суду надійшли ідентичні пояснення, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за виключними обставинами з посиланням на висновки Верховного Суду викладених у постанові від 19.02.2021 року у справі №808/1628/18.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, а також, надаючи оцінку обставинам, зазначеними сторонами, переглядаючи за виключними обставинами постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 року у справі №804/2640/17, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 362 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно приписів частини шостої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Таким чином, суд зазначає, що встановлення Конституційним Судом України неконституційності окремого положення закону, застосованого судом при вирішенні справи, надає лише право на перегляд такого судового рішення за виключними обставинами, а не є беззаперечною обставиною за наявності якої суд зобов`язаний ухвалити судове рішення на користь особи, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Відповідно до положень статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Також, статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Суд зазначає, що саме з 15.04.2020 року втратили чинність положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII.

Таким чином, положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII були чинними із дня набрання чинності Законом №1166-VII, зокрема і в 2017 році, до 15.04.2020 року.

За таких обставин у суду відсутні правові підстави визначати протиправними дії (рішення) відповідача-1, вчинені на виконання нормативно-правових актів, які були чинними станом на дату вчинення таких дій.

Оскільки, як на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду, розгляду справи судом першої інстанцій, положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII діяли, то відсутні підстави вважати рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р (ІІ)/2020 у справі №3-311/2018(4182/18, 4632/19, 5755/19) виключною обставиною для скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 року у даній справі.

Визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач є органом державної влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, а тому він не мав підстав не враховувати чинні на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.

За таких обставин, рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р (ІІ)/2020 у справі №3-311/2018(4182/18, 4632/19, 5755/19) на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію, що міститься у постанові Верховного Суду 17 грудня 2019 року у справі № 808/2492/18. У вказаному судовому рішенні зазначено, що із тексту імперативних приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України слідує, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане. У випадку, що є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі №808/1628/18.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що ухвалення Конституційним Судом України рішення від 15.04.2020 року №2-р (ІІ)/2020 у справі №3-311/2018(4182/18, 4632/19, 5755/19) не є підставою для скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст. 9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 року.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 90, 139, 241 - 246, 256, 361, 368 та 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізького окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною відмову, стягнення одноразової вихідної допомоги, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання, з урахуванням приписів п.3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.В. Дєєв

Суддя В.В. Ільков

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко