Справа № 500/1977/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/1977/20 пров. № А/857/1699/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Стельмаха П.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Тернопільський області та апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року (суддя - Баб`юк П.М., час ухвалення - 12:25 год., місце ухвалення - м.Тернопіль, дата складання повного тексту - 10.12.2020р.),

в адміністративній справі №500/1977/20 за позовом Лановецької міської ради Тернопільської області до Головного управління Держгеокадастру в Тернопільський області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 ,

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У серпні 2020 року позивач Лановецька міська рада Тернопільської області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Держгеокадастру в Тернопільський області, в якому просив: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :02:004:1098, площею 0,2500 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; 2) зобов`язати відповідача скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :02:004:1098, площею 0,2500 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідач ГУ Держгеокадастру в Тернопільський області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_1 у наданому суду першої інстанції поясненні на позовну заяву із позовними вимогами не погодився, просив відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, викладену у листі від 01.04.2020 №18-19-0.62-2107/2-20, у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:1098. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:1098, площею 0,2500 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

З цим рішенням суду першої інстанції від 08.12.2020 року не погодився відповідач ГУ Держгеокадастру в Тернопільський області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, судом неповно з`ясовано обставими, що мають значення для справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що за результатами розгляду звернення Лановецької міської ради від 27.02.2020 року за №295/03-11 щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :02:004:1098, Головним управлінням Держгеокадастру в Тернопільській області надано відповідь від 01.04.2020 №18-19-0.62-2107/2-20 про неможливість скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі ч.10 ст.24 Закону України "Про державний земельний кадастр". Вказує апелянт, що чинним законодавством не визначено механізму встановлення вини заявника у нездійсненні державної реєстрації речового права на земельну ділянку протягом одного року з дня державної реєстрації такої земельної ділянки. Встановлення вини особи, яка не зареєструвала речове право впродовж року не входить до компетенції державного кадастрового реєстратора. Тому, прийняття рішення щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки за таких умов без надання доказів розпорядником земель щодо встановлення факту вини особи унеможливлює прийняття позитивного рішення. Водночас, ознака винності діяння особи є обов`язковою умовою в даному випадку.

За результатами апеляційного розгляду апелянт ГУ Держгеокадастру в Тернопільський області просить скасувати рішення суду першої інстанції від 08.12.2020 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

З рішенням суду першої інстанції від 08.12.2020 року також не погодився третя особа ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду є незаконним і необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, без всебічного з`ясування обставин справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що позовна заява Лановецької міської ради не відповідає вимогам статті 160 КАС України, а тому суд першої інстанції незаконно відкрив провадження у справі. Також апелянт вказує, що ОСОБА_1 не був обізнаний щодо рішення Лановецької міської ради від 20.08.2018 за №345, а також не отримував вказане рішення, а тому відсутня його вина у не реєстрації речового права на земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:1098 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Отже, відмова відповідача у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :02:004:1098 є правомірною. Суд першої інстанції не врахував норм ст.24 Закону України "Про державний земельний кадастр", а також безпідставно не врахував пояснень третьої особи.

За результатами апеляційного розгляду апелянт ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції від 08.12.2020 року і прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач Лановецька міська рада Тернопільської області подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить цю апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 08.12.2020 року залишити без змін.

Третя особа ОСОБА_1 надав також суду апеляційної інстанції заяву з процесуальних питань, в якій просить закрити провадження у даній справі №500/1977/20 у зв`язку із тим, що 13.04.2021 року проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:1098 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а отже виникли приватно-правові відносини і такий спір не підлягає розгляду в адміністративному суді. До заяви третьою особою додано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.04.2021 року за №252487278.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які взяли участь в засіданні суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційні скарги у даній адміністративній справі необхідно задоволити частково, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звертався до Лановецької міської ради із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність.

Рішенням Лановецької міської ради №846 від 05 жовтня 2017 року надано дозвіл ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,2500 га. для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2 в межах населеного пункту (а.с. 6).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.07.2020 №НВ-020 відділ у Лановецькому районі Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області 22.03.2018 на основі проекту землеустрою вніс відомості про земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:1098, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , до Державного земельного кадастру (а.с. 7).

