Справа № 520/4380/21
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

11 травня 2021 року № 520/4380/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- зобов`язати Красноградський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з належного ОСОБА_1 на праві приватної власності (за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 4841 від 14.09.2019 року) автомобілю, накладений на підставі постанови виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 58640506 від 25.02.2020.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що на належний йому на праві власності транспортний засіб було протиправно накладено арешт на підставі постанови виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 58640506 від 25.02.2020, у зв`язку з чим останній підлягає зняттю.

Ухвалою суду від 23.03.2021 року відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позов, в якому вказано, що на належний позивачу на праві власності транспортний засіб в рамках виконавчого провадження №58640506 не було накладено арешт, оскільки він не був боржником у вказаному провадженні, а було накладено арешт на транспортні засоби Приватного акціонерного підприємства «Єнакіївський металургійний завод». Також представником відповідача вказано, що за результатами вжиття заходів для усунення порушення вимоги п. 10 частини 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та приведення у відповідність до вимог ч. 1 ст. 24, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», 22.04.2020 р. скасовано всі винесені державним виконавцем постанови в ході проведення примусових виконавчих дій по вказаному виконавчому провадженню, в тому числі і постанова про арешт майна боржника від 25.02.2020 p., яка додатково підписана за допомогою КЕП. Інших технічних можливостей для знаття арешту в базі даних МВС України, крім підписання постанови за допомогою Кваліфікованого електронного підпису державний виконавець не має.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником автомобіля марки ЗАЗ-DAEWOO Lanos VIN: НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , днз НОМЕР_4 , 2008 р.в., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 .

Як зазначено позивачем у позовній заяві, належний йому автомобіль шляхом проведення електронних торгів відповідно до протоколу №410805 проведення електронних торгів, що відбулись 06.06.2019 року, організатором яких є Міністерство юстиції України, був відчужений на користь нового власника 06.06.2019, та перереєстровано на нового власника за актом проведення аукціону 22.08.2019 року.

Так, відповідно до наявної в матеріалах справи копії протоколу №410805 проведення електронних торгів, що відбулись 06.06.2019 року, організатором яких є Міністерство юстиції України, за реєстраційним номером лоту 351064 було зареєстровано автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, модель Lanos, 2008 р.в., номер кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_5 .

У подальшому 14.09.2019 року право власності на вказаний автомобіль, згідно договору заключному в ТСЦ 4841, було перереєстровано на позивача.

Водночас, позивачем вказано, що 20.11.2020 року йому стало відомо про те, що на належний йому на праві власності автомобіль накладено арешт у рамках виконавчого провадження № 58640506, як на майно, що належить Єнакієвському металургійному заводу, адреса знаходження: Україна, 87504, Донецька обл., місто Маріуполь, просп. Ілліча, будинок 54, .

З огляду на вказані обставини, позивач звернувся до начальника Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про зняття арешту з належного йому на праві власності майна, проте листом від 19.01.2021 року №1524 був повідомлений про відмову з огляду на обставини того, що він не є стороною відповідного виконавчого провадження, а постанови про арешт майна ОСОБА_1 державними виконавцями не виносились.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 4 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій.

Як передбачено положеннями ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Як передбачено приписами ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

При цьому, приписами ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Положеннями ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Приписами ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що він не отримував будь - яких документів виконавчого провадження стосовно нього. При цьому, позивачем вказано, що 20.11.2020 року йому стало відомо про те, що на належний йому на праві власності автомобіль накладено арешт у рамках виконавчого провадження № 58640506, як на майно, що належить Єнакієвському металургійному заводу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що у провадженні Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Адреса знаходження: 63304, Харківська область, місто Красноград, вулиця Бельовська, будинок 94, знаходиться виконавче провадження № 58640506, про стягнення коштів з Єнакієвського металургійного заводу. Адреса знаходження: Україна, 87504, Донецька обл., місто Маріуполь, просп. Ілліча, будинок 54, .

