Справа № 360/1284/21
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1284/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління ДМС у Луганській області (далі - відповідач), в якій позивач просить зобов`язати Управління ДМС у Луганській області внести в графу «Особливі відмітки» (сторінки сьома, восьма, дев`ята) паспорта громадянина України ОСОБА_1 , що належить ОСОБА_1 , запис про національність ОСОБА_1 в такій редакції: «Національність - Українець», який завірити підписом повноважної посадової особи і відповідною гербовою печаткою Управління Державної міграційної служби України в Луганській області.

Ухвалою суду від 22.03.2021 позовну заяву адвоката ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

До суду 02 квітня 2021 року позивачем надано уточнений адміністративний позов, вивченням якого встановлено, що позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить:

- визнати протиправною відмову внести дані про національність до паспорту громадянина України;

- зобов`язати відповідача внести в графу «Особливі відмітки» (сторінки сьома, восьма, дев`ята) паспорта громадянки України ОСОБА_1 , що належить ОСОБА_1 , запис про національність ОСОБА_1 в такій редакції: «Національність - Українець», який завірити підписом повноважної посадової особи і відповідною гербовою печаткою Управління Державної міграційної служби України в Луганській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23.12.2020 звернулась із заявою про внесення в графу «Особливі відмітки» паспорту громадянина України ОСОБА_1 даних про національність.

Позивач отримав лист відповідача від 24.12.2020 № Х-191/6/4401-20/4401.3/14156, яким позивачу відмовлено у внесенні в графу «Особливі відмітки» паспорту громадянина України ОСОБА_1 даних про національність.

Позивач не погоджується з відмовою та вважає її необґрунтованою та протиправною.

Ухвалою суду від 07.04.2021 після усунення недоліків відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 06.05.2021 відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд до Верховного Суду.

Відповідач проти позову заперечив. 15.04.2021 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що одним із основних завдань УДМС в Луганській області є реалізація на території Луганської області державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб та інших визначених законодавством категорій мігрантів, крім біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, тобто до компетенції УДМС в Луганській області питання національності не відноситься. Пунктами 6-7 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ регламентовано, що на прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор, згоди або незгоди на посмертне донорство анатомічних матеріалів. Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Таким чином, законодавством України визначено орган та конкретні дані, які можуть бути внесені до паспорта громадянина України на підставі відповідних документів. Дані про внесення національності - відсутні. У паспорті громадянина України відсутня інформація про національність. Враховуючи вищевикладене, в УДМС в Луганській області відсутні повноваження та законні підстави щодо внесення до паспорта громадянина України позивача в графу «Особливі відмітки» (сторінки сьома, восьма, дев`ята) запис про національність: «Національність - Українка», завіряти її підписом повноважної посадової особи і відповідною гербовою печаткою Управління Державної міграційної служби України в Луганській області.

Позивач звернувся до УДМС в Луганській області із заявою у довільній формі від 23.12.2020 про внесення в графу «Особливі відмітки» паспорту громадянки України ОСОБА_1 даних про національність, в порядку Закону України «Про звернення громадян», на яку була своєчасно надана обґрунтована відповідь, яка має роз`яснювальний характер стосовно порушених у зверненні заявником ОСОБА_1 питань та не має для позивача ніяких правових наслідків.

30.04.2021 позивач надав відповідь на відзив.

На підставі ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

23 грудня 2020 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до відповідача із заявою, в якій просив «у паспорті громадянина України проставити запис національності «Українець» завіривши його підписом та печаткою відповідальної (повноважної) особи» (а.с. 17, 18, 32).

Листом Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 24.12.2020 № Х-190/6/4401-20/4401.3/14156-20 позивача повідомлено про відсутність повноважень у відповідача щодо внесення до паспорту громадянина України інформації щодо національності позивача (а.с. 35).

Вважаючи таку відповідь протиправною позивач звернувся до суду з позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 5 КАС Україна кожан особа має право в порядку встановленому Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням діє чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушенні її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є вирішення спорів з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, відновлення прав позивача шляхом покладення обов`язку на суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, можливо лише у випадках коли відповідач протиправно відмовив у вчиненні законі дії, або якщо у випадкових випадках в іншій спосіб неможливо захистити права позивача.

Статтею 5 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 №2235-ІІІ визначено, що документом, який підтверджує громадянство України, є зокрема паспорт громадянина України.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення №2503-ХІІ).

Згідно з пунктами 1, 3 Положення №2503-ХІІ, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Положення №2503-ХІІ містить опис паспортної книжечки, її форми та змісту, а також порядок заповнення.

Відповідно до пунктів 5, 6 Положення №2503-ХІІ паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок.

Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта.

У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна", нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт".

На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України".

На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою.

Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються.

Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних до паспорта, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина.

На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор, згоди або незгоди на посмертне донорство анатомічних матеріалів.

На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення.

Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється.

Пунктом 7 Положення №2503-ХІІ передбачено, що записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Таким чином суд зазначає, що законодавцем передбачено виключний та чіткий перелік відомостей, які вносяться до паспорта громадянина України у формі «книжечки» та виключень з загального для всіх громадян України порядку заповнення паспорта, змісту та форми паспорта громадянина України - не передбачено.

У зв`язку з вище викладеним, вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється.

Зазначення національності у паспорті громадянина було обов`язковим відповідно до Постанови від 27.12.1932 № 1917 "Про встановлення єдиної паспортної системи по Союзу PCP та обов`язкової прописки паспортів", яка діяла до 1992 року.

Враховуючи вищевикладене, доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами. Адже, згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами з посиланнями на відповідні положення законодавства про необґрунтованість позовних вимог позивача.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганського окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Тихонов