20.04.2018 Лановецькою міською радою прийнято рішення №345 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 в м. Ланівці, та передачу земельної ділянки у власність", яким затверджено поданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,2500 га за кадастровим номером :02:004:1098 для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2 в межах населеного пункту. Також, даним рішенням Лановецька міська рада зобов`язала громадянина ОСОБА_1 здійснити державну реєстрацію прав на земельну ділянку відповідно до умов чинного законодавства (а.с. 11).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №210925563 від 01.06.2020 речове право на земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:1098 на той час не було зареєстровано (а.с. 10).

Лановецька міська рада звернулася з листом від 27.02.2020 року №295/03-11 до Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області з вимогою скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :02:004:1098 на підставі статті 24 Закону України "Про державний земельний кадастр", в зв`язку із тим, що протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване через бездіяльність ОСОБА_1 (а.с. 12).

У відповідь Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області листом від 01.04.2020 №18-19-0.62-2107/2-20 повідомило про неможливість скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі ч.10 ст.24 Закону України "Про державний земельний кадастр", зазначаючи, що чинним законодавством не визначено механізму встановлення вини заявника у нездійсненні державної реєстрації речового права на земельну ділянку протягом одного року з дня державної реєстрації такої земельної ділянки (а.с. 13).

Не погоджуючись із відмовою відповідача скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, позивач звернувся з даним позовом до адміністративного суду.

Суд апеляційної інстанції вирішуючи питання щодо можливості розгляду цієї справи за позовом Лановецької міської ради Тернопільської області в порядку адміністративного судочинства, враховує наступне.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. Відповідач - це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Статтею 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Із змісту наведених вище правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов`язковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю суб`єктів владних повноважень у сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону. Однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - суб`єкт владних повноважень.

При цьому, юрисдикція адміністративних судів поширюється не на всі публічно-правові спори, а лише на ті спори, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і для яких законом не встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Приватноправові відносини відрізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що завданням цивільного судочинства, відповідно до ст.2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; 13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Суд апеляційної інстанції враховує, що із матеріалів адміністративної справи та змісту позову Лановецької міської ради видно, що спір у справі, що розглядається, стосується скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :02:004:1098, площею 0,2500 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовувались тим, що протягом року з дня здійснення державної реєстрації вказаної вище земельної ділянки речове право на неї не було зареєстровано громадянином ОСОБА_1 .. Вказував також позивач, що у зв`язку із бездіяльністю відповідача щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки, територіальна громада Лановецької міської ради позбавлена можливості використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, надавати її в оренду або передавати у власність іншим громадянам.

Водночас, колегія суддів зазначає, що матеріалами адміністративної справи, а саме витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.04.2021 року за №252487278, підтверджується, що 13.04.2021 року проведено державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:1098 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Таку реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку проведено на підставі рішення Лановецької міської ради №345 від 20.04.2018 року.

Таким чином, спір у розглядуваній справі стосується права власності ОСОБА_1 на вказану вище земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:1098 по АДРЕСА_1 .

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що розглядуваний спір на даний час має приватноправовий характер, оскільки обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права та інтересу конкретної особи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Однак, участь суб`єкта владних повноважень не є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень - не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції, як уже було вказано судом вище, є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням хоча б однією зі сторін публічних владно-управлінських функцій.

Разом з тим, приватно-правові відносини, серед іншого, вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що заявлений Лановецькою міською радою спір про скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :02:004:1098, площею 0,2500 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1 , не може здійснюватись у порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в п.24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п.1 ст.6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскаржене рішення суду першої інстанції від 08.12.2020 року необхідно скасувати і провадження у справі за відповідним позовом Лановецької міської ради закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України (справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства).

Одночасно, відповідно до статей 239, 319 КАС України, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки провадження в даній адміністративній справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України (справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства), тому позивачеві роз`яснюється, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду, і такий розгляд справи повинен здійснюватись в порядку господарського судочинства.

Також позивачеві роз`яснюється про наявність у нього права протягом 10 днів з дня отримання ним копії цієї постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду про закриття провадження у справі звернутися до цього суду апеляційної інстанції із письмовою заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у такій заяві позивача має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Така заява позивача розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження, і за результатами розгляду постановляється ухвала про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Тернопільський області та апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року в адміністративній справі №500/1977/20 за позовом Лановецької міської ради Тернопільської області до Головного управління Держгеокадастру в Тернопільський області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - скасувати.

Провадження в адміністративній справі №500/1977/20 за позовом Лановецької міської ради Тернопільської області до Головного управління Держгеокадастру в Тернопільський області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 07.05.2021 року