Справа № 662/1028/18
Суддя: Берлімова Ю. Г.
Дата ухвалення: 2021-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 662/1028/18
Провадження № 2-а/653/40/21
У Х В А Л А

іменем України

07 квітня 2021 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря Волвенко А.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Зайцева М.П.

представник третьої особи Замостного О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору патрульної поліції Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області Петрова Юрія Миколайовича та інспектора сектору патрульної поліції Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області Білокобили Олександра Сергійовича, третя особа на стороні відповідачів ГУНП в Херсонській області про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

До Генічеського районного суду Херсонської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до інспектора сектору патрульної поліції Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області Петрова Юрія Миколайовича та інспектора сектору патрульної поліції Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області Білокобили Олександра Сергійовича, третя особа на стороні відповідачів ГУНП в Херсонській області про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень.

У вказаному позові позивач просить визнати протиправними дії інспекторів сектору реагування патрульної поліції Новотроїцького відділення поліції Генічеського відділу поліції Головного Управління національної поліції у Херсонській області Петрова Юрія Миколайовича та Білокобили Олександра Сергійовича щодо застосування до нього фізичної сили та спеціальних засобів у вигляді кайданок, яке мало місце 10 грудня 2017 року в смт. Новотроїцьке, Херсонської області під час складання відносно нього протоколу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП та доставлення його проти волі до Новотроїцької районної лікарні та відділу поліції. Зазначає, що ним не ставиться під сумнів законність постанови Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 січня 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, але він не може погодитися із тим, що працівники поліції діяли відносно нього незаконно, це й стало підставою для звернення до суду із позовом.

В судовому засіданні представник третьої особи Замостний О.І. заявив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки дії відповідача, про оскарження яких зазначає позивач, не створюють для позивача будь-яких юридичних прав та/чи обов`язків, отже такі правовідносини не є публічно-правовими, та не можуть бути розглянуті в порядку КАС України. За таких обставин спір у цій справі не є адміністративним, оскільки відповідачі при застосуванні спеціальних засобів впливу (застосування кайданків, доставлення до лікарні та відділу поліції) здійснювали не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні дії, оцінка яким надається під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Зайцев М.П. при вирішенні питання про закриття провадження у справі поклались на розсуд суду.

Суд вислухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач просить визнати протиправними дії інспекторів сектору реагування патрульної поліції Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області Петрова Юрія Миколайовича та ОСОБА_2 щодо застосування до нього фізичної сили та спеціальних засобів у вигляді кайданок, яке мало місце 10 грудня 2017 року в смт. Новотроїцьке, Херсонської області під час складання відносно нього протоколу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП та доставлення його проти волі до Новотроїцької районної лікарні та відділу поліції. При цьому позивач зазначив, що ним не ставиться під сумнів законність постанови Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 січня 2018 року, яка набрала законної сили та якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, але він не може погодитися із тим, що працівники поліції діяли відносно нього незаконно. Протиправні дії вищезазначених інспекторів виразились в застосуванні до ОСОБА_3 фізичної сили та кайданок, його незаконному затриманні, незаконному доставлянні до Новотроїцького ВП вважає, що вказані дії вчиненні з грубим порушенням чинного Законодавства України та такими, що завдали йому матеріальну та моральну шкоду, чим порушили його гарантоване конституційне право на недоторканість особи.

З постанови Новотроїцького районного суду Херсонської області вбачається, що 16 січня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння) та ст. 185 КУпАП (злісна непокора законній вимозі працівників поліції), а саме за фактом протиправних дій ОСОБА_1 10 грудня 2017 року. Під час судового засідання, останній вину у скоєних правопорушеннях не визнавав, скаржився на протиправні дії відносно нього працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , в результаті чого суддею було допитано вказаних інспекторів та інших свідків, проте в судовому засіданні не було встановлено протиправної поведінки та дій вищевказаних інспекторів, а покази ОСОБА_3 та його свідка оцінені судом критично.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Статтею 29 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам. Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.

В силу ч. 1 ст. 44 Закону поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Статтею 45 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено застосування спеціальних засобів.

Позивач зазначає, що поліцейським щодо нього були перевищені межі застосованих примусових заходів, що він і оскаржує в порядку адміністративного судочинства.

Проте, суд не може надавати оцінку зазначеним в позові правовідносинам, оскільки, такі правовідносини не є публічно-правовими правовідносинами в розумінні норм КАС України.

Так, статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Основного Закону України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

За змістом частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Стосовно "порушеного права", за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес".

Стосовно поняття "охоронюваний законом інтерес" в тому ж Рішенні Конституційного Суду України вказано, що воно означає правовий феномен, який:

а) виходить за межі змісту суб`єктивного права;

б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони;

в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб;

г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права;

д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом;

є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом.

Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

При цьому, в даному випадку, обраний позивачем спосіб захисту, як оскарження дій працівників поліції щодо перевищення поліцейськими передбачених законом меж, не створить для скаржника жодних юридичних прав та/чи обов`язків, отже такі правовідносини не є публічно-правовими, та не можуть бути розглянуті в порядку КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 2 ст. 239 КАС України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

За таких обставин спір у цій справі не є адміністративним, оскільки відповідачі при застосуванні спеціальних засобів впливу (застосування кайданків, доставлення до відділу поліції) здійснювали не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні дії, оцінка яким вже була надана під час розгляду справи про адміністративне правопорушення Новотроїцьким районним судом Херсонської області.

Тому, оскільки позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідачів не пов`язані з вирішенням публічно-правового спору, то провадження по справі підлягає закриттю.

При цьому, у разі якщо позивач вважає, що інспекторами поліції були перевищені їх службові повноваження, він має право оскаржити дії відповідача в порядку Кримінального процесуального кодексу України для встановлення обставин справи за застосування відповідних заходів впливу.

Відповідно до ч.2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Пунктом 5 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, враховуючи, що провадження у справі закрито, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернуту сплачений судовий збір у розмірі 705,00 гривень (відповідно до квитанції №1 від 16 квітня 2018 року).

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 169, 238, 239, 256, 293-294 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору патрульної поліції Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області Петрова Юрія Миколайовича та інспектора сектору патрульної поліції Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області Білокобила Олександра Сергійовича, третя особа на стороні відповідачів ГУНП в Херсонській області про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень - закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 705 (сімсот п`ять) гривень 00 копійок, сплачений відповідно до квитанції № 1 від 16 квітня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Генічеський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 12 квітня 2021 року.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова