Справа № 440/2983/21
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/2983/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича, третя особа: Полтавський обласний військовий комісаріат про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

30 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича, третя особа: Полтавський обласний військовий комісаріат про визнання протиправною та скасування постанови від 09.02.2021 про закінчення виконавчого провадження №63875089, зобов`язання вжити заходи щодо виконання Полтавським обласним військовим комісаріатом виконавчого листа від 11.11.2020 у справі №440/3297/20 в частині донарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по березень 2018 року, з урахуванням проведеної виплати, з встановленням базового місяця - січень 2008 року, та за період з березня 2018 року по дату звільнення з військової служби - 14.06.2019, з урахуванням проведеної виплати, з встановленням базового місяця - березень 2018 року.
Позов обґрунтований тим, що 09.02.2021 держаний виконавець закінчив виконавче провадження, про що виніс відповідну постанову. Позивач вважає постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження протиправною та просить скасувати, зазначаючи, що підставою для закінчення виконавчого провадження є, зокрема, фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Проте, на думку позивача, рішення суду не виконане, а тому державний виконавець закінчив виконавче провадження за відсутності передбачених законом підстав.
Ухвалою від 05 квітня 2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, витребувано докази. Залучено до участі у справі в якості другого відповідача Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
Відповідачі не скористались правом на подання відзивів на позовну заяву, хоча ухвалу суду від 29 квітня 2021 року відповідачі отримали 30 квітня 2021 року.
06.05.2021 до суду надійшли письмові пояснення від третьої особи, в яких остання вказує, що Полтавським обласним ТЦК та СП на виконання судового рішення у справі №440/3297/20 здійснено донарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 . Згідно з розрахунком належало виплатити 1474,58 грн. Виплачено за платіжним дорк/ученням №3387 від 04.12.2020 1452,46 грн, з відрахуванням військового збору 1,5%.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими про дату, час та місце його проведення.
Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відтак, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, враховуючи, що немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розглядати справу за відсутності учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 у справі №440/3297/20 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 донарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по березень 2018 року з врахуванням проведеної виплати з встановленням базового місяця - січень 2008 року та за період з березня 2018 року по дату звільнення з військової служби - 14 червня 2019 року з врахуванням проведеної виплати з встановленням базового місяця - березень 2018 року.
11.11.2020 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/3297/20 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 донарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по березень 2018 року з врахуванням проведеної виплати з встановленням базового місяця - січень 2008 року та за період з березня 2018 року по дату звільнення з військової служби - 14 червня 2019 року з врахуванням проведеної виплати з встановленням базового місяця - березень 2018 року.
11.12.2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Лукмаслом М.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63875089 з примусового виконання виконавчого листа №440/3297/20, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 11.11.2020, в якій запропоновано боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
На адресу відділу надійшов лист Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 02.02.2021 про виконання рішення суду в повному обсязі.
09.02.2021 головним державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом.
Не погодившись із постановою про закінчення виконавчого провадження №63875089 від 09.02.2021, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, викладеним у заявах по суті, суд виходить з наступного.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".
Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Таким чином, відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладений обов`язок по примусовому виконанню рішень.
Умови, за яких виконавче провадження підлягає закінченню, передбачені ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", серед яких, зокрема, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Порядок виконання рішень, за якими боржник повинен вчинити певні дії визначений ст.63 Закону України "Про виконавче провадження", частина перша якої передбачає, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Таким чином, виходячи зі змісту судового рішення, державний виконавець в ході виконавчого провадження зобов`язаний був перевірити дві обставини, а саме: чи боржник донарахував та виплатив ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по березень 2018 року та за період з березня 2018 року по дату звільнення з військової служби - 14 червня 2019 року з врахуванням проведеної виплати і чи при донарахувана та виплачена ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по березень 2018 року із врахуванням проведення виплати з встановленням базового місяця - січень 2008 року та за період з березня 2018 року по 14 червня 2019 року із врахуванням проведення виплати з встановленням базового місяця - березень 2018 року.
Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, на адресу відділу надійшов лист від Полтавського обласного ТЦК та СП разом з додатками від 02.02.2021 відповідно до якого, ІНФОРМАЦІЯ_3 донарахував та виплатив ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по березень 2018 року з врахуванням проведеної виплати з встановленням базового місяця січень 2008 року. Повідомлено, що індексація грошового забезпечення за період з березня 2018 року по дату звільнення з військової служби - 14.06.2109 виплачувалась заявнику під час проходження служби в повному обсязі. На підтвердження факту виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з листопада 2016 року по березень 2018 року боржником надано платіжне доручення від 04.12.2020 №3387 на суму 1452,46 грн.
На підтвердження факту виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 до суду Полтавським ТЦК та СП надано платіжне доручення від 04.12.2020 №3387 на суму 1452,46 грн та від 17 лютого 2021 року №344 на суму 739,85 грн.
За результатами дослідження наявного в матеріалах виконавчого провадження розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , судом встановлено, що Полтавський ОВК здійснив розрахунок та виплату індексації грошового забезпечення позивача з листопада 2016 по лютий 2018.
Відомості про застосування боржником базового місяця січень 2008 року за період з листопада 2016 по лютий 2018 у цьому розрахунку відсутні.
Розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за березень 2018 року із застосуванням боржником базового місяця січень 2008 року відповідачем не надано.
Розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з березня 2018 року по дату звільнення з військової служби - 14 червня 2019 із застосування базового місяця березень 2018 боржником також суду не надано та матеріали виконавчого провадження такого розрахунку не містять.
Отже, розрахунок та виплата відповідачем індексації грошового забезпечення за період березень 2018 (базовий місяць січень 2008), березень 2018 - 14 червня 2019 (базовий місяць березень 2018) не здійснювалися.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що, у даному випадку, донарахування та виплата ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по березень 2018 року в сумі 1452,46 грн є недостатнім заходом для виконання вимог рішення суду.
Відповідачами та третьою особою не обґрунтовано та не надано суду доказів виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 в повному обсязі.
Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі „Шмалько проти України від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Case of Immobiliare Saffi v. Italy Заява № 22774/93§63, 66) суд нагадує, що "…право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6. Право на звернення до суду, гарантоване статтею 6, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, виконання судового рішення не може відстрочуватися на незаконних підставах".
Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Аналогічно правило встановлено КАС України, а саме відповідно до ч. 2 ст. 14 цього Кодексу судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
З огляду на зазначене, враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені вище норми законодавства, якими врегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку, що у головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича були відсутні підстави для прийняття оскаржуваної постанови відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки фактично виконання рішення суду не відбулось, державний виконавець передчасно та з порушенням вимог пункту 9 частини першої статі 39 та статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про закінчення виконавчого провадження від 09.02.2021 року ВП №63875089, а отже оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
Позовні вимоги про зобов`язання відповідачів вжити заходи щодо виконання Полтавським ОВК виконавчого листа від 11.11.2020 у справі №440/3297/20 в частині донарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по березень 2018 року, з урахуванням проведеної виплати, з встановленням базового місяця - січень 2008 року, та за період з березня 2018 року по дату звільнення з військової служби - 14.06.2019, з урахуванням проведеної виплати, з встановленням базового місяця - березень 2018 року задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до положень частини першої статті 2 КАС України метою та завданням адміністративного судочинства, зокрема є захист та поновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась з відповідним позовом до суду.
Згідно ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом є обов`язкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин.
Позивачем не надано суду достатніх доказів того, що після прийняття рішення у справі, відповідачами не буде вжито заходів щодо виконання в повному обсязі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 у справі №440/3297/20, а тому позовні вимоги в даній частині є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.
Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку наявним доказам, суд доходить висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає до часткового задоволення.
Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до головного державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича (вул. Героїв-пожежників, 13, м. Полтава, 36014), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (вул. Героїв-пожежників, 13, м. Полтава, 36014), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича про закінчення виконавчого провадження від 09 лютого 2021 року ВП №63875089.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва