Справа № 560/3020/21
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3020/21
РІШЕННЯ

іменем України

11 травня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом від 15.03.2021, в якому, з врахуванням заяви від 25.03.2021, просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з 11.12.2020 з врахуванням періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 14.01.1988 до 01.01.1991 в півторакратному розмірі та періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 01.01.2004 по 23.03.2006 та з 12.01.2009 по 07.08.2011.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що звернувся до відповідача з заявою від 08.12.2020 про перерахунок пенсії, в якій просив врахувати періоди страхового стажу. Проте, листом від №6691-5961/В-03/8-2200/20 від 28.12.2020 та листом від 25.02.2021 №2200-0304/8/11566 в проханні відмовлено. У листі №6691-5961/В-03/8-2200/20 від 28.12.2020 відповідачем зазначено нові підстави щодо не врахування стажу в районах Крайньої Півночі. Зокрема у листі відповідач зазначив про неврахування стажу з 14.01.1988 до 01.01.1991 в півторакратному розмірі у зв`язку з неподанням строкових трудових договорів. Хоча раніше будь - яких строкових трудових договорів відповідач не вимагав. З зазначеними рішеннями відповідача не погоджується, тому звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ухвали від 05.04.2021, суд відкрив спрощене провадження без повідомлення учасників справи.

23.04.2021 до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому відповідач у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що Указами передбачено, що періоди роботи в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до цих районів, з 1 березня 1960 року до 1 січня 1991 року зараховуються в стаж роботи в півторакратному розмірі при умові укладання трудового договору, в якому повинно бути зазначено, що на працівника поширювались пільги, передбачені п.5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960. Періоди роботи після 1 січня 1991 року зараховуються лише в одинарному розмірі. З 28.10.2020 ОСОБА_1 згідно заяви про призначення пенсії з врахуванням доданого типового договору про добровільну участь системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску) від 22.09.2020 № Ш004, згідно якого сплачено єдиний внесок за період з 01.01.2019 по 31.07.2019, призначено пенсію за віком на пільгових умовах як особі, яка працювала в районах Крайньої півночі, розмір якої обчислений відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Обчислення розміру пенсії проведено з врахуванням страхового стажу, набутого на території України 12 років 5 місяців 28 днів (зараховано по 31.07.2019), в тому числі стаж з 14.01.1988 по 31.12.1990 в районах Крайньої Півночі (як стаж набутий на території колишнього СРСР). Крім того, для визначення права на пенсію за віком позивачу враховано стаж, набутий на території Російської Федерації 12 років 6 місяців 12 днів (по 31.12.2003) в районах Крайньої Півночі. Сумарна тривалість страхового стажу склала 25 років 10 днів, стаж роботи в районах Крайньої Півночі (в календарному обчисленні) 15 років 6 місяців 3 дні. До досягнення пенсійного віку (60 років) при обчисленні пенсії до страхового стажу позивачу не враховано періоди роботи в районах Крайньої Півночі після 01.01.1991, зокрема, періоди роботи в ТОВ «Уренгойспецтехнологія» з 01.01.2004 по 23.03.2006, з 13.01.2009 по 28.10.2010 та з 12.11.2010 по 07.08.2011. Також просить провести розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін

Ухвалою від 11.05.2021 залишено без задоволення клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

З`ясувавши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог, так і заперечень, оцінивши надані докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Рішенням 79 від 10.11.2020 з 28.10.2020 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах як особі, яка працювала в районах Крайньої півночі, розмір якої обчислений відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (арк. спр. 10).

11.12.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою від 08.12.2020 про перерахунок пенсії, в якій просив врахувати періоди страхового стажу (арк. спр. 32-34).

Листом від 28.12.2020 позивача повідомлено про відсутність підстав для врахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі після 01.01.1991, зокрема, періоди роботи в ТОВ «Уренгойспецтехнологія» з 01.01.2004 по 23.03.2006, з 13.01.2009 по 28.10.2010 та з 12.11.2010 по 07.08.2011, а також про відсутність підстав для врахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 14.01.1988 до 01.01.1991 в півторакратному розмірі (арк. спр. 35-37).

Щодо врахування періодів роботи позивача в районах Крайньої Півночі з 14.01.1988 до 01.01.1991 в півторакратному розмірі, суд зазначає наступне.

Спору, що місцевість, де працював позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Підпунктом "д" п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до статті 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 №1908-VII "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960, з п`яти до трьох років та передбачено надання зазначених пільг особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану два роки.

Згідно з п. 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" зазначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, після 01.03.1960 зараховувати за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі Угода від 13.03.1992) передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якого вони проживають.

Відповідно до ст. 6 Угоди від 13.03.1992, призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах та за вислугою років, громадянам держав учасниць Угоди, враховується трудовий стаж, набутий на території будь якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, що видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, що входили у склад СРСР до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації (ст. 11 Угоди від 13.03.1992).

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу 1 Інструкції №530/П-28 від 16.12.1967, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Системний аналіз вказаних положень дає підстави дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин: 1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях; 2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10.02.1960 та від 29.09.1967 та Постановою №148.

При цьому, основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівною довідкою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 396/153/17(2-а/396/13/17).

Тобто, наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документу за її вибором.

При цьому, суд зазначає, що з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тому, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 червня 2018 року у справі №173/637/17, від 03 липня 2018 року у справі №302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справі №554/1723/17, від 31 липня 2019 року у справі №287/15/17-а, від 21 серпня 2019 року у справі №750/1717/16-а.

Право зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, надається виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах строком на три роки.

Факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі в період з 14.01.1988 до 01.01.1991 підтверджується записами №1-4 в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , дата заповнення 14.01.1988, а саме 14.01.1988 прийнятий на роботу "Промбургаз" слюсарем-монтажником 3-го розряду на підставі наказу №26 від 14.01.1988, та звільнений за власним бажанням з 03.07.1994 на підставі наказу №193 від 03.07.1994 (арк. спр. 17-23).

Право зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, надається виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах строком на ТРИ роки.

За встановлених обставин, спірний період роботи позивача в районах Крайньої Півночі з 14.01.1988 до 01.01.1991 не підлягає пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців (працював менше трьох років, а саме 2 роки 11 місяців 17 днів).

Щодо врахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 01.01.2004 по 23.03.2006 та з 12.01.2009 по 07.08.2011, суд зазначає наступне.

Записами №5-11 трудової книжки позивача серії АТ-VII №3349371, дата заповнення 14.01.1988, стверджено прийом на роботу в ТОВ «Уренгойспецтехнологія» 11.08.1994 на підставі наказу 3/-к від 26.08.1994 та звільнення з роботи 23.03.2006 на підставі Наказу №26-к від 27.03.2006.

При цьому, періоди роботи позивача в ТОВ «Уренгойспецтехнологія» з 11.08.1994 по 31.08.1998 та з 11.01.1999 по 31.12.2003 зараховано відповідачем до страхового стажу, однак протиправно не враховано іншу частину періоду роботи у цьому ж товаристві та згідно цього ж запису в трудовій книжці.

Також, записами №12-18 трудової книжки позивача серії АТ-VII №3349371, дата заповнення 14.01.1988, стверджено:

1) прийом на роботу в ТОВ «Уренгойспецтехнологія» 12.01.2009 на підставі наказу від 12.01.2009 та звільнення з роботи 19.11.2009 на підставі Наказу №30/к від 16.11.2009:

2) прийом на роботу в ТОВ «Уренгойспецтехнологія» 20.11.2009 на підставі наказу №33/к від 20.11.2009 та звільнення з роботи 30.10.2010 на підставі Наказу №25/к від 28.10.2010;

3) прийом на роботу в ТОВ «Уренгойспецтехнологія» 12.11.2010 на підставі наказу №294к від 12.11.2010 та звільнення з роботи 07.08.2011 на підставі Наказу №237/к від 06.08.2011.

Суд враховує, що відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У пункті 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №291/99/17 (адміністративне провадження № К/9901/24469/18).

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Таким чином, призначення і виплата пенсій в Україні здійснюється також на підставі міжнародних договорів (угод), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, яка підписана Україною 13.03.1992 року, передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Частинами 2-3 ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав в області пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.

Статтею 3 Угоди також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при визначенні розміру пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Відповідно до листа Міжрайонної інспекції федеральної податкової служби №2 по Ямало-Ненецькому автономному округу від 20.03.2020 №11-23/04370, ТОВ «Уренгойспецтехнологія» сплатило як податковий агент за позивача відповідні суми податку (внеску) у 2009-2011 роках (арк. спр. 42-43).

При цьому, суд критично оцінює твердження пенсійного органу у відзиві, що в архівній довідці від 19.02.2020 №1204-02/531, виданій відділом у справах архівів адміністрації м. Новий Уренгой зазначено, що в первинних документах (відомостях про нарахування заробітної плати за 2000-2011 рр.) графа «Пенсійний податок» («Пенсійний Фонд») відсутня, адже в зазначеній довідці немає вказаної відповідачем інформації.

Крім цього, суд враховує, що до 01.01.2010 громадяни України, які мали статус тимчасово перебуваючих на території Російської Федерації не були застрахованими особами по обов`язковому пенсійному страхуванні. Таким чином, страхові внески на обов`язкове пенсійне страхування з виплат на користь позивача не нараховувалися, у зв`язку із відсутністю такої вимоги в законодавстві Російської Федерації.

З вищенаведених підстав, посилання відповідача на відсутність внесків та на правомірність незарахування періодів роботи позивача з 12.01.2009 по 30.10.2010 та з 12.11.2010 по 07.08.2011 в ТОВ «Уренгойспецтехнологія», є безпідставним.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії до 15 грудня 2020 року, такий перерахунок слід здійснити з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, тобто з 01.12.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач частково довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, також частково довів, що діяв у межах закону при обчислені страхового стажу позивача, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов задовольняється частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним неврахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області періодів роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 23.03.2006, з 12.01.2009 по 30.10.2010 та з 12.11.2010 по 07.08.2011 в ТОВ «Уренгойспецтехнологія» (Російська Федерація).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.12.2020 перерахунок та виплату (з врахуванням виплачених сум) призначеної ОСОБА_1 пенсії, з врахуванням до страхового стажу періодів його роботи з 01.01.2004 по 23.03.2006, з 12.01.2009 по 30.10.2010 та з 12.11.2010 по 07.08.2011 в ТОВ «Уренгойспецтехнологія» (Російська Федерація).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11 травня 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя А.І. Петричкович