Отже, матеріали справи свідчать, що 15.03.2019 р. державним виконавцем Красноградського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58640506 з примусового виконання наказу № 905/1203/18 від 05.02.2019 року Господарського суду Донецької області про стягнення з Приватного акціонерного підприємства "Єнакіївський металургійний завод" боргу в сумі 366521,92 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестхолдінг".

В ході проведення виконавчих дій, 22.04.2019 р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та внесено обтяження в Державний реєстр рухомого та нерухомого майна, в тому числі транспортні засоби, що належать Приватному акціонерному підприємству "Єнакіївський металургійний завод", згідно повідомлення Територіального сервісного центру 6345 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України за вх. № 3341 від 22.04.2019 р.

Зі змісту наданого до суду представником відповідача відзиву на позов встановлено, що запит до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України було зроблено з огляду на обставини того, що база даних Міністерства внутрішніх справ України щодо наявності/відсутності транспортних засобів, не була підключена до Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Для виконання вимог ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України, при підключенні бази даних Міністерства внутрішніх справ України, щодо наявності/відсутності транспортних засобів до Автоматизованої системи виконавчих проваджень, при отриманні відповіді 21.02.2020 р. з Міністерства внутрішніх справ України в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, 25.02.2020 р. винесено постанову про арешт майна боржника, яке автоматично підтягується з відповіді Міністерства внутрішніх справ України та надсилається до Міністерства внутрішніх справ України в електронному вигляді, шляхом накладення державним виконавцем кваліфікованого електронного підпису.

Отже, як вказано представником відповідача у поданому до суду відзиві на позов, арешт на транспортні засоби Приватного акціонерного підприємства "Єнакіївський металургійний завод" було накладено двічі 22.04.2019 р. та 25.02.2020 p., на підставі відповідей МВС України, як в паперовому так і в електронному вигляді, шляхом винесення державним виконавцем постанов про арешт майна боржника та надісланням їх для виконання до відповідних відділів МВС України. Так, представником відповідача вказано, що постанова в паперовому вигляді була надіслана на поштову адресу Регіонального сервісного центру МВС України в Харківській області за вих. №7775 від 22.04.2019 року, постанова в електронному вигляді - до бази МВС України, шляхом накладення КЕП 25.02.2020 року Кваліфікованого електронного підпису державного виконавця

Водночас, представником відповідача вказано, що жодною з постанов не накладено арешт на автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO Lanos VIN: НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , днз НОМЕР_6 , 2008 р.в., а було накладено арешт лише на транспортні засоби Приватного акціонерного підприємства "Єнакіївський металургійний завод".

Суд зазначає, що ухвалою від 23.03.2021 року судом, зокрема, витребувано від Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) належним чином засвідчені копії виконавчого провадження №58640506, що стосуються питання накладення арешту на автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO Lanos VIN: НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , днз НОМЕР_4 , 2008 р.в.

Так, на виконання ухвали суду від 23.03.2021 року представником відповідача до суду подано копії листа Територіального сервісного центру 6345 Регіонального сервісного центру в Харківській області Міністерства внутрішніх справ України від 17.04.2019 №31/20/5-104 «Про надання відповіді на запит», постанови про розшук майна боржника від 23.04.2019 року ВП №58640506, постанови про арешт майна боржника від 22.04.2019 року ВП №58640506.

Зі змісту вказаних доказів, наданих відповідачем до суду, судом встановлено, що лист Територіального сервісного центру 6345 Регіонального сервісного центру в Харківській області Міністерства внутрішні х справ від 17.04.2019 року №31/20/5-104 «Про надання відповіді на запит щодо надання інформації про наявність транспортних засобів зареєстрованих за ПАТ «Єнакіївський металургійний завод», , містить в собі відомості стосовно автомобіля ЗАЗ-DAEWOO, модель Lanos, 2008 р.в., номер кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_5 , який і було придбано позивачем за результатами проведення торгів та в подальшому зареєстровано право власності як на транспортний засіб автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO Lanos VIN: НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , днз НОМЕР_4 , 2008 р.в.

Крім того, судом зі змісту наданого до суду представником відповідача відзиву на позов встановлено, що за результатами перевірки матеріалів виконавчого провадження № 58640506, за результатами якої 14.04.2020 р. заступником начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Розумним Сергієм Михайловичем було винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження №56/17/1/20, відповідно до якої визнано дії державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Винник Н.С. такими, що вчинені з порушеннями вимог ч. 1 ст. 24, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»; визнано бездіяльність державного виконавця Красноградського районного відділу 3 реєстраційний номер виконавчого провадження: 58640506 державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Винник Н.С. такою, що порушує вимоги п. 10 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Також, доручено начальнику Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Геті О.С. або особі, яка виконує його обов`язки, провести дії, передбачені абз.2 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та зобов`язати державного виконавця, в провадженні якого перебуває зазначене у п. 1 цієї постанови виконавче провадження, провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, як вказано представником відповідача, на виконання постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження № 56/17/1/20 від 14.04.2020 р. заступника начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Розумного Сергія Михайловича, були вжиті заходи для усунення порушення вимоги п. 10 частини 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та приведення у відповідність до вимог ч. 1 ст. 24, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», в результаті чого 22.04.2020 р. скасовано всі винесені державним виконавцем постанови в ході проведення примусових виконавчих дій по вказаному виконавчому провадженню, в тому числі і постанова про арешт майна боржника від 25.02.2020 p., яка додатково підписана за допомогою кваліфікованого електронного підпису.

Водночас, представником відповідача вказано, що інших технічних можливостей для знаття арешту в базі даних МВС України, крім підписання постанови за допомогою кваліфікованого електронного підпису державний виконавець не має.

Суд зазначає, що ухвалою від 08.04.2021 року було витребувано від Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) належним чином засвідчені копії постанови про накладення арешту на майна від 25.02.2020 року, винесеної в рамках виконавчого провадження № 58640506, а також доказів її скасування, у випадку якщо її було скасовано.

На виконання ухвали суду від 08.04.2021 року відповідачем до суду подано копії виконавчого провадження №58640506.

Так, зі змісту наданих до суду доказів встановлено, що відповідно до постанови державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про арешт майна боржника, винесеної в рамках виконавочого провадження №.04.2019 року, що закреслено із зазначенням дати 25.02.2020 року накладено арешт на транспорті засоби, зокрема, пункт 92 автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 .

Отже, зазначеною постановою державного виконавця було накладено арешт, належний позивачу на праві власності.

Водночас, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що постановою заступника начальника відділу Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 22.04.2020 року в рамках виконавчого провадження №58640506 було винесено постанову про скасування процесуального документу, а саме постанови про арешт майна боржника від 25.02.2020 року, що видав Винник Надія Сергіївна при примусовому виконанні наказу №905/1203/18, виданому 05.02.2019 року.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на обставини того, що матеріали справи містять докази того, що в рамках виконавчого провадження №58640506 було накладено арешт на належний позивачу на праві власності автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO Lanos кузов НОМЕР_3 , 2008 р.в., а також з огляду на те, що відповідачем було надано докази скасування такого арешту, але як було повідомлено суду позивачем вказані відомості не було внесено до відповідних реєстрів, то суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з належного ОСОБА_1 на праві приватної власності (за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 4841 від 14.09.2019 року) автомобілю, накладеного на підставі постанови виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 58640506 від 25.02.2020.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем не надано достатніх доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (вул. Бельовська, буд. 94, м. Красноград, Харківська обл., 63304) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Красноградський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з належного ОСОБА_1 на праві приватної власності (за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 4841 від 14.09.2019 року) автомобілю, накладений на підставі постанови виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 58640506 від 25.02.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_7 ) сплачену суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 (вул. Маршала Малиновського, буд. 16, м. Миколаїв, 54003, код ЄДРПОУ - 34236908).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.