Справа № 380/10778/20
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 р. м. Чернівці Справа № 380/10778/20

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними дій та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. Військова частина НОМЕР_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Про стягнення виконавчого збору від 11.11.2020р. у виконавчому провадженні ВП №63568252 державного виконавця Франківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романяк Назарія Олеговича, щодо стягнення з Військової частини НОМЕР_1 у виконавчого збору у сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

1.2. Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцького П.Д. від 20.01.2021 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 повернуто позивачеві.

1.3. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 року ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.01.2021 скасовано, справу направлено до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

1.4. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу № 380/10778/20 передано для розгляду судді Чернівецького окружного адміністративного суду Анісімову О.В.

1.5. Ухвалою суду від 30.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Розгляд справи призначено по суті на 06.05.2021 р.

1.6. 05.05.2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами за його відсутності. Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотання про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

У зв`язку з викладеним, суд, керуючись частиною 3 статті 194 та частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), визнав за можливим здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.1. 11.11.2020 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романяком Н.О. відкрито виконавче провадження №63568252 щодо виконання виконавчого листа №600/899/20-а від 13.10.2020 року, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період часу з 15 вересня 2016 року по 01 лютого 2018 року включно.

2.2. 11.11.2020 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романяком Н.О. в рамках виконавчого провадження №63568252 винесено постанову про стягнення виконавчого збору, згідно якої постановлено стягнути з Військової частини НОМЕР_1 виконавчий збір у розмірі 20000,00 грн.

2.3. Позивач не погоджується з прийнятою відповідачем постановою про стягнення виконавчого збору, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

3.1. В обґрунтування позовних вимог, згідно позову та доданих до нього матеріалів, представник позивача зазначає наступне.

3.2. Так, стверджує про те, що рішення суду, по якому видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження, виконано військовою частиною в повному обсязі, а саме 16.11.2020 р. здійснено зарахуванням на картковий рахунок ОСОБА_1 загальної суми 19769,38 грн. (грошової компенсації за 42 календарних дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період часу з 15.09.2016 р. по 16.09.2019 р. та індексацію грошового забезпечення за період часу з 15.09.2016 р. по 01.02.2018 р. включно), що підтверджується відомістю розподілу витрат Військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2020 р. №201116РВ41.

3.3. При цьому, вказує, що виконавче провадження відкрито не за місцем проведення виконавчих дій, оскільки відповідно до вимог командування ДШВ та відповідних планів ГШ ЗСУ Військова частина НОМЕР_1 з 01 липня по 06 жовтень 2020 р. в повному складі була залучена до бойового залагодження та підготовці до виконання завдань за призначенням в районі Операції об`єднаних Сил та розташовувалась в польових умовах на загальновійськовому полігоні «Широкий Лан» (Миколаївська обл.). З 06.10.2020 р., відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 №3771 № 117/33т-сд від 06.10.2020 р. Військова частина НОМЕР_1 в повному складі була передислокована до Луганської обл. та залучена до виконання завдань за призначенням в районі проведення операції Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічи і стримуванні агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях. Таким чином, юридична особа-Військова частина НОМЕР_1 змінила місце свого перебування. В пункті постійної дислокації ( АДРЕСА_1 ) залишилась оперативна група призначена для охорони військового об`єкта (військового містечка № НОМЕР_3 , яке є власністю МОУ), без повноважень здійснювати фінансово-господарські операції.

3.4. Окрім цього, на переконання представника позивача оскаржувана постанова є протиправною також з огляду на те, що згідно неї підлягає стягнення з позивача виконавчий збір за примусове виконання рішення немайнового характеру, однак до Франківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшов виконавчий лист майнового характеру, оскільки стягнення індексації грошового забезпечення носить матеріальний характер та підлягає грошовій оцінці. Таким чином, виконавчий збір має обраховуватися згідно ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIІI, а саме у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

3.5. Звертає увагу суду також на те, що Військова частина НОМЕР_1 виконала рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.09.2020 р. повністю без будь-яких примусових дій та заходів державної виконавчої служби у добровільному порядку. На момент винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 11.11.2020 р. державним виконавцем не було розпочато дій спрямованих на примусове виконання судового рішення, яке виконано позивачем добровільно, про що повідомив виконавця безпосередньо стягувач заявою від 17.11.2020 р. Отже, у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору, у розмірі, який визначений у спірній постанові (20 000грн.), отже, така постанова не відповідає вимогам ст.ст. 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIІI.

Позиція відповідача

3.6. Відповідач правом на подання відзиву, передбаченого статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не скористався, при цьому згідно клопотання від 05.05.2021 року представник відповідача просив розглядати спір на розсуд суду та надав суду витребувані ухвалою від 30.04.2021 року матеріали виконавчого провадження №63568252.

IV. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4.1. Заяв та клопотань, окрім зазначених у розділі І цього рішення, від учасників справи до суду не надходило.

V. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

5.1. Постановою державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романяка Н.О. від 11.11.2020 року відкрито виконавче провадження №63568252 щодо виконання виконавчого листа №600/899/20-а від 13.10.2020 року, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період часу з 15 вересня 2016 року по 01 лютого 2018 року включно (а.с. 92-93, 95).

5.2. 11.11.2020 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романяком Н.О. в рамках виконавчого провадження №63568252 винесено постанову про стягнення виконавчого збору, згідно якої постановлено стягнути з Військової частини НОМЕР_1 виконавчий збір у розмірі 20000,00 грн. В даній постанові також зазначено, що виконавчий збір стягується за примусове виконання рішення немайнового характеру у відповідності до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 6, 91).

5.3. Дослідженням матеріалів справи судом також встановлено, що 16.11.2020 р. позивачем здійснено зарахуванням на картковий рахунок ОСОБА_1 загальної суми 19769,38 грн. за призначенням грошове забезпечення, що підтверджується відомістю розподілу витрат Військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2020 р. №201116РВ41 (а.с. 7).

5.4. Листом від 17.11.2020 року №2907 Військова частину НОМЕР_1 повідомила відповідача про добровільне виконання рішення по ВП №63568252 в повному обсязі, а саме нараховано та виплачено суму 18562,68 грн. компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за 42 календарних дня та 1507,76 грн. індексації грошового забезпечення за період з 04 листопада 2016 року по 01 лютого 2018 року включно (а.с. 12).

5.5. 27.01.2021 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романяком Н.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №63568252 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із надходженням заяви ОСОБА_1 від 17.11.2020 року про виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду №600/899/20-а від 13.10.2020 року (а.с. 77-78).

VІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

6.1. Предметом цього позову є постанова державного виконавця державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романяка Н.О. від 11.11.2020 року по виконавчому провадженню №63568252 про стягнення виконавчого збору з Військової частини НОМЕР_1 у розмірі 20000,00 грн.

6.2. Отже, при розгляді цієї справи, суд має надати зазначеній постанові оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права.

6.3. Так, статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

6.4. Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

6.5. У відповідності до статті 1 Закону № 1404-VIII (в редакції чинній на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

6.6. Отже, відкриття виконавчого провадження свідчить про примусове виконання рішення суду, оскільки боржник (у нашому випадку Військова частина НОМЕР_1 ) його добровільно не виконала.

6.7. За змістом статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

6.8. За змістом частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

6.9. Згідно частин 1-4 статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

6.10. За приписами пунктів 1-6 частини 5 статті 27 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

6.11. Отже, приймаючи одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову і про стягнення з боржника виконавчого збору, державний виконавець діє правомірно відповідно до норм чинного законодавства.

6.12. Також, частиною 9 статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

6.13. Отже, аналізуючи зазначене слід прийти до висновку, що:

- частина перша та друга статті 27 Закону №1404-VIII встановлюють загальні правила стягнення виконавчого збору виконавцем;

- стаття 27 Закону №1404-VIII передбачає винятковий перелік підстав, коли виконавчий збір не стягується;

- виконавчий збір стягується за примусове виконання рішення суду, початком якого є відкриття виконавчого провадження у справі.

6.14. У свою чергу, аналіз положень Закону №1404-VIII свідчить про те, що обов`язковою передумовою стягнення виконавчого збору є вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

6.15. Відповідно до частини 1 статті 42 Закону № 1404-VІІІ, кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

6.16. Водночас, зміст викладених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що умовою для стягнення виконавчого збору (за виключенням визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) є початок примусового виконання, відкриття якого здійснюється з огляду на відповідний виконавчий документ. При цьому, виконавець одночасно із відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. Стягнення з боржника виконавчого збору є обов`язком виконавця, спрямованим на перерахування цих коштів до Державного бюджету України.

6.17. Окрім цього, відповідно до пункту 8 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону (далі - Інструкція №512/5).

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

6.18. Відтак, положення Закону № 1404-VIII та Інструкції № 512/5, в аспекті спірних правовідносин, свідчать про те, що стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження, виконавець зобов`язаний зазначити про стягнення з боржника суми виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону, яка підлягає стягненню. Тобто, вирішення питання про стягнення виконавчого збору при відкритті виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

6.19. При цьому, суд звертає увагу на положення частини статті 40 Закону № 1404-VIII, а саме згідно її частини 1 у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

6.20. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини 1 статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною 9 статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини 1 статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом (частина 3 статті 40 Закону № 1404-VIII).

6.21. Суд звертає увагу на правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладену у його постанові від 25 березня 2020 року у справі №815/688/18, яка свідчить про те, що примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено законом.

Тобто, вирішення питання про стягнення виконавчого збору безумно пов`язувалося з відкриттям виконавчого провадження.

6.22. Така судова практика щодо того, що примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а звернення стягувача із заявою про повернення виконавчого документа не звільняє боржника від обов`язку сплати виконавчого збору, мала місце доволі тривалий час (як приклад, постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 808/3791/16).

6.23. Водночас, Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №2540/3203/18 дійшла висновку, що обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору є вчинення державним виконавцем дій, направлених на примусове виконання рішення суду, та фактичне стягнення суми боргу.

6.24. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові 11.03.2021 року справа №2540/3203/18 щодо застосування норм права вказала на наступне:

39. Закон № 1404-VIII є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією (йдеться про Інструкцію №512/5), розробленою відповідно до законів № 1403-VIII і № 1404-VIII, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню.

40. Отже, положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог вказаних законів, та такі, що не можуть їм суперечити, у тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

41. Так, положення частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII зобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.

42. Вказані положення частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII кореспондуються з нормою абзацу четвертого пункту 8 розділу III Інструкції.

43. Натомість частина друга статті 27 Закону № 1404-VIII передбачає, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

44. При цьому пункт 21 розділу ІІІ Інструкції встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону № 1404-VІІІ, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 вказаного Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

45. Виходячи зі змісту наведеної вище норми Інструкції у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору. Відтак законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.

46. Крім цього, пунктом 20 розділу ІІІ Інструкції визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону № 1404-VIII. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

47. За таких обставин Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.»

6.25. Суд звертає увагу, що попри те, що позивачем не зазначено, а судом не встановлено підстав, передбачених частиною 9 статті 27 Закону №1404-VIII, за яких виконавчий збір не стягується, а саме виконання позивачем рішення до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, судом у цій справі встановлено, що 16.11.2020 р. позивачем у добровільному порядку виконано рішення суду та здійснено зарахуванням на картковий рахунок ОСОБА_1 загальної суми 19769,38 грн. за призначенням грошове забезпечення, що підтверджується відомістю розподілу витрат Військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2020 р. №201116РВ41 (а.с. 7).

6.26. З матеріалів виконавчого провадження №63568252 убачається, що державний виконавець не проводив виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом №600/899/20-а від 13.10.2020 року, виданим Чернівецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період часу з 15 вересня 2016 року по 01 лютого 2018 року включно, а також державний виконавець не стягнув у примусовому порядку суму, зазначену у вказаному виконавчому листі.

6.27. Таким чином, суд вважає, що у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у спірній постанові, а отже, така постанова не відповідає вимогам статті 27 Закону № 1404-VIII.

6.28. Крім того, щодо розміру виконавчого збору згідно оскаржуваної постанови суд також зазначає наступне.

6.29. Як встановлено судом в оскаржуваній постанові зазначено, що виконавчий збір стягується за примусове виконання рішення немайнового характеру у відповідності до частини 3 статті 27 Закону України Про виконавче провадження, а відтак, суд приходить до висновку, що розмір виконавчого збору визначено відповідачем щодо виконання рішення немайнового характеру.

6.30. Суд наголошує, що виконавче провадження №63568252 відкрито щодо виконання виконавчого листа №600/899/20-а від 13.10.2020 року, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період часу з 15 вересня 2016 року по 01 лютого 2018 року включно.

6.31. Роз`яснення щодо визначення характеру позовних вимог викладено у постановах Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 та Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5, де, зокрема, зазначено, що до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

6.32. При визначенні характеру позову необхідно врахувати, що окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи. Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

6.33. За практикою Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі Щокін проти України, вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, безпідставне стягнення податків і зборів, є майновою.

6.34. Суд зазначає, що при визначенні характеру позову як майнового слід врахувати, що майновим характером наділене рішення щодо вимоги права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що піддається грошовій оцінці. Об`єктом рішення немайнового характеру навпаки виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

6.35. Згідно положень статті 63 Закону № 1404-VIII рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення є рішенням немайнового характеру, порядок виконання якого встановлений у розділі VIII Закону № 1404-VIII.

6.36. Таким чином, рішення немайнового характеру не має ціни, тому розмір виконавчого збору визначається у залежності від суб`єкта боржника з урахуванням положень частини 3 статті 27 Закону № 1404-VIII.

6.37. Натомість, рішення майнового характеру прямо впливає на майновий стан фізичної чи юридичної особи, а відтак розмір виконавчого збору визначається у відповідності до положень частини 2 статті 27 Закону № 1404-VIII.

6.38. У цій справі зміст виконавчих дій свідчить про майновий характер виконуваного рішення. Про такий характер виконуваного рішення вказує також те, що виконавче провадження №63568252 закінчено постановою відповідача від 27.01.2021 року згідно заяви стягувача ОСОБА_1 від 17.11.2020 року внаслідок виконання позивачем рішення шляхом здійснення 16.11.2020 р. зарахуванням на картковий рахунок ОСОБА_1 загальної суми 19769,38 грн. за призначенням грошове забезпечення.

6.39. Відтак, суд вважає, що державним виконавцем невірно визначено характер виконуваного рішення, що мало наслідком порушення відповідає вимог статті 27 Закону № 1404-VIII в частині визначення розміру виконавчого збору.

6.40. Надаючи оцінку доводам представника позивача щодо неналежного місця вчинення виконавчих дій, суд зазначає наступне.

6.41. Так, частиною 1 статті 24 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

6.42. Тобто, відповідно до вимог Закону №1404-VIII, місце виконання рішення напряму пов`язане з боржником, та може визначатися лише за однієї з трьох ознак: 1) місцем проживання боржника; 2) місцем перебування боржника; 3) місцезнаходження майна боржника.

6.43. Представник позивача у цій справі стверджує, що Державний виконавець Франківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романяк Н.О. в порушення вище зазначених нормативно-правових актів та Законів України не здійснив перевірки місця знаходження боржника (Військової частини НОМЕР_1 , яка станом на 11.11.2020р. не знаходиться у м. Львові) відповідних доручень іншим органам державної виконавчої служби не надавав та протиправно виніс постанову про стягнення виконавчого збору від 11.11.2020 р. ВП63568252 за місцем реєстрації боржника.

6.44. Однак, позивачем не надано суду доказів, які свідчили про зміну місця перебування Військової частини НОМЕР_1 , а зазначені вище доводи ґрунтуються лише на листах старшого оперативного групи Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 до відповідача від 17.11.2020 року №2849 та №2850 (а.с. 10-11).

6.45. Відтак, суд вважає такі доводи необґрунтованими та такими, що не можуть ставитися в основу протиправності оскаржуваної постанови.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

7.1. Аналізуючи зазначене вище у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романюка Н.О. від 11.11.2020 року про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню №63568252 щодо стягнення з Військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у сумі 20000,00 грн.

7.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

7.3. Відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваної позивачем постанови, а тому, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

8.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

8.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1538 від 20.11.2020 року (а.с. 15).

8.3. Оскільки позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача зазначені вище судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250, 287 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Військової частини НОМЕР_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними дій та скасування постанови задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романяка Н.О. від 11.11.2020 року про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню №63568252 щодо стягнення з Військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у сумі 20000,00 грн.

3. Стягнути на користь Військової частини НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) судові витрати у вигляді сплаченого згідно платіжного доручення №1538 від 20.11.2020 року судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.
У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Відповідач Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79044, м. Львів, вул. Конотопська, буд. 6/8, ).

Суддя О.В. Анісімов