Справа № 440/3154/21
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення позовної заяви
26 квітня 2021 рокум. ПолтаваСправа №440/3154/21

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Шевяков І.С., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

01.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо непроведення остаточного розрахунку при звільненні з військової служби ОСОБА_1 у запас Збройних Сил України;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 09.09.2017 по 17.12.2020 включно.
Ухвалою суду від 06.04.2021 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви упродовж десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду: документа про сплату судового збору в розмірі 908 грн; заяви про поновлення строку звернення до суду з викладенням обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку з відповідними доказами на їх підтвердження.
21.04.2021 на усунення недоліків позовної заяви представником позивача подано до суду, зокрема, заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.
У поданій заяві представник позивача пояснювала пропуск строку звернення до адміністративного суду тим, що після винесення судом рішення від 26.11.2020 у справі №440/5236/20, 21.12.2020 на банківську картку позивача було зараховано кошти в сумі 6857,07 грн, причому позивачу не було зрозуміло, хто є платником даної суми та призначення платежу. Позивач припускав, що дана виплата це є саме виплата відповідачем грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, однак повної і достовірної інформації про вказану фінансову операції ОСОБА_1 не мав, оскільки про виконання судового рішення та про виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій відповідач ОСОБА_1 не повідомляв. Лише у січні 2021 року позивачу була надана довідка-розрахунок грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки №74 від 23.12.2020, з якої слідує, що нарахована ОСОБА_1 сума вказаної грошової компенсації становить 6961,49 грн, тобто, більше, аніж він отримав, тож, позивач вважав, що виплата йому компенсації за невикористану додаткову відпустку проведена не в повному обсязі і очікував на доплату та виплату компенсації середнього заробітку за час розрахунку при звільненні. Не дочекавшись доплат упродовж січня-лютого 2021 року, 01.03.2021 ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою, зокрема, щодо отримання інформації про проведені йому виплати. Представником позивача було направлено на адресу відповідача адвокатський запит. На адвокатський запит відповідачем була надана відповідь від 03.03.2021 за вих.№6/52/32-207, якою повідомлено, що рішення суду від 26.11.2020 у справі №440/5236/20 виконано в повному обсязі, а також повідомлено про те, що прохання щодо стягнення з військової частини середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку, не підлягає задоволенню. Тож, саме з моменту отримання відповіді на адвокатський запит позивачеві стало достеменно відомо про проведення з ним остаточного розрахунку, та після відмови відповідача у виплаті компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, ОСОБА_1 дізнався про порушення його майнових прав, з метою захисту яких і звернувся до суду 01.04.2021, тобто в межах місячного строку.
Проаналізувавши аргументи, наведені в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає, що такі підстави не можуть бути визнані поважними, виходячи із наступного.
Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно зі частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Із доданих до клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду документів та зі змісту самого клопотання суд встановив, що відповідно до виписки по надходженням по картці/рахунку ОСОБА_1 21.12.2020 на банківську картку позивача було зараховано кошти в сумі 6857,07 грн.
У клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 фактично припускав, що дана виплата це є саме виплата відповідачем грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, однак повної і достовірної інформації про вказану фінансову операції не мав.
З цього приводу суд відзначає, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.
Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Таким чином, саме 21.12.2020 є днем, коли ОСОБА_1 повинен був дізнатися, що зараховані на його банківський рахунок кошти у сумі 6857,07 грн - це є саме виплата відповідачем грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 у справі №440/5236/20.
А зі змісту заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду суд встановив, що вже у січні 2021 року позивачу була видана довідка-розрахунок грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки №74 від 23.12.2020.
А відтак, суд констатує, що у січні 2021 року позивач вже достеменно знав про порушення своїх прав бездіяльністю відповідача щодо проведення остаточного розрахунку при звільненні з військової служби.
Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку слід вважати лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Твердження представника позивача про те, що ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою для отримання інформації про проведені йому виплати і тільки після отримання відповіді від відповідача 03.03.2021 позивач дізнався про порушення своїх прав, не є поважними причинами пропуску строку звернення.
Позивач вже з 20.12.2020 знав або повинен був знати про порушення своїх прав непроведенням остаточного розрахунку при звільненні з військової служби в належному розмірі, проте, позивач, як мінімум протягом двох місяців не вчиняв жодних дій, пов`язаних із підготовкою до судового оскарження або встановлення причин та обставин невиплати зазначених виплат, натомість зі запитом, за наслідками якого отримані копії платіжних документів та інформація про проведені відповідачем виплати, на які посилається позивач, останній звернувся лише 01.03.2021, що свідчить про пропуск встановленого законом строку для звернення до адміністративного суду.
Крім того, позивач 16.03.2021 вже звертався до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні; стягнення за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні зі служби в загальній сумі 331 612,50 грн.
Позовні вимоги ОСОБА_1 у цій справі №440/3154/21 та вимоги, викладені у позовній заяві у справі №440/2259/21, хоча і по різному сформульовані, проте є аналогічними за змістом.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 у справі №440/2259/21 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, у зв`язку її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України. Надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви упродовж десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду, зокрема, заяви про поновлення строку на звернення до суду з викладенням обґрунтування поважності причин пропуску такого строку з відповідними доказами на їх підтвердження. Позивач вимоги ухвали суду від 22.03.2021 у справі №440/2259/21 не виконав, натомість 29.03.2021 представником позивача до відкриття провадження в адміністративній справі було подано заяву про відкликання позовної заяви. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 у справі №440/2259/21 позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачеві.
Наведені обставини також свідчать про бездіяльність особи, яка звернулась до за судовим захистом.
Суд зауважує, що інших поважних причин пропуску строку для звернення до суду з цим позовом позивачем не вказано.
Оскільки позивач дізнався про порушення своїх прав ще у січні 2021 року, та з урахуванням того, що належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для звернення до суду протягом трьох місяців, позивач суду не надав, суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.
Відтак, у задоволенні клопотання позивача про поновлення цього строку належить відмовити.
У силу частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 належить повернути позивачу.
Керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.
Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення цієї ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII.

Суддя І.С. Шевяков