Справа № 192/579/21
Суддя: Тітова О. О.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/579/21
Провадження № 2-а/192/8/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Тітової О.О., з участю секретаря - Петльованого Д.А., розглянувши у в смт Солоне Дніпропетровської області в спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

29 квітня 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про скасування постанови БАБ №214336 від 13 квітня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно постанови БАБ №214336 від 13.04.2021 винесеної ПОГ Дніпровського РУП капітаном поліції Скоромним Віталієм Володимировичем його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 13.04.2021 10 год. 05 хв. в с.Святовасилівка по вул..Центральна, 8 на території Святовасилівської СЗШ він здійснив стоянку Т.З. «Hyundai Santa Fe» д.н. НОМЕР_1 на тротуарі, чим порушив вимоги п.15.10 ПДР України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач вважає постанову необґрунтованою, зазначає, що в постанові не зазначено об`єктивної сторони інкримінованого йому правопорушення. Визначитись чи дійсно автомобіль стояв на тротуарі та чи місце де стояв автомобіль є тротуаром неможливо. З позивача не брались пояснення під час розгляду справи, свідків зазначеного правопорушення не було, не зазначено в постанові яким пішоходам перешкоджав автомобіль. Якщо автомобіль стояв на тротуарі, не зазначено чи було менше 2 метрів для проходу пішоходів, оскільки стоянка на тротуарах де є ще 2 метри для проходу пішоходів не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, вважає, що постанова винесена з порушенням порядку та на нічим не підтверджених припущеннях та необґрунтованих домислах поліцейського Скоромного В.В .

За таких обставин винесена постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області 30 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, ПОГ Дніпровського РУП капітаном поліції Скоромним Віталієм Володимировичем винесена постанова серія БАБ №214336 від 13.04.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб`єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

13 квітня 2021 року ПОГ Дніпровського РУП капітан поліції Скоромний Віталій Володимирович виніс постанову про адміністративне правопорушення, в якій зазначив, що 13.04.2021 ОСОБА_1 вчинив порушення ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Суть правопорушення: керуючи транспортним засобом Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належність ОСОБА_1 АДРЕСА_1 на території Святовасилівської СЗШ водій ОСОБА_1 здійснив стоянку ТЗ Hyundai Santa Fe днз НОМЕР_1 на тротуарі, чим порушив вимоги п. 15.10 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Суд зауважує, що копія постанови про накладення адміністративного стягнення серія БАБ №214336 від 13.04.2021 дуже поганої якості та майже не читається.

Статтею ст.245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією фіксування адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 у справі № 5-рп/2015, у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно з вказаним рішенням словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 58, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вказаного, розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №214336 від 13.04.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, надавати пояснення, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призвів до порушення процесуальних прав позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Окрім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

В постанові зазначено про порушення позивачем п.15.10 Правил дорожнього руху щодо заборони стоянки на тротуарі.

Пункт 15.10 Правил дорожнього руху визначає місця заборони стоянки.

Пункт 15.10 «б» визначає, що забороняється стоянка на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Пункт 15.10 «в» визначає, що забороняється стоянка на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Враховуючи копію постанови серії БАБ №214336 від 13.04.2021 дуже поганої якості, суд позбавлений можливості самостійно визначитись із підпунктом п.15.10 ПДР, за порушення якого було накладено адміністративне стягнення на позивача та виходить з викладеної в постанові суті правопорушення щодо стоянки автомобіля позивача на тротуарі.

Відповідачем в постанові серія БАБ №214336 від 13.04.2021 зазначено, що до постанови додаються фото правопорушення та пояснення свідків.

Відповідно до положень ст. 258 КУпАП у випадках, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова відповідно до вимог статті 283 КУпАП або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису).

Всупереч вимогам ст.258 КУпАП відповідач не залишив повідомлення позивачу про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил стоянки, що зафіксовані у режимі фотозйомки про що вказано в постанові серії БАБ №214336 від 13.04.2021. Під час розгляду справи доказів протилежного суду відповідачем не надано.

Крім того, в порушення ст.258 КУпАП докази на підтвердження того, що позивач порушив п.15.10 Правил дорожнього руху України, йому разом з постановою серії БАБ №214336 від 13.04.2021 не направлені.

В постанові серії БАБ №214336 від 13.04.2021 не вказані свідки на пояснення яких посилається ПОГ Дніпровського РУП капітан поліції Скоромний В.В. під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Суду доказів порушення позивачем - ОСОБА_1 п.15.10 Правил дорожнього руху України також не надано.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови відповідачем суду не надано, доводи позивача не спростовані належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.3 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд, враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України вважає, що судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 241-247, 257-263, 286, 295, 297 КАС України, ст.ст. 122, 245, 246, 247, 252, 254, 258, 276, 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії БАБ № 214336 від 13 квітня 2021 року, винесену ПОГ Дніпровського РУП капітаном поліції Скоромним Віталієм Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. - скасувати, а справу відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, як суб`єкта владних повноважень, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 11.05.2021 року.

Суддя О.О. Тітова