Справа № 334/239/21
Суддя: Фетісов М. В.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 29.04.2021
Справа № 334/239/21
Провадження № 2-а/334/39/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Фетісова М.В., за участі секретаря судового засідання Боднар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПП в Запорізькій області ДПП, в якому просить скасувати постанову серії ГАА № 489346 від 09.01.2021 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП щодо нього, справу про адміністративне правопорушення закрити

Позов обґрунтовує тим, що постановою серії ГАА №489346 від 09.01.2021 його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Вважає постанову незаконною, оскільки вона не містить інформації в який саме час було вчинене адміністративне правопорушення. Також в постанові відсутня інформація щодо конкретної вимоги та взагалі інформація про нормативний акт який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Жодних свідків вчинення ним правопорушення не було. Також йому не пред`явили показання, які були зафіксовані приладами та технічними засобами із функцією фото- і кінозйомки. Всі мої пояснення щодо відсутності в його діях складу правопорушення були проігноровані та не прийняті до уваги при складанні протоколу та винесенні постанови про адміністративні правопорушення.

16.02.2021 представником відповідача наданий відзив на позов, відповідно до якого під час несення служби в м. Запоріжжі, було виявлено особу, яка порушила вимоги ч.2. ст.44-3 КУпАП. Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 18.01.2021 відкрите провадження у справі та витребувані у відповідача матеріали справи про адміністративне правопорушення, в якій прийнята оскаржувана постанова. Витребувані докази надані суду 16.02.2021.

Позивач ОСОБА_1 , в судовому засіданні позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримав. Пояснив, що обов`язок носити захисну маску під час карантину порушує його конституційне право вільно дихати, яке не може бути обмежене.

Представник відповідача УПП в Запорізькій області ДПП в судове засідання 05.04.2021 та 29.04.2021 не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи належним чином. Причини неявки не повідомив. Заяву про розгляд справи за його відсутності не надав.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА №489346 від 09.01.2021, ухваленою поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП капралом поліції Хижняком Владиславом Олеговичем, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у супермаркеті «Амстор» без засобів індивідуального захисту, що щільно затуляють органи дихання: рот, ніс, а саме маски, респіратора, у тому числі виготовлених самостійно, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності і накладене стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно зі статтею 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1988 №6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення», орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її повноважність згідно з вимогами пункту 3 частини 1 статті 293 КУпАП.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за частиною 2 статті 44-3 КУпАП.

Згідно х вимогами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - Постанова № 1236) в редакції, чинній станом на 09.01.2021, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19.12.2020 до 28.02.2021 на території України установити карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Приписами статті 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: (1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; (2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); (3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; (4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, передбачені частиною другою статті 44-3 Кодексу. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Суд встановив, що винесення поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП капралом поліції Хижняком Владиславом Олеговичем оскаржуваної постанови на місці вчинення правопорушення відповідає вимогам ст. 258 КУпАП.

При цьому, при складені оскаржуваної постанови позивач не оспорював вчинене порушення і накладене на нього стягнення, що є підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП. Вказану обставину суд встановив на підставі того, що оскаржувана постанова відповідних записів не містить, а протокол про адміністративне правопорушення як додаток до постанови не наданий позивачем.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Оскаржувана постанова містить всі вищезазначені відомості, а отже відповідає вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП.

Враховуючи вказане, суд відхиляє аргументи позивача про те, що постанова не містить часу вчинення правопорушення та нормативний акт, який передбачає адміністративну відповідальність, оскільки вимога про зазначення часу вчинення правопорушення ч. 2 ст. 283 КУпАП не передбачена. А нормативний акт, який передбачає відповідальність поліцейським зазначений - ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

За приписами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на відповідача.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і відповідно процедури розгляду адміністративної справи за цим фактом, представником відповідача наданий диск з відеофайлом, на якому зафіксований факт перебування позивача у громадській споруді - магазині без засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски. При цьому, рот він прикрив шарфом-хомутом, а ніс знаходиться без захисту.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи та оцінюючи досліджені судом докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність факту вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності згідно з оскаржуваною постановою, недоведеність існування підстав для визнання протиправною та скасування постанови.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню.

Аргумент позивача про те, що введення обмежень на період дії карантину у вигляді заборони перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, порушує його конституційне право вільно дихати та встановлене підзаконним нормативно-правовим актом є необґрунтованим, оскільки таке право Конституцією України не передбачене, а обмеження встановлене на підставі закону - КУпАП.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6-9, 139, 244-246, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя або безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складене 05.05.2021.

Реквізити сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, .

Суддя: