Справа № 580/100/21
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року справа № 580/100/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжука Сергія Сергійовича, начальника відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар Алексини Володимирівни, відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконною (протиправною) постанови та її скасування, та стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) подала позов, в якому просить:

1) визнати дії (бездіяльність) старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжук Сергія Сергійовича (далі - виконавець, відповідач-1) за виконавчим провадженням № 62688911 протиправними щодо:

- не надіслання виконавцем стягувачу (позивачу) ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2020 з зазначенням в ній ідентифікатора для доступу до автоматизованої системи про виконавче провадження;

- формальним та безрезультатним прийняттям постанов про накладення штрафів на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 17.08.2020 та від 30.11.2020 - без їх реального виконання;

- не здійснення виконавцем за своїми обов`язками та правами до положень пункту 1 частини 2, пунктів 1 та 3 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" перевірок виконання боржником відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, дій щодо виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі № 580/2839/19 (судового рішення) та не витребування від боржника звіту з цих питань;

- упередженим та формальним прийняттям повідомлення до Черкаського відділення поліції ГУ НП в Черкаській області від 30.11.2020 при вчинення посадовими особами боржника кримінального правопорушення за статтею 382 КК України, тобто без ідентифікації посад, прізвищ, імен та по батькові, без зазначення ознак даного кримінального правопорушення, умислу конкретних посадових осіб та без додання письмових доказів, що вказують на умисне вчинення посадовою особою (особами) цього кримінального правопорушення, у зв`язку з чим відповідні відомості слідчим не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- упередженим прийняттям виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.11.2020, тобто без ефективного, несвоєчасного і в неповному обсязі вчинення виконавчих дій стосовно завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судового рішення;

- систематичним порушенням, встановлених статтею 28 закону України "Про виконавче провадження" строків надсилання позивачу копії прийнятих рішень (надіслання суду подання (заява) від 27.10.2020, повідомлення до правоохоронного органу та постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.11.2020;

2) визнати дії (бездіяльність) начальника відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар Алексини Володимирівни (далі - начальник відділу ДВС, відповдіач-2), пов`язаних з виконавчим провадженням № 62688911 протиправними, щодо:

- незабезпечення виконання підпорядкованого їй виконавцем Яжук С.С. вимог Конституції України та законів України, зокрема окремих положень Закону України "Про виконавче провадження", неналежне здійснення контролю за додержанням даних виконавцем законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій цим державним виконавцем;

- протиправним погодженням повідомлення до правоохоронного органу про вчинення посадовими особами боржника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області кримінального правопорушення за статтею 382 КК України, прийнятого 30.11.2020 виконавцем Яжук С.С. формально, тобто упереджено: без виконання в даному документі ознак даного кримінального правопорушення, умислу конкретної посадової особи цього боржника на перешкоджання виконання судового рішення, а також без додання відповідних письмових доказів на підтвердження вчинення конкретною посадовою особою (особами) даного кримінального правопорушення;

- не скасування за власною ініціативою постанови про закінчення виконавчого провадження та повідомлення до правоохоронного органу про вчинення посадовими особами боржника кримінального правопорушення, прийнятих 30.11.2020 виконавцем Яжук С.С. упереджено, тобто без повного обсягу вчинення даним виконавцем дій за виконавчим провадженням;

- повним ігноруванням законних вимог стягувача (позивача) ОСОБА_1 за її письмовою скаргою від 21.11.2020 щодо надіслання в адресу позивача: копії постанови про відкриття виконавчого провадження, прийнятої виконавцем Чжук С.С. ; копії письмових документів боржника (без їх засвідчення печаткою державної виконавчої служби), що підтверджують суму компенсації до судового рішення; копії письмових доказів про дату надіслання даним виконавцем до суду подання (заяви) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання судового рішення та копії цього подання; не здійснення службового розслідування щодо протиправних дій (бездіяльності) виконавця Яжук С.С. за даним виконавчим провадженням;

3) зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжук Сергія Сергійовича та начальника даного відділу Гайдар Алексину Володимирівну невідкладно надіслати позивачу ОСОБА_1 : копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 62688911 від 30.07.2020 з зазначенням у ній ідентифікатора для доступу до автоматизованої системи даного виконавчого провадження; копії письмових доказів про дату надіслання даним виконавцем до суду подання (заяви) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання судового рішення та копії його подання; копії всіх документів виготовлених боржником, що підтверджують нарахування на користь стягувача (позивача) ОСОБА_1 суми компенсації до судового рішення;

