Справа № 757/42265/20-а
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Лічевецького І.О., секретар судового засідання Романович І.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Дніпровського району управління /інспекції/ з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Ясинецького Олександра Анатолійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И В :

24.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Дніпровського району управління /інспекції/ з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Ясинецького Олександра Анатолійовича, в якому просить:

- визнати дії Головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Дніпровського району управління /інспекції/ з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Ясинецького Олександра Анатолійовича протиправними та скасувати постанову серії АС № від 25 липня 2020 року;

- визнати дії Головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Дніпровського району управління /інспекції/ з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Ясинецького Олександра Анатолійовича протиправними та скасувати акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 25 липня 2020 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року адміністративний позов передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Не погоджуючись з такою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суддею при постановлені ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не було досліджено та враховано обставини отримання ним постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, тому підстави для повернення позовної заяви були відсутні.

Відповідно до ст.312 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач оскаржує постанову серії АС № від 25 липня 2020 року та акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 25 липня 2020 року.

Відповідно до поштового штемпелю на конверті позивачем подано позовну заяву до Печерського районного суду м. Києва 24 вересня 2020 року. (а.с.18)

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що ним було подано позовну заяву саме 22 вересня 2020 року, а спірну постанову отримано лише 13 вересня 2020 року.

З цього доводу, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

За приписами статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, відповідно до частини другої вказаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 КУпАП .

Відповідно до указаної статті скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів із дня набрання постановою законної сили. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною другою статті 291 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 2 ст. 76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що при з`ясуванні обставин щодо дати отримання спірної постанови суддею було встановлено, що позовна заява не містить відповідної інформації з наданням відповідних доказів, тому на виконання приписів ст. 169 КАС України, дану позовну заяву було залишено без руху для зазначення такої інформації із наданням відповідних доказів разом із доказами сплати судового збору.

При цьому, колегія суддів приймає довід апелянта, що в позовній заяві ним дійсно було зазначено про отримання спірної постанови 13 вересня 2020 року, однак погоджується із висновками судді першої інстанції щодо відсутності відповідних доказів.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без руху в частині необхідності надання доказів щодо дати отримання постанови від 25.07.2020 року.

Разом з тим, посилання апелянта в апеляційній скарзі, що він не мав жодного доказу щодо дати отримання спірної постанови, колегією суддів не приймається, оскільки позивач не був позбавлений можливості на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху звернутися до суду з відповідною заявою про поновлення строку на звернення до суду із зазначенням відповідних підстав.

Натомість, позивачем було проігноровано вимоги суду в частині зазначення такої інформації із наданням відповідних доказів взагалі.

Окрім цього, колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 9 ст.120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Тож, з огляду на відбиток поштового штемпелю на конверті датований 24 вересня 2020, яким було надіслано позовну заяву, колегія суддів не вбачає підстав вважати обгрунтованими посилання позивача щодо подання позову 22 вересня 2020.

З огляду на все вищезазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху.

Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною другою цієї статті передбачено, що якщо заяву не буде подано або вказані підстави для поновлення строку звернення до суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Крім того, згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції було надано позивачу можливість скористатися правом на судовий захист, виправити недоліки позовної заяви та надати додаткові пояснення щодо порушених його прав та дотримання строку звернення до суду, натомість позивачем не виконано в повному обсязі вимоги суду, зазначених в ухвалі від 23 грудня 2020 року.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано доказів, які б підтвердили своєчасність звернення його до суду із даним адміністративним позовом у десятиденний строк з дня, коли він дізнався про порушене право.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не усунуто недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року, тому ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2021 року, прийнята на підставі п.1 ч.4 ст.169 та ч.2 ст.123 КАС України, є обґрунтованою.

Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, адже оскаржувану ухвалу суд першої інстанції постановив з дотриманням норм процесуального права, викладені у скарзі міркування та твердження позивача не спростовують правильності висновків суду.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено 11.05.2021 року.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2021 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Дніпровського району управління /інспекції/ з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Ясинецького Олександра Анатолійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

І.О. Лічевецький