Справа № 160/13667/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 березня 2021 року Справа №160/13667/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши матеріали адміністративного позову депутата Апостолівської міської ради Петелько Анатолія Васильовича до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області про визнання рішення протиправним, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява депутата Апостолівської міської ради Петелько Анатолія Васильовича , у якій позивач просить скасувати рішення № 1827 від 12.03.2019 року "Про погодження отримання гірничого відводу Жовтокам`янського родовища Криворізькому заводу ПрАТ "ХайдельбергЦемент Україна" за межами населеного пункту селища Жовтого" яким погоджено отримання гірничого відводу Жовтокамянського родовища ділянка №3 вапняків та глини, яке знаходиться за межами населеного пункту біля селища Жовтого Апостолівського району Дніпропетровської області- Криворізькому заводу ПрАТ "ХайдельбергЦемент Україна", в зв`язку з тим, що отримання гірничого відводу порушує права власника земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером №:03:001:0130, площею 3, 1801 га та №:03:001:0131 площею 4.5153 га що на праві приватної власності належить ОСОБА_2 та іншим 26 власникам земельних паїв, та як таке що прийняте при встановленому факту конфлікту інтересів - як незаконне.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 160/13667/20. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ознайомившись з матеріалами справи, судом встановлено наступне.

12 березня 2019 року на 66 сесії VII скликання Апостолівською міською радою прийнято рішення № 1827 "Про погодження отримання гірничого відводу Жовтокам`янського родовища Криворізькому заводу ПрАТ "ХайдельбергЦемент Україна" за межами селища Жовтого".

Позивач Петелько Анатолій Васильович на день подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду даної позовної заяви мав статус депутата Апостолівської міської ради 7 скликання.

Водночас із даним позовом депутат Апостолівської міської ради Петелько Анатолій Васильович звернувся на підставі статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України та рішення Конституційного Суду України від 27 травня 2008 року з метою захисту прав членів територіальної громади міста Апостолове в якому, зокрема, зазначено, що передаючи земельну ділянку під розробку Криворізькому заводу ПрАТ "ХайдельбергЦемент Україна" Апосталівська міська рада Дніпропетровської області не врахувала того факту, що в гірничий відвід попали земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером № :03:001:0130, площею 3, 1801 га та № :03:001:0131 площею 4, 5153 га, які на праві приватної власності належать громадянці ОСОБА_2 та громадянину ОСОБА_3 .

Так, депутат Апостолівської міської ради Петелько Анатолій Васильович, вважаючи, що таким рішення порушено права ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на розпорядження земельними ділянками, звернувся до суду з даною позовною заявою.

Згідно з частинами п`ятою, восьмою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 19 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання як вирішення за дорученням відповідних рад питань про продаж, передачу в оренду, концесію або під заставу об`єктів комунальної власності, які забезпечують спільні потреби територіальних громад і перебувають в управлінні районних, обласних рад, а також придбання таких об`єктів в установленому законом порядку.

Відповідно до частини 5 статті 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно із статтями 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як установлено матеріалами справи, депутат Апостолівської міської ради Петелько Анатолій Васильович звернувся до адміністративного суду з позовом про скасування рішення № 1827 від 12.03.2019 року "Про погодження отримання гірничого відводу Жовтокам`янського родовища Криворізькому заводу ПрАТ "ХайдельбергЦемент Україна" за межами населеного пункту селища Жовтого" яким погоджено отримання гірничого відводу Жовтокамянського родовища ділянка №3 вапняків та глини, яке знаходиться за межами населеного пункту біля селища Жовтого Апостолівського району Дніпропетровської області- Криворізькому заводу ПрАТ "ХайдельбергЦемент Україна", в зв`язку з тим, що отримання гірничого відводу порушує права власників земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером №:03:001:0130, площею 3, 1801 га та №:03:001:0131 площею 4.5153 га що на праві приватної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з правомірністю розпорядження органом місцевого самоврядування спірною земельною ділянкою, оскільки вважає, що земельна ділянка, стосовно якої міська рада прийняла рішення, належать на праві приватної власності громадянці ОСОБА_2 та громадянину ОСОБА_3 .

Отже, у цій справі існує невирішений спір про право на земельну ділянку, що виключає можливість його розгляду за правилами адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності (постійного користування) на земельні ділянки.

Вищевикладене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними у постанові від 29 травня 2018 року по справі № 495/5913/14-а.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 16 ЦК одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

З наведеного можна зробити висновок про те, що правовідносини, які склалися між органом місцевого самоврядування та громадянами власниками землі, є цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі, оскільки в цьому випадку є спір про право цивільне, а саме про визнання прав, свобод та інтересів, що виникають із земельних відносин.

Та обставина, що позивач має статус депутата міської ради, а відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, не змінює правової природи спірних правовідносин та не робить цей спір публічно-правовим, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Визнання недійсним рішення відповідача впливає на права третьої особи, а тому в цьому випадку існує спір про право, що у свою чергу унеможливлює його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

При цьому судом було встановлено, що 28 серпня 2019 року ОСОБА_2 зверталася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Апостолівської міської ради, в якому просила суд визнати протиправним та нечинним рішення Апостолівської міської ради за №1827 від 12 березня 2019 року «Про погодження отримання гірничого відводу Жовтокам`янського родовища Криворізькому заводу ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» за межами селища Жовтого» з моменту його прийняття.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 року в адміністративній справі №160/8330/19 було відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі №160/8330/19 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Апостолівської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення та роз`яснено позивачу, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 року в адміністративній справі №160/8330/19 була залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.11.20169 року та постановою Верховного Суду від 31.03.2020 року.

При цьому, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції, Верховний Суд зазначив, що спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень. У справі, що розглядається, оскаржуються рішення органу місцевого самоврядування, відповідно до якого погоджено отримання гірничого відводу Жовтокам`янського родовища Криворізькому заводу ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна».Таким чином, у цьому випадку Апостолівська міська рада, шляхом прийняття рішення № 1827 від 12 березня 2019 року, як орган місцевого самоврядування, реалізувала своє право на розпорядження комунальним майном від імені територіальної громади, а тому має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном, тобто є рівноправним суб`єктом господарських відносин. За таких обставин, суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що у справі, яка розглядається, Апостолівська міська рада виступає як суб`єкт господарських правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин. Таким чином, Верховний Суд, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, дійшов висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Відтак, спірні правовідносини у справі пов`язані з розпорядженням міською радою майном, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, зокрема надання дозволу ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» на отримання гірничого відводу Жовтокам`янського родовища Криворізькому заводу, тобто права цивільного, тому позов у справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що спір про визнання протиправним та нечинним рішення Апостолівської міської ради № 1827 від 12 березня 2019 року, яким погоджено отримання гірничого відводу Жовтокам`янського родовища Криворізькому заводу ПрАТ «Хайдельберг Цемент Україна» за межами селища Жовтого, не відповідає всім ознакам публічно-правового спору, а тому не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів. За таких обставин, спір у цій справі не може вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.

Зокрема, судом було встановлено, що в провадженні Апостолівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Апостолівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення №1827 від 12.03.2019 року.

Окремо суд звертає увагу, що при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Таким чином, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.

Аналогічна правова позиція щодо визначення судової юрисдикції у справах з аналогічним предметом позову міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 727/10968/17, від 03.04.2019 у справі № 727/1002/17, від 05.06.2019 у справі № 666/944/15-а, від 05.06.2019 у справі № 367/5344/17.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що спір у цій справі не має публічно-правового характеру та не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, а тому не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів та повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність закрити провадження у справі та роз`яснити позивачу, що даний спір віднесено до юрисдикції загальних місцевих судів.

Відповідно до частини п`ятої статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках, визначених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 238, частини 1 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовною заявою депутата Апостолівської міської ради Петелько Анатолія Васильовича до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області про визнання рішення протиправним - закрити.

Роз`яснити позивачу право звернення з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що на підставі ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя С.І. Озерянська