4) за аналогією права відповідно до частини 1 статті 41 закону України "Про виконавче провадження" та пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України постанову про закінчення виконавчого провадження № 62688911 від 30.11.2020, прийняту старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжук Сергієм Сергійовичем визнати незаконною (протиправною) та скасувати її як прийняту ним за даним провадженням упереджено - без вчинення виконавчих дій в повному обсязі, з поновленням даного виконавчого провадження;

5) за аналогією права до положень пункту 6 частини 1 статті 5 КАС України в солідарному порядку стягнути з старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжук Сергія Сергійовича та начальника цього ж відділу Гайдар Алексини Володимирівни на користь стягувача ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 40000 (сорок тисяч) гривень, заподіяну протиправними діями (бездіяльністю) цих посадових осіб відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за виконавчим провадженням № 62688911.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що на виконанні у відповідачів знаходиться виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 № 580/2839/19 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої пенсії на виконання постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.07.2011 у справі № 2-а-8321/11, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Кабінетом Міністрів України постановою від 21.02.2001 № 159.

Позивач наголосив, що за виконавчим провадженням № 62688911 під час виконання даного виконавчого листа відповідачем вчинено дії, які суперечать Закону України "Про виконавче провадження" та порушують права позивача.

11 січня 2021 року позивач подала до суду клопотання про витребування доказів.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачеві строк, протягом якого можуть бути усунуті недоліки.

26 січня 2021 року позивач подала до суду позовну заяву в новій редакції.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачеві строк, протягом якого можуть бути усунуті недоліки.

26 січня 2021 року позивач подала до суду нову редакцію позовної заяви.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачеві строк, протягом якого можуть бути усунуті недоліки.

15 лютого 2021 року позивач супровідним листом подала до суду нову редакцію позовної заяви.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 01.03.2021.

25 лютого 2021 року держаний виконавець подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області ЦМУЮ Міністерства юстиції (м. Київ) та копії матеріалів виконавчого провадження.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 залучено до участі у справі № 580/100/21 в якості співвідповідача - відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та відкладено підготовче засідання на 15.03.2021.

03 березня 2021 року позивач подала до суду клопотання, в якому зокрема просила розгляд справи проводити без її участі та письмові пояснення по справі.

Усними ухвалами Черкаського окружного адміністративного суду від 15.03.2021, занесеними до протоколу судового засідання, вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті та розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відзиви на позовну заяву від відповідачів до суду не надходили.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у адміністративній справі № 580/2839/19 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року у адміністративній справі № 580/2839/19 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Канівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій неправомірними задоволено частково.

Визнано протиправними дії Канівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої пенсії на виконання постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.07.2011 у справі № 2-а-8321/11, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Кабінетом Міністрів України постановою від 21.02.2001 № 159.

На виконання вказаного рішення Черкаським окружним адміністративним судом 25.06.2020 видано виконавчий лист № 580/2839/19 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої пенсії на виконання постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.07.2011 у справі № 2-а-8321/11, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Кабінетом Міністрів України постановою від 21.02.2001 № 159.

30 липня 2020 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 580/2839/19, виданого 25.06.2020, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжуком С. С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62688911.

13 серпня 2020 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжук С. С. отримав лист Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про виконання рішення суду, в якому зокрема було зазначено, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 у адміністративній справі № 580/2839/19 позивачеві здійснено перерахунок компенсації втрати частини доходів за період з вересня 2011 року по травень 2019 року та нараховано 63444,62 грн.

Заборгованість за вказаним рішенням буде виплачена позивачеві у відповідності до Порядку № 649.

17 серпня 2020 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжук С.С. у виконавчому провадженні № 62688911 винесено постанову про накладення штрафу за невиконання боржником рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 у адміністративній справі № 580/2839/19.

09 листопада до Черкаського окружного адміністративного суду надійшло подання відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі № 580/2839/20, шляхом винесення рішення про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 нарахованої та не виплаченої суми 63444 грн. 62 коп. компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 у задоволенні подання відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі № 580/2839/19 відмовлено повністю.

30 листопада 2020 року старшим державним виконавцем у виконавчому провадженні № 62688911 винесено постанову про накладення штрафу за не виконання Головним управління Пенсійного фонду України в Черкаські області рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 у адміністративній справі № 580/2839/19 та направлено до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, в якому старший державний виконавець просив вирішити питання про притягнення до відповідальності посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області за умисне невиконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду № 580/2839/19 від 25.06.2020.

30 листопада 2020 року старшим державним виконавцем у виконавчому провадженні № 62688911 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ).

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до 1 частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно пункту 1 частини 3, частини 4 стаття 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно зі статтею 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Статтею 28 Закону № 1404-VІІІ визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як свідчать матеріали справи, 30 липня 2020 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 580/2839/19, виданого 25.06.2020, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Яжуком С. С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62688911.

Разом з тим до копій матеріалів виконавчого провадження № 62688911 відповідачами не надано доказів направлення означеної постанови ОСОБА_1 , отже в даному випадку відповідачі проявили протиправну бездіяльність щодо не направлення копії постанови від 30 липня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 62688911, тобто в даному випадку відповідач не вчинив дії, а проявив свою бездіяльність щодо не направлення постанови, як того вимагає Закон № 1404-VІІІ.

Суд звертає увагу, що у даній постанові міститься ідентифікатор для доступу.

Разом з тим, суд зазначає, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у адміністративній справі 580/5464/20 визнано протиправною бездіяльність старшого виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжук С.С. у виконавчому провадженні № 62688911 щодо не надсилання ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження за її заявою від 24.07.2020.

Тобто фактично питання щодо не надіслання виконавцем копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2020 вирішено, а тому повторно не підлягає розгляду у даній адміністративній справі.

Також у даному рішенні досліджувалося питання щодо визнання неправомірною дії (бездіяльність) начальника відповідача Гайдар А.В. щодо не забезпечення виконання старшим державним виконавцем Яжук С.С. за виконавчим провадженням № 62688911 положень Закону України "Про виконавче провадження" та не здійснення контролю за додержанням виконавцем законодавства про виконавче провадження, що призвело до вищевказаних дій.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у адміністративній справі № 580/5464/20 визнано таку вимогу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а тому в цій частині позовних вимог також слід відмовити.

Оскільки доказів того, що позивачеві направлялася постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Яжука С. С. про відкриття виконавчого провадження № 62688911 від 30.07.2020, тому суд вважає за можливе зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Яжука С.С. направити таку постанову позивачеві рекомендованим поштовим відправленням.

Стосовно інших документів, які просить позивач їй направити, то суд зазначає, що у позивача, як у сторони виконавчого провадження є право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії відповідно до частини 1 статті 19 Закону № 1404-VIII, тому у цій частині суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Враховуючи вище викладене, начальник відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар А.В. має право (а не обов`язок), при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень, у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

В матеріалах справи відсутні докази того, що начальником відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар А.В. здійснювався будь-який контроль за рішеннями, діями старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжука С.С. під час виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суд № 580/2839/19, виданого 25.06.2020 під час яких з`ясовано, що означеним старшим державним виконавцем вчинені дії, що суперечать вимогам закону, а тому підстав для скасування за власною ініціативою постанови про закінчення виконавчого провадження та повідомлення до правоохоронного органу про вчинення посадовими особами боржника кримінального правопорушення, прийнятих 30.11.2020 відсутні, а отже і обов`язку щодо скасування такої постанови у неї не було, а тому дана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Також, є необґрунтованою і вимога ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій (бездіяльності) начальника відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар А.В., які полягають у повному ігноруванні законних вимог стягувача (позивача) ОСОБА_1 за її письмовою скаргою від 21.11.2020, оскільки дана скарга стосується зовсім іншого виконавчого провадження, а саме 337779025, яке не є предметом спору у дані справі.

Окрім того, суд наголошує, що надавати оцінку чи відповідає повідомлення про вчинення кримінального правопорушення № 12990 від 30.11.2020 вимогам закону чи ні не має права, оскільки таке повідомлення складається у відповідності до статті 382 Кримінального кодексу України та не підлягає розгляду і оцінці у адміністративному провадженні.

Оскільки, рішення боржником повторно не було виконання без поважних причин старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжук С.С. звернувся до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення № 12990 від 30.11.2020, яке було погоджено начальником відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар А.В. як того і вимагає законодавство України, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Окрім того, суд зазначає, що частиною першою статті 5 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до 1 частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно пункту 1 частини 3, частини 4 стаття 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

За приписами пункту 11 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Частиною першою статті 41 Закону № 1404-VІІІ визначено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до статті 63 Закону № 1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин свідчить, що закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VІІІ можливо лише за умови виконання послідовності вказаних виконавчих дій, а саме:

- накладення на боржника штрафу і перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин);

- накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин);

- звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Якщо після вжиття державним виконавцем усіх заходів примусового виконання рішення боржник відмовляється виконувати рішення немайнового характеру, а виконати його без участі боржника неможливо, державний виконавець звертається до правоохоронних органів із повідомленням про злочин, після чого закінчує виконавче провадження.

Водночас суд зазначає, що невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про вжиття заходів примусового виконання рішення й не свідчить про неможливість його виконання.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 18 червня 2019 року у справі № 826/14580/16 підтримав правову позицію, відповідно до якої накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

За цією позицією накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника, не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Крім того, суд звертає увагу, що за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Частиною третьою статті 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Разом з цим, матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем вказаних приписів чинного законодавства.

Оскаржувана постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 750/9782/16-а, від 7 серпня 2019 року у справі № 378/1033/17, від 4 вересня 2019 року у справі № 286/1810/17, від 7 жовтня 2020 року у справі № 461/6978/19, від 25 листопада 2020 року у адміністративній справі № 554/10283/18.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження № 62688911 від 30.11.2020, не відповідає вимогам та принципам, передбаченим у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийнята необґрунтовано та без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання дій (бездіяльності) протиправними старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжук Сергія Сергійовича щодо:

- формальним та безрезультатним прийняттям постанов про накладення штрафів на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 17.08.2020 та від 30.11.2020 - без їх реального виконання;

- не здійснення виконавцем за своїми обов`язками та правами до положень пункту 1 частини 2, пунктів 1 та 3 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" перевірок виконання боржником відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, дій щодо виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі № 580/2839/19 (судового рішення) та не витребування від боржника звіту з цих питань;

- упередженим та формальним прийняттям повідомлення до Черкаського відділення поліції ГУ НП в Черкаській області від 30.11.2020 при вчинення посадовими особами боржника кримінального правопорушення за статтею 382 КК України, тобто без ідентифікації посад, прізвищ, імен та по батькові, без зазначення ознак даного кримінального правопорушення, умислу конкретних посадових осіб та без додання письмових доказів, що вказують на умисне вчинення посадовою особою (особами) цього кримінального правопорушення, у зв`язку з чим відповідні відомості слідчим не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- упередженим прийняттям виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.11.2020, тобто без ефективного, несвоєчасного і в неповному обсязі вчинення виконавчих дій стосовно завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судового рішення;

- систематичним порушенням, встановлених статтею 28 закону України "Про виконавче провадження" строків надсилання позивачу копії прийнятих рішень (надіслання суду подання (заява) від 27.10.2020, повідомлення до правоохоронного органу та постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.11.2020, то суд зазначає, що встановити порушення у цій частині дій (бездіяльності) протиправними старшого державного виконавця Яжук Сергія Сергійовича можливе лише під час проведення службового розслідування.

Матеріали справи не містять доказів того, що стосовно старшого державного Яжук С.С. було проведе службове розслідування та встановлено не належне виконання ним своїх службових/посадових обов`язків під час виконання вказаного виконавчого провадження, а тому підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 40000 грн суд зазначає таке.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди має бути з`ясована наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи, що матеріали адміністративної справи не містять доказів, які свідчили б про душевні страждання позивача та підтвердження причинного зв`язку між протиправними діями відповідачів і завданням позивачеві від цього моральної шкоди, то відповідно вимога позивача щодо стягнення моральної шкоди не може бути задоволена.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір" та не надала доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 122, 139, 242 - 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжука Сергія Сергійовича направити постанову № 62688911 від 30.07.2020 про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням у відповідності до частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження від 30.11.2020 у виконавчому провадженні № 60688911.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач-1 - старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжук Сергій Сергійович (18001, м. Черкаси, бул. Шевченка, 185)

3) відповідач-2 - начальник відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар Алексина Володимирівна (18001, м. Черкаси, бул. Шевченка, 185);

4) відповідач-3 - відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішення у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (18001, м. Черкаси, бул. Шевченка, 185, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 12.05.2021.

Суддя В.О. Гаврилюк