Справа № 361/822/17
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 травня 2021 року №361/822/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування завданої шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови надати талони на проїзд до посвідчення інваліда III групи на право на пільги, що видане Броварським горсобезом 28.04.1993 року, серія НОМЕР_1 ;

- зобов`язати відповідача надати позивачу талони на проїзд до посвідчення інваліда III групи на право на пільги, що видане Броварським горсобезом 28.04.1993 року, серія НОМЕР_1 ;

- визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання належної відповіді на звернення позивача від 08.08.2016, де не немає жодного слова про правові підстави відмови надання талонів з посиланням на Закони і також немає роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення;

- зобов`язати відповідача надати вмотивовану та обґрунтовану відповідь на заяву позивача відповідно ст. ст. 15, 19, 20 Закону України " Про звернення громадян";

- відшкодувати ціну проїзних документів на поїзд №121 від 22.08.2016 в розмірі 236 грн., та згідно з проїзним документом на поїзд №284 від 24.08.2016 в розмірі 211 грн., та витрати в сумі 300 грн., на проїзд маршрутних таксі в обидві сторони, шляхом стягнення з відповідача коштів в сумі 747 грн., (сімсот сорок сім) матеріальних збитків;

- стягнути з відповідача моральні збитки в сумі 1000 грн.

30.03.2017 позивач подав до суду першої інстанції заяву про збільшення позовних вимог, в якій, додатково до заявлених в первісно поданому позові вимог, просив:

- визнати протиправними дії відповідача за незабезпечення його санаторно-курортним лікуванням в 2016 році;

- визнати протиправними дії відповідача за не внесення змін в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків, де він рахується як інвалід війни III групи та надання йому довідки від 31.05.2016, що він має пільги як інвалід війни III групи;

- зобов`язати відповідача внести зміни в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків та зареєструвати його як особу, яка має пільги встановлені для інвалідів війни II групи, та зобов`язати відповідача надати відповідну довідку;

- компенсувати матеріальні збитки за недотриману путівку на санаторне курортне лікування в розмірі 3000 гривен та стягнути з відповідача кошти в розмірі 3747 грн. (три тисяч сімсот сорок сім) матеріальних збитків загальної суми з урахуванням заявленої суми в первісному позові;

- стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 6000 грн. (шість тисяч гривен) загальної суми з урахуванням заявленої суми в первісному позові.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2017 року у задоволенні клопотання позивача про прийняття заяви про збільшення розміру позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування відмови в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог судом першої інстанції зазначено про заявлення позивачем нових позовних вимог, з новими підставами і предметом позову, що суперечить вимогам статті 51 КАС України. При цьому судом першої інстанції роз`яснено право на звернення до суду в загальному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2017 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про прийняття заяви про збільшення розміру позовних вимог, оскільки вказана ухвала не підлягає окремому оскарженню. Також зазначено, що заперечення на таку ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2017 адміністративний позов задоволений частково.

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області щодо ненадання ОСОБА_1 талонів на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області надати позивачу талони на право одержання проїзних документів (квитків) згідно посвідчення серії НОМЕР_1 .

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, що полягають у порушенні вимог статті 19 Закону України "Про звернення громадян" при розгляді звернення (заяви) позивача від 08 серпня 2016 року.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області повторно розглянути звернення позивача від 08 серпня 2016 року у порядку та терміни, передбачені Законом України "Про звернення громадян".

Решту позовних вимог залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2018 постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2017 скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування завданої шкоди - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області щодо ненадання позивачу талонів на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно із 50-відсотковою знижкою їх вартості.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області надати позивачу талони на право одержання проїзних документів (квитків) згідно посвідчення серії НОМЕР_1 .

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, що полягають у порушенні вимог статті 19 Закону України "Про звернення громадян" при розгляді звернення (заяви) позивача від 08 серпня 2016 року.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області повторно розглянути звернення позивача від 08 серпня 2016 року у порядку та терміни, передбачені Законом України "Про звернення громадян".

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області щодо незабезпечення позивача санаторно-курортним лікуванням в 2016 році.

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області щодо надання довідки від 31.05.2016, що позивач має пільги як інвалід війни ІІІ групи.

В решті позовних вимог відмовлено.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції розглядаючи викладені позивачем в апеляційній скарзі заперечення щодо ухвали суду першої інстанції від 23.05.2017, якою відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, дійшов висновку, що судом першої інстанції вказану ухвалу постановлено незаконно та необґрунтовано, оскільки позивач мав законне право на збільшення позовних вимог, адже станом на 30.03.2017 судовий розгляд даної справи закінчений не був.

Постановою Верховного Суду від 23.12.2020 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2018 скасовано та справу направлено на новий судовий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

При прийнятті цієї постанови Верховний Суд виходив з того, що при поданні 30.03.2017 заяви про збільшення позовних вимог позивачем були наведені обставини протиправності дій відповідача, відмінні від обставин, наведених на обґрунтування первісних вимог, а тому зміст додатково заявлених позивачем вимог свідчить, що вони містять інший предмет та інші підстави, що вказує на заявлення інших, нових вимог, які полягають у визнанні протиправними інших дій відповідача та зобов`язанні вчинити інші дії, та мають інше обґрунтування, про що правильно було зазначено судом першої інстанції в ухвалі від 23.05.2017.

У зв`язку з цим Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов неправильного висновку щодо необґрунтованості та незаконності ухвали суду першої інстанції від 23.05.2017 про відмову в задоволенні клопотання позивача про прийняття заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Також суд касаційної інстанції зазначив, що судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач має посвідчення інваліда ІІІ групи, видане 28.04.1993, а також посвідчення інваліда ІІ групи, видане 04.04.2007.

Тобто, викладені обставини свідчать про встановлення позивачу іншої групи інвалідності (ІІ), яка не відповідає групі (ІІІ), зазначеній в посвідченні, виданому 28.04.1993, на підставі якого позивачем заявлені вимоги.

При цьому, оцінка вказаним обставинам судами попередніх інстанцій не надана, правомірність/неправомірність, з дослідженням та встановленням відповідних фактів на підставі належних та допустимих доказів, з викладенням мотивування їх прийняття/не прийняття, вказаних обставин судами попередніх інстанцій також не встановлена.

Водночас, як убачається з приписів Угоди про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них, підписаною Урядами Республіки Молдова, Російської Федерації, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, 12 березня 1993 року, яка набрала чинності для України, якою передбачені спірні в цій справі права, нею передбачені відмінні пільги, в залежності від групи інвалідності відповідної особи.

У зв`язку з цим Верховний Суд дійшов висновку щодо необхідності направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини п`ятої статті 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

12.01.2021 матеріали справи №361/822/17 надійшли на адресу Київського окружного адміністративного суду та за результатами автоматизованого розподілу були передані для розгляду судді Панченко Н.Д.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 (суддя Панченко Н.Д.) прийнято адміністративну справу №361/822/17 до свого провадження, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

28.01.2021 до суду надійшла заява позивача від 25.01.2021 про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, згідно якої позивач просить суд:

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області відшкодувати позивачу матеріальні збитки в розмірі 100 000 грн. (сто тисяч гривень) та стягнути дані кошти з відповідача;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області відшкодувати позивачу моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн. (один мільйон гривень) та стягнути дані кошти з відповідача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.01.2021 (суддя Панченко Н.Д.) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд справи у відкритому судовому засіданні в присутності сторін за правилами загального позовного провадження.

30.03.2021 на адресу суду від судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д. надійшла заява про самовідвід.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 (суддя Панченко Н.Д.) задоволено заяву судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д. про самовідвід.

Матеріали адміністративної справи №361/822/17 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

За результатами повторного автоматизованого розподілу 31.03.2021 матеріали адміністративної справи №361/855/17 були передані для розгляду судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 адміністративну справу прийнято до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О.

Цією ж ухвалою прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 від 25.01.2021 про збільшення розміру позовних вимог.

12.04.2020 на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

29.04.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення розгляду справи неупередженим, незалежним та безстороннім судом та відвід головуючого судді Дудіна С.О., у якій позивач просить суд усунути суддю Дудіна С.О. від розгляду справи та передати справу №361/822/17 на розгляд іншим суддям Київського окружного адміністративного суду відповідно до ст.31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач зазначив, що суддею Дудіним С.О. не було розглянуто заяву ОСОБА_1 від 12.04.2020 про забезпечення права позивача на розгляд справи в судовому засіданні за його присутності та розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Так, за твердженнями позивача, суддя Дудін С.О. відмовив позивачу у слуханні справи у відкритому судовому засіданні в присутності сторін, що позбавило ОСОБА_1 права на розгляд справи у його присутності.

На думку позивача, вказане свідчить про упереджене ставлення судді Дудіна С.О. до ОСОБА_1 , про заінтересованість судді в результаті розгляду справи та створення ним перешкод у доступі позивачу до правосуддя.

Оскільки суддя Дудін С.О. у період з 26.04.2021 по 11.05.2021 (включно) перебував у щорічній відпустці, вказана заява була передана судді для розгляду 12.05.2021.

Розглянувши вказану заяву про відвід судді Дудіна С.О., суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частиною першою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як зазначалося вище, позивач у заяві про відвід судді зазначив про те, що суддею Дудіним С.О. не було розглянуто його заяву про розгляд справи в судовому засіданні у присутності позивача за правилами загального позовного провадження, що свідчить про упереджене ставлення судді до позивача, заінтересованість судді в результаті розгляду справи та створення перешкод у доступі позивачу до правосуддя.

Суд зазначає, що зі змісту доводів, які наведені ОСОБА_1 у заяві про відвід судді Дудіна С.О. вбачається, що позивач виявив незгоду з процесуальними рішеннями та діями суду, а отже, дана заява не містить підстав для відводу судді, які визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Жодних інших доказів на підтвердження існування об`єктивних обставин, які б свідчили про сумніви у неупередженості або об`єктивності судді Дудіним С.О. позивачем суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 27, 28 і 30 рішення у справі "Фей проти Австрії" (заява від 24.02.1993 №255), п.42 рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 73903174).

З огляду на вказане, суд вважає, що зазначені позивачем обставини в обґрунтування заяви про відвід не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. у вирішенні даної адміністративної справи, у зв`язку з чим заява позивача про відвід судді Дудіна С.О. в адміністративній справі №361/822/17 не підлягає задоволенню, як невмотивована.

Частиною четвертою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне матеріали даної справи передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 36-40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Визнати відвід судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. у справі №361/822/17 необґрунтованим.

2. Матеріали адміністративної справи №361/822/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування завданої шкоди, - передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Дудін С.О.