Справа № 460/8507/20
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2021-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2021 року м. Рівне№ 460/8507/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації (далі по тексту - відповідач) про визнання незаконним та скасування розпорядження Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації на утримання надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю віком до 18 років у розмірі по 20 % з діючого рахунку до повного погашення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання відновити ОСОБА_1 виплату надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.12.2017.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що спільно з ним проживає дитина з інвалідністю - його дочка ОСОБА_2 , за якою він фактично здійснює догляд. З 17.03.2017 позивачу була призначена державна соціальна допомога на дітей з інвалідністю. Проте, з листа відповідача від 31.08.2020 №3162/02-19/20 позивачу стало відомо про здійснення перерахунку призначеної допомоги через зняття надбавки на догляд з 01.12.2017 у зв`язку з навчанням ОСОБА_2 в КЗ «Острозькій спеціальній школі №1 І-ІІІ ступенів» Рівненської обласної ради. З огляду на вказане, відповідач вважає, що позивач не має можливості здійснювати постійний фактичний догляд за дитиною з інвалідністю та, відповідно, не має права на призначення надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю. Такі дії відповідача позивач вважає протиправним, оскільки згідно з статтею 3 Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", при призначенні та виплаті надбавки на догляд застосовуються відповідно статті 4-17 цього Закону. Так, за правилами статті 14 вказаного Закону, у разі влаштування дитини з інвалідністю віком до 18 років до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання виплата державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю у повному розмірі відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виникли ці обставини. Відтак, на думку позивача, відповідач міг припинити виплату йому надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю лише в разі влаштування його дочки до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання. Разом з тим, довідкою Комунального закладу "Острозька спеціальна загальноосвітня-інтернат І-ІІІ ступенів" Рівненської обласної ради від 15.09.2020 №179 підтверджується, що дочка позивача, ОСОБА_2 , навчається і знаходиться на неповному державному утриманні. Також, довідкою Довговільської сільської ради Березнівського району Рівненської області від 12.11.2020 №1299 підтверджується, що ОСОБА_2 проживає разом з позивачем. Тому, позивач вважає, що підстав для припинення виплати йому надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю та, відповідно, відмови для призначення (відновлення виплати) такої надбавки у відповідача не було, а тому просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовував тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю віком до 18 років, яка призначена на період з 17.03.2017 по 14.03.2020 та з 15.03.2020 по 14.03.2032, разом з надбавкою на догляд (медичний висновок дійсний до 15.03.2032). Проте, відповідно до довідки №180 від 15.09.2020 відповідачу став відомий факт навчання дочки ОСОБА_2 у КЗ «Острозька спеціалізована школа» з 06.11.2017. Вказує, що суми державної соціальної допомоги та надбавки на догляд, якщо остання призначена, надміру виплачені одержувачу внаслідок зловживань з його боку (внаслідок подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо), стягуються на підставі рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення.

Відповідач зазначає, що на цій підставі було проведено перерахунок призначеної державної соціальної допомоги, так як позивач не мав права на надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю з 01.12.2017 року. Сума переплати становить 10671,47 грн., яка утримується згідно розпорядження УСЗН Володимирецької РДА №581 від 07.02.2020.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Володимирецької РДА, як отримувач державної соціальної допомоги на дітей з інвалідністю віком до 18 років з надбавкою на догляд на дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та на дочку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Державна соціальна допомога на дитину з інвалідністю (дочку ОСОБА_2 ) позивачу була призначена з 17.03.2017 по 14.03.2020 та з 15.03.2020 по 14.03.2032, разом з надбавкою на догляд (медичний висновок дійсний до 15.03.2032).

Проте, у зв`язку з встановленням на підставі довідки КЗ «Острозька спеціальна школа №1 І-ІІІ ступенів» Рівненської обласної ради №180 від 15.09.2020 факту навчання дочки позивача - ОСОБА_2 , у даному навчальному закладі, починаючи з 06.11.2017, відповідачем проведено перерахунок призначеної державної соціальної допомоги, так як на думку останнього позивач не мав права на надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю з 01.12.2017 року.

Сума переплати становить 10671,47 грн., яка утримується згідно оспорюваного розпорядження Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації №581 від 07.02.2020.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом, що відповідно до Конституції України гарантує особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю право на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України та їх соціальну захищеність шляхом встановлення державної соціальної допомоги на рівні прожиткового мінімуму, є Закон України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" від 16.11.2000 № 2109-III (далі - Закон № 2109).

Відповідно до статті 1 Закону № 2109, право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років.

Частиною 1 статті 3 Закону № 2109 передбачено, що особам з інвалідністю з дитинства I групи встановлюється надбавка на догляд за ними в розмірі: особам з інвалідністю з дитинства, віднесеним до підгрупи А I групи, - 75 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; особам з інвалідністю з дитинства, віднесеним до підгрупи Б I групи, - 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з частиною 4 статті 3 Закону № 2109, надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років призначається одному з батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які не працюють, не навчаються (крім заочної форми навчання), не проходять службу, не займають виборну посаду і фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю. Надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років також призначається одному з батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, у відпустці без збереження заробітної плати, у разі якщо дитина з інвалідністю потребує домашнього догляду, і вони фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю. Одному з батьків, прийомних батьків, батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу, усиновителів, опікуну, піклувальнику надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю підгрупи А, а також одинокій матері (одинокому батьку) надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю призначається незалежно від факту роботи, навчання, служби.

При цьому, частиною 6 статті Закону № 2109 передбачено, при призначенні та виплаті надбавки на догляд застосовуються відповідно статті 4-17 цього Закону.

Аналіз конструкції вказаної вище норми дозволяє прийти до висновку про те, що призначення та виплата надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю здійснюються на тих самих умовах, що й призначення та виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства і дітям з інвалідністю віком до 18 років, визначених статтями 4-17 Закону № 2109.

Відповідно до статті 14 Закону № 2109, виплата у повному розмірі державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства в разі влаштування їх до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виникли ці обставини.

У разі влаштування дитини з інвалідністю віком до 18 років до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання виплата державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю у повному розмірі відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виникли ці обставини.

При зміні одержувачем державної соціальної допомоги місця проживання виплата цієї допомоги продовжується відповідною місцевою державною адміністрацією за новим місцем проживання. Виплата державної соціальної допомоги продовжується з того часу, з якого вона була припинена за попереднім місцем проживання.

Тобто, виплата надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю припиняється з першого числа місяця, за наступним місцем, у якому таку дитину було влаштовано до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання.

Умови призначення та порядок надання і виплати надбавок на догляд за особами з інвалідністю з дитинства та дітьми з інвалідністю віком до 18 років визначає Порядок надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затверджений спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства фінансів України від 30.04.2002 № 226/293/169 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.05.2002 за № 466/6754 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 3.2 Порядку, до державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю віком до 18 років призначається надбавка на догляд за ними.

Надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років призначається одному з непрацюючих батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю.

Пунктом 3.9 Порядку встановлено, що для призначення надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю одному з батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які не працюють, не навчаються (крім заочної форми навчання), не проходять службу, не займають виборну посаду і фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, додатково до документів, зазначених у пункті 2.4 цього Порядку, подаються:

заява про призначення надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю;

копія трудової книжки, довідка з центру зайнятості про те, що особа не перебуває на обліку як безробітна, довідка про доходи за останній звітний період (рік), а в разі відсутності трудової книжки - лише зазначені довідки;

довідка про спільне проживання дитини з інвалідністю з одним з батьків, усиновителем, опікуном, піклувальником, видана уповноваженим органом за місцем проживання. При неможливості отримати таку довідку орган праці та соціального захисту здійснює обстеження на дому і складає акт обстеження з висвітленням цих фактів;

довідка з місця навчання дитини.

Також, пунктом 3.11 Порядку визначено, що надбавка на догляд за дитиною призначається на строк призначення державної соціальної допомоги.

Крім того, відповідно до пункту 3.14 Порядку, у разі працевлаштування особи, яка фактично здійснює догляд за дитиною з інвалідністю (крім одиноких матерів, одиноких батьків дітей з інвалідністю та одного з батьків, прийомних батьків, батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу, усиновителів, опікунів, піклувальників дитини з інвалідністю підгрупи А), виплата надбавки на догляд припиняється з місяця, наступного за місяцем, у якому відбулося працевлаштування.

При цьому, згідно з пунктом 3.16 Порядку, під час перебування особи з інвалідністю з дитинства на повному державному утриманні надбавка на догляд призначається.

Аналіз вищенаведених положень Закону № 2109 та Порядку дозволяє прийти до висновку про те, що одному з батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які не працюють, не навчаються (крім заочної форми навчання), не проходять службу, не займають виборну посаду і фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю на строк призначення державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю віком до 18 років також призначається надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю.

При цьому, підставою для припинення виплати такої надбавки є працевлаштування особи, яка фактично здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, або влаштування дитини з інвалідністю до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання.

Наявною в матеріалах справи довідкою Комунального закладу "Острозька спеціальна школа І-ІІІ ступенів" Рівненської обласної ради від 15.09.2020 № 180 підтверджується, що дочка позивача, ОСОБА_2 , навчається у Комунальному закладі "Острозька спеціальна школа І-ІІІ ступенів" Рівненської обласної ради з 06.11.2017. При цьому, у такій довідці зазначено, що ОСОБА_2 на період карантину з 12.03.2020 по 29.05.2020, літніх канікул з 30.05.2020 по 31.08.2020 та в період з 01.09.2020 по 06.09.2020 знаходилася на утриманні батьків за основним місцем проживання, на період навчання з 07.09.2020 не перебуває на повному державному утриманні.

Також, довідкою Довговільської сільської ради Березнівського району Рівненської області від 12.11.2020 №1299 підтверджується, що ОСОБА_2 проживає разом з позивачем.

З огляду на вказане, суд вважає, що визначених чинним законодавством підстав для припинення з 01.12.2017 виплати позивачу надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю не було.

Більше того, суд зауважує, що згідно з абзацом 8 пункту 3.11 Порядку, для підтвердження інших фактів, що впливають на вирішення питання призначення надбавки на догляд до державної соціальної допомоги при відсутності документів, направляються запити до центру зайнятості, органів доходів і зборів, органів охорони здоров`я, органів освіти та інших підприємств, установ, організацій.

Тобто, з метою встановлення обставин, що вказують на необхідність припинення виплати позивачу надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю (тобто, працевлаштування позивача або влаштування його сина до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання), відповідач не був позбавлений можливості звернутися з відповідними запитами до центру зайнятості, органів доходів і зборів, органів охорони здоров`я, органів освіти та інших підприємств, установ, організацій.

Разом з тим, доказів направлення таких запитів та встановлення відповідних обставин відповідачем суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що за змістом частини 4 статті 3 Закону № 2109 надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років призначається одному з батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які не працюють, не навчаються (крім заочної форми навчання), не проходять службу, не займають виборну посаду і фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю.

На переконання суду, застосування законодавцем в гіпотезі вказаної норми прислівника "фактично" вказує на те, що догляд за дитиною з інвалідністю має дійсно, безпосередньо здійснюватися особою, якій призначається відповідна надбавка. При цьому, прислівник "фактично" жодним чином не вказує на характер такого догляду щодо періодичності його здійснення, а саме: постійно чи з певним інтервалом.

Також, згідно з пунктом 2 Порядку, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення за потреби перевіряють фактичність спільного проживання законного представника із дитиною з інвалідністю і складають акт обстеження з висвітленням цього факту.

Однак, суд зауважує, що пункт 2.4 міститься в розділі 2 Порядку, який визначає умови та порядок призначення державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю.

Натоміть, умови та порядок призначення надбавки на догляд за особами з інвалідністю з дитинства та дітьми з інвалідністю визначаються розділом 3 Порядку. Вказаний розділ Порядку передбачає лише один випадок проведення структурним підрозділом з питань соціального захисту населення обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

Так, абзацом 7 пункту 3.11 Порядку визначено, що у разі неможливості документального підтвердження факту догляду, який визначає право на призначення надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю, за бажанням особи здійснюється обстеження на дому і складається акт обстеження сім`ї, у якій виховується дитина з інвалідністю. Обстеження у сім`ї, у якій виховується дитина з інвалідністю, здійснюється комісією у складі депутата місцевої ради (за згодою), посадової особи структурного підрозділу з питань соціального захисту населення і двох сусідів.

Таким чином, в разі вирішення питання щодо призначення надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю, проведення обстеження матеріально-побутових умов сім`ї допускається лише за бажанням особи, якій призначається така надбавка. При цьому, таке обстеження здійснюється комісією у складі депутата місцевої ради (за згодою), посадової особи структурного підрозділу з питань соціального захисту населення і двох сусідів.

Разом з тим, доказів на підтвердження того, що позивач звертався до відповідача з приводу проведення обстеження для встановлення надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю, сторонами суду не надано.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд прийшов до висновку, що в ході судового розгляду справи відповідач не надав достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача щодо неправомірності поведінки відповідача в спірних правовідносинах знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, у зв`язку з чим позовну заяву належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації (вул. Соборна, 23, смт. Володимирець, Рівненська область, 34300, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації №581 від 07 лютого 2020 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації відновити ОСОБА_1 виплату надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), починаючи з 01 грудня 2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації (вул. Соборна, 23,смт. Володимирець,Рівненська область,34300, ) судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 07.05.2021.

Суддя В.В. Щербаков