Справа № 420/3508/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/3508/20
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просила:

- визнати протиправними дії щодо зменшення коефіцієнту заробітку до 0,72234 при перерахунках її пенсії;

- зобов`язати здійснити перерахунок пенсії з урахуванням індивідуального коефіцієнту заробітку 1,01773, починаючи з 01.12.2006 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що, при перерахунку її пенсії у 2006 році, пенсійним органом порушено вимоги ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки, незважаючи на те, що розмір пенсії збільшився, було значно зменшено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати з 1,01773 до 0,79397, а у 2009 році до 0,72234. Про таке зменшення індивідуального коефіцієнту заробітної плати позивачку повідомлено не було. Вказує на те, що такі дії пенсійного органу призвели до значного зменшення пенсії в подальшому.

ОСОБА_1 стверджує про те, що за аналізом ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при перерахунку пенсії застосовується заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку він отримував до призначення пенсії або яку він отримував за період роботи, який є періодом страхового стажу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що сама по собі зміна коефіцієнту заробітної плати, яка відбулась за наслідками неодноразових перерахунків пенсії позивачки за її особистими заявами, не може свідчити про порушення суб`єктом владних повноважень вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки показник коефіцієнту заробітної плати не є сталим, він визначається виходячи із розміру заробітної плати та кількості набутого страхового стажу.

Суд першої інстанції вважав, що, з урахуванням проведених на підставі заяв позивачки перерахунків пенсії, з урахуванням додаткового стажу та заробітної плати, підстави для проведення перерахунку пенсії з 01.12.2006 року, з урахуванням коефіцієнту стажу 1,01773, який було визначено при призначенні пенсії в 1997 році, відсутні, адже розмір пенсії ОСОБА_1 постійно збільшувався за рахунок здійснення відповідачем перерахунків із додаванням стажу та заробітку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають обставинам справи, а також посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтування апеляційної скарги зводиться до того, що суд першої інстанції не взяв до уваги положення ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», аналіз якої свідчить про те, що при перерахунку пенсії застосовується заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку він отримував до призначення пенсії або яку він отримував за період роботи, який є періодом страхового стажу.

Також, разом з апеляційною скаргою, скаржницею подано клопотання про витребування доказів, а саме: який коефіцієнт заробітку був застосований Пенсійним фондом при призначенні пенсії у 1997 році. В обґрунтування даного клопотання вказано на те, що такий доказ необхідний задля встановлення початкової величини цього коефіцієнту при першому призначенні пенсії у 1997 році.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Одеській області вказує на необґрунтованість доводів апеляції, оскільки вони суперечать вимогам Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зміст відзиву фактично відтворює зміст рішення суду першої інстанції з яким відповідач погоджується.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

З лютого 1997 року ОСОБА_1 отримує пенсію, призначеної відповідно до статті 99 Закону України «Поро пенсійне забезпечення».

Пенсію було обчислено із заробітної плати за період з 01.08.2000 року по 31.07.2002 року.

Індивідуальний коефіцієнт при призначенні пенсії склав 1,01773.

Розмір пенсії, станом на 30.11.2006 року, становив 384,09 грн.

На підставі заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 22.11.2006 року №372 та доданої до неї довідки про заробітну плату від 15.11.2006 року №01-1165, виданої Інститутом очних хвороб і тканинної терапії імені В. П. Філатова, ГУ ПФУ в Одеській області розпорядженням від 02.12.2006 року здійснило перерахунок пенсії по стажу та заробітку, з урахуванням положень статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до роз`яснень Пенсійного фонду, проводити перерахунок з більшого стажу з урахуванням заробітку наявному в матеріалах пенсійної справи було недоцільно, оскільки розмір пенсії склав би 389,55 грн.

Тому, пенсію було обчислено із заробітної плати за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року та з 01.07.2000 року по 31.12.2006 року з урахуванням середньомісячного заробітку по Україні за 2005 рік 735,57 грн.

Індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії був зменшений до 0,79397.

Розмір пенсії станом на 01.12.2006 року склав 410,11 грн. (пенсію, порівняно з попереднім розміром, збільшено на 26,02 грн.).

14.01.2009 року ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу за перерахунком пенсії з урахуванням набутого стажу та заробітку.

Пенсійним органом було перераховано пенсію позивачки при страховому стажі 41 рік 11 місяців та середньомісячному заробітку 865,30 грн.

При цьому, індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії склав 0,72234.

Розмір пенсії знову збільшився до 646,83 грн.

Протягом 2018-2019 років ОСОБА_1 зверталась до пенсійного органу із заявами щодо протиправного зменшення коефіцієнту заробітку при перерахунку її пенсії.

Так, 27 грудня 2019 року, на чергову заяву ОСОБА_1 , ГУ ПФУ в Одеській області відмовило у перерахунку пенсії із застосуванням коефіцієнту 1,01773, з підстав того, що розмір пенсії визначено правильно та відповідає вимогам пенсійного законодавства.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі, якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим ч. 3 ст.24 цього Закону, - 0,85.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Мотиви та доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновки суду першої інстанції не спростовують і є безпідставними, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснено у 2006 році та 2009 році на підставі особисто поданої нею письмової заяви та відповідних довідок про заробітну плату, з врахуванням обраного нею варіанту перерахунку, без будь-якого примусу чи обману.

Обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 просила здійснити перерахунок пенсії не лише з додаванням стажу, а також із більшого заробітку, що в свою чергу передбачало зміну коефіцієнту заробітної плати.

При цьому, до заяви позивачка додала довідку про заробіток за періоди, з яких раніше пенсія не обчислювалась, що також вказує на її бажання здійснити перерахунок пенсії з врахуванням зміни заробітної плати.

Крім того, статтею 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено можливість перерахунку пенсії застрахованим особам, які після її призначення продовжують працювати, або із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Таким чином, перерахунок пенсії працюючим пенсіонерам не виключає можливість зміни заробітної плати, яка враховується при обчисленні розміру пенсії, і відповідно зміни при цьому індивідуального коефіцієнту.

Слід зазначити, що правовий висновок, за подібними обставинами справи, викладений у постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року (справа № 2-а-98/10, адміністративне провадження № К/9901/29433/18), який полягає у тому, що перерахунок пенсії працюючим пенсіонерам не виключає можливість зміни заробітної плати, яка враховується при обчисленні розміру пенсії, і відповідно зміни при цьому індивідуального коефіцієнту.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Варто відзначити, що Пенсійний фонд, здійснивши перерахунок пенсії за поданою позивачкою заявою, не порушив право останньої на вибір більш вигідного для неї варіанту перерахунку пенсії, оскільки її пенсія була перерахована у максимально можливому розмірі.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Наведені доводи апеляції не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення.

З приводу заявленого ОСОБА_1 клопотання про витребування доказів, слід вказати таке.

Так, ОСОБА_1 просить витребувати докази, які б підтвердили коефіцієнт заробітку, застосованого відповідачем при призначенні пенсії у 1997 році.

Разом із тим, дана обставина є загальновідомою та не потребує доказуванню.

ГУ ПФУ в Одеській області не заперечує той факт, що, при призначенні позивачці пенсії у 1997 році, індивідуальний коефіцієнт складав 1,01773, а при подальших перерахунках зменшувався.

У зв`язку з цим, підстав для витребування доказів немає.

У відповідності до ст. 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 11.05.2021 року.