Справа № 160/3134/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року Справа № 160/3134/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу праці та соціально-трудових відносин Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -
02.03.2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Вовчук Олег Юліанович звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу праці та соціально-трудових відносин Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу праці та соціально-трудових відносин Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОМС-ДН4066/3111/АВ/П/ТД-ФС від 31 серпня 2020 року.
Також просить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 4700,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 31.08.2020 року начальником Відділу праці та соціально-трудових відносин Кам`янської міської ради Дніпропетровської області було винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ОМС-ДН4066/3111/АВ/П/ТД-ФС, згідно з якою на позивача було накладено штраф у розмірі 47 230 грн. Вважає вказану постанову протиправною, оскільки захід державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин був проведений із порушенням Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» №823, а посадові особи відповідача вийшли за межі своїх повноважень. Враховуючи викладене, просить суду задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами з 08.04.2021 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Вовчука Олега Юліановича про забезпечення позову у справі №160/3134/21 задоволено та забезпечено позов ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови Відділу праці та соціально-трудових відносин Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОМС-ДН4066/3111/АВ/П/ТД-ФС від 31 серпня 2020 року в розмірі 47 230,00 грн. шляхом зупиненням стягнення на підставі цієї постанови у виконавчому провадженні №63425310, яке відкрито постановою державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 27.10.2020 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/3134/21.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Основаним видом підприємницької діяльності позивача є КВЕД 47.11 «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами».
Зазначену підприємницьку діяльність позивач здійснює в приміщенні магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
До відділу праці та соціально-трудових відносин Кам`янської міської ради надійшов лист № 01-02/1812 від 29.11.2019 року від Департаменту муніципальних послуг та регуляторної політики "Про недопущення порушень норм чинного законодавства".
В даному листі зазначено, що у зв`язку з численними скаргами мешканців міста щодо продажу алкогольних напоїв з порушенням чинного законодавства, на виконання розпорядження міського голови від 20.11.2019 року №469-р «Про утворенню тимчасової робочої групи для проведення комісійного обстеження об`єктів торгівлі щодо законності продажу алкогольних напоїв» тимчасовою робочою групою, утвореною зазначеним вище, розпорядженням було проведене комісійне обстеження визначених об`єкті в торгівлі. В ході проведеної роботи були надані дозвільні документи, у тому числі трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю суб`єктами господарювання, зокрема ФОП ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_2 ), торговий павільйон по АДРЕСА_1 . З метою опрацювання даного питання, просить здійснити Інспекційні відвідування за фактом можливих порушень трудової законодавства, між зазначеними вище суб`єктами господарювання та найманими працівниками.
Під час перевірки виявлено, що позивачем було допущено до роботи найманого працівника ОСОБА_3 без належного оформлення трудових відносин.
На виконання вимог Порядку №509 позивачу по справі начальником відділу праці вручено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 26.08.2020 року №561. Зазначене вище повідомлення позивачем отримано під особистий підпис 26.08.2020 року.
Позивач не погодившись із постановою про накладення штрафу, звернулась до суду із вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (далі - Порядок №823).
Відповідно до п.1 розділу 1 Порядку №823 визначено процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
Згідно з пп.3 п.3 розділу 2 Порядку №823 інспекційні відвідування проводяться з таких підстав: за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.
Даний підпункт відсилає до шести можливих підстав для проведення інспекційного відвідування, серед яких:
за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю (пп.1 п.5 розділу 2 Порядку №823);
за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин (пп.2 п.5 розділу 2 Порядку №823);
за рішенням суду (пп.4 п.5 розділу 2 Порядку №823);
за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин (пп.5 п.5 розділу 2 Порядку №823);
Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати;
ДПС та її територіальних органів про:
- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;
- факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень;
- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання;
Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:
- роботодавців, які нараховують заробітну плату 30 і більше відсоткам працівників менше мінімальної;
- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;
- роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків;
- фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;
- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці, що завершився;
- роботодавців, в яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;
- роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів;
- роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників (пп.6 п.5 розділу 2 Порядку №823);
за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю (пп.7 п.5 розділу 2 Порядку №823).
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 ЗУ № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) або його заступником із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Згідно ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом (ч. 1 ст. 1 ЗУ № 877-V).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗУ № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципом (серед інших) неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами.
Частина 1 статті 6 ЗУ № 877-V містить перелік підстав для проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю).
Згідно абзацу 1, 2 пункту 2 Порядку №823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів. Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.
Таким чином, відповідач не мав права на проведення інспекційного відвідування щодо виявлення неоформлених трудових відносин, оскільки такі інспектування здійснюються виключно інспекторами Держпраці та їх територіальних органів.
Отже, відповідач вийшов за межі своїх повноважень при проведенні перевірки з 06.08.2020 року по 07.08.2020 року.
Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що аналізованими нормами Закону № 877-V, Порядку № 823, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень за наслідками проведення перевірок, зокрема інспекційних відвідувань. Лише їх дотримання може бути належною підставою для застосування штрафних санкцій.
Таким чином, проведення перевірки як контрольного заходу передбачає обов`язкову наявність підстави, з якою закон пов`язує можливість її проведення. Відсутність підстав для проведення перевірки дає право суду зробити висновки про відсутність яких-небудь правових наслідків такої перевірки та тягне за собою скасування рішень, що прийняті за її результатами.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова Відділу праці та соціально-трудових відносин Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОМС-ДН4066/3111/АВ/П/ТД-ФС від 31.08.2020 року є протиправною та підлягає скасуванню.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Щодо відшкодування судових витрат на правову допомогу, суд зазначає таке.
В позовній заяві позивачем наведено розрахунок судових витрат, а саме 908,00 грн. - судового збору за подання позовної заяви, 681,00 грн. - судового збору за заяву про забезпечення позову та 4700,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу.
Приписами частини 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (ч.3 ст.132 КАС України).
Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На обґрунтування вимог про стягнення правничої допомоги позивачем долучено: ордер на надання правничої (правової) допомоги Серія ДП №1071/0227 від 27.02.2021 року та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №0078 від 30.03.2000 року, видане на ім`я Вовчука Олега Юлиановича, яким підписано позовну заяву в інтересах позивача.
При цьому суд зазначає, що клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, відповідачем до суду не подавалось.
На підставі викладеного, враховуючи, що позивач всупереч положенням статті 134 КАС України не надав, зокрема, договір про надання правової допомоги, детальний розрахунок витрат на правову допомогу, акт приймання-передачі виконаних робіт, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), які б свідчили про фактично понесені витрати на правничу допомогу, суд вважає дані витрати документально непідтвердженими та недоведеними. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Оскільки представником позивача не надано вказаних вище доказів та документу, що свідчить про фактичну оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, у суду відсутня змога встановити дійсний розрахунок понесених позивачем вказаних витрат, у зв`язку з чим підстави для відшкодування витрат на правничу допомогу відсутні.
Визначаючись щодо розподілу судових витрат, суд виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, на користь позивача слід стягнути сплачений ним при поданні позовної заяви до суду та заяви про забезпечення позову судовий збір у сумі 1589,00 грн. (908,00 грн. + 681,00 грн.) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Відділу праці та соціально-трудових відносин Кам`янської міської ради Дніпропетровської області.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу праці та соціально-трудових відносин Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОМС-ДН4066/3111/АВ/П/ТД-ФС від 31 серпня 2020 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна