Справа № 160/3532/21
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2021 року Справа № 160/3532/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
11.03.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якій, урахуванням уточнень, просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA110300/2021/000001/1 від 25.02.2021 року;
визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA110300/2021/000002/1 від 15.03.2021 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» є покупцем товару, що використовується для виготовлення матраців на підставі зовнішньоекономічного контракту № 3925917/2017 від 07.12.2016, укладеного з Компанією "Covestro International SA" (Фрібург, Німеччина). 19.02.2021 року декларантом до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного зв`язку згідно ст. 257 Митного кодексу України митну декларацію (далі - МД) в режимі ІМ 40, якій присвоєно № UA110000/2021/904669. 11.03.2021 року декларантом до митного контролю та митного оформлення було надіслано митну декларацію в режимі ІМ 40, якій присвоєно № UA110000/2021/907062. Однак, незважаючи на надані документи з боку декларанта, за результатом проведеної митної оцінки митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110300/2021/000001/1 від 25.02.2021 року та № UA110300/2021/000002/1 від 15.03.2021 року (далі- «Рішення»), згідно з якими митним органом відкоригована задекларована митна вартість товарів із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості, згідно з положеннями ст. 59 МКУ на рівні 2,9154 Євро/кг за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Позивач не погоджується із винесеними рішеннями, та посилається на те, що сумніви митниці є обгрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 року відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року прийнята уточнена позовна заява TOB «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» (а.с. 144)
14 квітня 2021 року судом отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що в січні-лютому 2021 року здійснено митні оформлення ідентичного товару «DESMODUR Т80» TOB «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» код 40968322 (код ЄДРПОУ) за вищим рівнем контрактної, а як наслідок і митної вартості. Враховуючи викладене, у митниці є сумніви, що заявлена декларантом митна вартість ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ та, відповідно, що надані до митного оформлення документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Відповідно до п.6 ст.54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст.53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Рівень заявленої декларантом митної вартості товару «DESMODUR Т80» країни виробництва та походження - Європейський Союз, умови поставки FCA Dormagen, виробник Covestro International SA, торгова марка - DESMODUR, за МВВ1 Становить 2,8158 Євро/кг. Відповідно до ст.59 МКУ, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Скориставшись наданим правом, позивач 19 квітня 2021 року надав відповідь на відзив на позовну заяву, зміст якої кореспондується із викладеним у позовній заяві.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» (далі позивач) та Компанією «Covestro International SA» (Фрібург, Німеччина) було укладено зовнішньоекономічний контракт № 3925917/2017 від 07.12.2016.
Відповідно до п. 1 Контракту було визначено, що Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язаний купити та прийняти Товар, толуолдііоціонати, поліоли і добавки торгових марок DESMODUR Т80, ARCOL POLYOL HS 100, ARCOL POLYOL 1108 на умовах СІР / Олександрія (Україна) і / або FCA Дормаген / Німеччина і / або FCA Антверпен / Бельгія, відвантаження з заводів в Німеччині.
Надалі, Додатковою угодою № 2 до Контракту були внесені зміни до предмету Контракту, який виклали наступним чином, Покупець зобов`язаний купити та прийняти Товар, толуолдііоціонати, поліоли і добавки торгових марок DESMODUR Т80, ARCOL POLYOL HS 100, ARCOL POLYOL 1108, DESMODUR VP.PU 10WB94 на умовах СІР / Олександрія (Україна) і / або FCA Дормаген / Німеччина і / або FCA Антверпен / Бельгія, відвантаження з заводів в Німеччині (а.с. 34).
Пунктом 9 Контракту, строк дії даного Контракту встановлено до 31.01.2020, Додатковою угодою № 7 строк продовжено до 31.01.2022 року.
Додатковою угодою № 8 від 11.02.2020, в зв`язку зі змінами ціни товару (ARCOL POLYOL / 10) відвантаження протягом грудня 2019 здійснюється за наступними документами:
- інвойс № 824J988357 від 03.12.2019;
- інвойс № 824J988393 від 04.12.2019;
- інвойс № 824J988431 від 05.12.2019;
- інвойс № 824J988713 від 16.12.2019, сторони домовились про наступне: надати знижку на товар на загальну суму 1844,80 євро, на яку можна буде зменшити один з майбутніх платежів за такими інвойс.
На виконання Контракту, Постачальником було відвантажено товар, у відповідності до умов Контракту.
Так, 19.02.2021 року декларантом до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного зв`язку згідно ст. 257 Митного кодексу України митну декларацію (далі - МД) в режимі ІМ 40, якій присвоєно № UA110000/2021/904669.
За результатом проведеної митної оцінки Дніпровської митницею Держмитслужби (далі відповідач) прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110300/2021/000001/1 від 25.02.2021 року (далі- «Рішення 1»), згідно з яким митним органом відкоригована задекларована митна вартість товарів із застосуванням другорядного методом визначення митної вартості, згідно з положеннями ст. 59 МКУ на рівні 2,9154 Євро/кг за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
Також, відповідачем зазначено, що для визначення митної вартості використані відомості з МД від 01.02.2021 №UA110300/2020/000204 за якою здійснено митне оформлення товару «DESMODUR Т80» країна виробництва та походження - Німеччина, умови поставки FCA Dormagen, виробник Covestro Deutschland AG Торгова марка - «DESMODUR».
Відповідач обґрунтував прийняття рішення тим, що враховуючи виявлену в процесі перевірки невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару та ціни, що фактично сплачена, враховуючи вимоги статті VII ГАТТ, що оцінка імпортованого| товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, та враховуючи ненадання декларантом документів (за ціною) договору (контракту), щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо застосувати, відповідно до п. 6 ст. 54 МКУ, п.2 ст.58 МКУ.
Крім того, 11.03.2021 року декларантом до митного контролю та митного оформлення було надіслано митну декларацію в режимі ІМ 40, якій присвоєно № UA110000/2021/907062.
За результатом проведеної митної оцінки и прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110300/2021/000002/1 від 15.03.2021 року (далі- Рішення 2), згідно з яким митним органом відкоригована задекларована митна вартість товарів із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості, згідно з положеннями ст. 59 МКУ на рівні 2,9158 Євро/кг за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
Відповідач обґрунтував прийняття рішення тим, що враховуючи виявлену в процесі перевірки невідповідність та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність числових значень складових митної вартості товару та ціни, що фактично сплачена, враховуючи вимоги статті VII ГАТТ, що оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, та враховуючи ненадання декларантом документів за ціною договору (контракту), щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо застосувати відповідно до п. 6 ст. 54 МКУ, п.2 ст.58 МКУ.
Вважаючи протиправними винесені рішення митного органу, позивач звернувся із позовом до суду.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам норми, закріпленої ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного.
Статтями 49, 50 Митного кодексу України (далі МКУ) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно із ст.51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до приписів ч.1, ч.2 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Аналізуючи зміст викладеного, вбачається, що наведені норми Кодексу містять вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Вказана норма закону узгоджується із положеннями ч.3 ст.318 МК України, якою визначено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Стандартними правилами, встановленими пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила, визначено, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Вказане узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.
Згідно з ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Статтею 54 МК України закріплено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.
Зокрема, ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.У разі ж, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, відповідно до положень пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Згідно з ч. 4 та ч. 5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості, орган доходів і зборів, має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
З огляду на зазначене вище, виходячи з положень ч.3 ст.53, ч. ч. 1, 2, 4 - 6 ст.54, ст.58 МК України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.
При цьому митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
У разі, якщо митним органом, будуть виявлені розбіжності в документах, ознаки підробки документів або виникне необхідність з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, законом надано право витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч.2 ст.53 МК України.
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Верховний Суд у постанові від 23 січня 2020 року у справі №804/4365/16 вказав, що митний орган повинен витребувати документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відповідно частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів № UA110300/2021/000001/1 від 25.02.2021 року (Рішення 1), відповідачем відмовлено у застосуванні основного методу визначення митної вартості товарів та застосовано другорядний (резервний) метод зазначено, що для визначення митної вартості використані відомості з МД від 01.02.2021 №UA110300/2020/000204 за якою здійснено митне оформлення товару «DESMODUR Т80» країна виробництва та походження - Німеччина, умови поставки FCA Dormagen, виробник Covestro Deutschland AG Торгова марка - «DESMODUR», за якими ціну встановлено на рівні 2,9154 Євро/кг, з огляду на наступні підстави:
1. Надані до митного контролю документи (підтвердження замовлень, скріншот замовлення поточної партії) підтверджують лише факт здійснення замовлення, проте не спростовують наявні розбіжності у документах, не містять підтвердження числових значень складових митної вартості, та не містять інформації про причини зниження контрактної вартості для ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС», враховуючи, що у митниці наявна інформація, щодо вищих рівнів митної вартості товару «DESMODUR Т80», країни виробництва та походження - Європейський Союз, митне оформлення яких здійснено у максимально наближений час до дати експорту оцінюваного товару.
2. Платіжні доручення № 174 від 09.02.2021 та №179 від 28.02.2021 підтверджують факт здійснення оплати за даним контрактом, але стосуються іншого товару (ARCOL POLYOL), тому не підтверджують митну вартість поточної партії товару.
3. Лист № 3 від 23.02.2021 від ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» містить інформацію про причини зниження контрактної вартості, проте не містить документально підтверджених даних, що товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.
4. Надану до митного контролю виписку з бухгалтерської документації про оприбуткування товару (обороти рахунку за січень-лютий 2021) можливо ідентифікувати з попередніми митними оформленнями, проте даний документ не підтверджує митну вартість за заявленою партією так як містить інформацію щодо оприбуткування партій товару за вищою контрактною ціною.
5. Надана комерційна пропозиція на лютий для ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» не підтверджує заявлену митну вартість відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МКУ.
6. Лист №4 від 24.02.2021 від ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» містить інформацію, щодо аналізу сезонності вартості даного продукту та підтвердження замовлення для підприємства ТОВ «Вальтер Хемі» на лютий 2021 року від Covestro International SA на тих самих умовах поставки FCA Dormagen за контрактним рівнем ціни 2,5 Євро/кг і фактичного здійснення 4-ох митних оформлень за лютий 2021 року без підняття митної вартості, проте за заявленим у ЕМД UA110300/2021/000345 кодом товару за УКТ ЗЕД митного оформлення ідентичних товарів підприємством ТОВ «Вальтер Хемі» не виявлено.
Щодо відсутності підтвердження числових значень складових митної вартості та інформації про причини зниження контрактної вартості для ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» у наданих до митного контролю документах, зокрема підтвердженнях замовлень, скріншоті замовлення поточної партії, суд зазначає таке.
Згідно з п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Таким чином, відповідно до умов поставки за наведеним зовнішньо-економічним контрактом та наявними у справі товаросупровідними документами, всі витрати (транспортування, навантаження, вивантаження, тощо) вже включені продавцем в ціну товару, відображену у документах, наданих митному органу для митного оформлення.
Відносно доводів, наведених у пункті 3 щодо відсутності у Листі № 3 від 23.02.2021 від ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» документально підтверджених даних, що товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, суд зазначає, що вказаний лист не відноситься до обов`язкових документів у розумінні частини 2 статті 53 Митного кодексу України, тому посилання відповідача на той факт, що вказаний документ не підтверджує дійсність цін та достовірність митної вартості, є незаконними та необґрунтованими.
Крім того, суд погоджується з доводами позивача відносно ідентифікації наданої до митного оформлення бухгалтерської документації позивача з попередніми митними оформленнями, однак, враховуючи те, що строк сплати згідно рахунку визначено до 19.04.2021 року, станом на день винесення рішення, відповідну бухгалтерську звітність ще сформовано не було.
Відповідач посилається, зокрема на те, що надана комерційна пропозиція на лютий для ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» не підтверджує заявлену митну вартість відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МКУ.
Однак, відповідно до ч. 3 наведеної статті, комерційна пропозиція не входить до переліку додаткових документів, які необхідно надати декларанту на підтвердження митної вартості товару.
Щодо пункту 6 оскаржуваного рішення, суд наголошує, що відповідачем, для надання належної оцінки, Лист №4 від 24.02.2021, на який посилається відповідач, не надано. Проте, суд наголошує, що правовим підґрунтям реалізації правовідносин купівлі-продажу товару, за даних обставин є Контракт, Розділом 2 якого передбачено, що погодженою ціною та кількістю відвантаження на кожну партію товару є ціна і кількість, вказана в інвойсі. Таким чином, домовленістю сторін передбачено зміну ціни у залежності від партії товару, що в свою чергу впливатиме на митну вартість, з огляду на зазначене вказані посилання відповідача є необґрунтованими.
1. Надану до митного контролю виписку з бухгалтерської документації про оприбуткування товару (обороти рахунку за лютий-березень 2021) можливо ідентифікувати з попередніми митними оформленнями, проте даний документ не підтверджує митну вартість за заявленою партією так як містить інформацію щодо оприбуткування партій товару за вищою контрактною ціною.
2. Надані до митного контролю документи (підтвердження замовлень, скріншот замовлення поточної партії) підтверджують лише факт здійснення замовлення, проте не спростовують наявні розбіжності у документах, не містять підтвердження числових значень складових митної вартості, та не містять інформації про причини зниження контрактної вартості для ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС», враховуючи, що у митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості товару «DESMODUR Т80», країни виробництва та походження - Європейський Союз, митне оформлення яких здійснено у максимально наближений до дати експорту оцінюваного товару.
3. Надана комерційна пропозиція на березень для ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» не підтверджує заявлену митну вартість відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МКУ.
Проаналізувавши вказані підстави, суд доходить висновків про безпідставність на необґрунтованість винесення Рішення 2 з наступних підстав.
Зокрема, автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався ним раніше чи іншими особами за відмінною вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку Декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Викладена правова позиція відповідає правовому висновку верховного Суду, наведеному у постанові від 07.08.2018 у справі № 815/3400/17.
Щодо невідповідності комерційної пропозиції заявленій митній вартості у відповідності до 1. ч. З ст. 53 МКУ, суд посилається на те, що відповідно до ч. 3 наведеної статті, комерційна пропозиція не входить до переліку додаткових документів, які необхідно надати декларанту на підтвердження митної вартості товару.
Судом встановлено, що відповідно до умов Контракту № 3925917/2017 від 07.12.2016, поставка Товару здійснювалась на умовах СІР / Олександрія (Україна) і / або FCA Дормаген / Німеччина і / або FCA Антверпен / Бельгія, відвантаження з заводів в Німеччині.
Згідно положень Інкотермс-2010, при умовах поставки FCA, товар доставляється основному перевізнику замовника до вказаного в договорі терміналу відправки, експортне мито сплачує продавець.
Відповідно до наявних матеріалів справи, ціни на товар вказані у специфікаціях і включають в себе всі витрати продавця, у тому числі витрати на доставку та навантаження на борт судна, упаковку, маркування, митне очищення в країні експорту, оформлення сертифіката походження.
Суд зауважує, що зазначені супутні витрати продавця не є складовими митної вартості в розумінні частини десятої статті 58 Митного кодексу України, оскільки такі витрати включені до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті, а тому не впливають на числові значення митної вартості товарів. При цьому, правилами міжнародної торгівлі, Митного кодексу України та жодним нормативно-правовим актом не встановлено обов`язку продавця окремо зазначати в рахунку (інвойсі) числові складові витрат на супутні послуги, якщо згідно з умовами поставки вони включені до ціни товару.
Таким чином, зазначення продавцем у вказаних специфікаціях та інвойсах ціни на товар, включаючи всі узгоджені сторонами та умовами поставки FCA супутні витрати продавця, без окремого зазначення в специфікації та рахунку (інвойсі) числових складових таких витрат не суперечить та повністю відповідає умовам поставки FCA за правилами Інкотермс-2010 та не може трактуватись як розбіжність в поданих документах.
Отже, з аналізу матеріалів справи судом встановлено, що позивачем було подано усі наявні документи, які ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, а недоліки на які посилається Митниця не перешкоджали визначенню митної вартості товарів.
Крім того, включено до митної вартості товарів усі необхідні складові, визначено їх числові значення, підтверджено та обґрунтовано документально складові митної вартості товарів - ціну, що підлягала сплаті за товар, та транспортні витрати, а також спростовано обставини, які унеможливлюють, на думку контролюючого органу, застосування основного методу визначення митної вартості товарів. В свою чергу, митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.
Посилання відповідач у рішеннях про коригування митної вартості зазначає, що надані до митного оформлення інвойси та копії митних декларацій країни відправлення не містять жодних печаток та штампів митних органів країни відправлення, прикордонних служб, а відтак, наявна вірогідність, що до митного оформлення декларантом надано інші документи, ніж ті, що стали підставою для митного оформлення товару на експорт в країні відправлення, є безпідставні, оскільки основані на припущеннях відповідача. При цьому, відповідачем не зазначена норма закону, щодо наявності штампів/печаток митних або прикордонних органік країни відправлення (експорт)) на інвойсі або інших товаросупровідних документах, враховуючи що вказані документи складаються Продавцем.
Суд зауважує, що п. 2 Контракту № 3925917/2017 від 07.12.2016, встановлено, що ціна та кількість товару визначається в інвойсі на кожну поставку окремо, вказані документи були надані відповідача для митного оформлення. Згідно з положеннями статті 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Митного кодексу України.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно було визначено митну вартість товарів за другорядним методом, внаслідок чого були прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості, оскільки позивачем було надано до митного оформлення всі необхідні документи, які не містять розбіжностей і надають можливість у повному обсязі визначити числове значення митної вартості товарів саме за ціною договору - основним методом.
Таким чином, у сукупності наведених обставин та оцінки суду, є обґрунтованими доводи позивача щодо неправомірності прийняття оскаржуваних рішень № UA110300/2021/000001/1 від 25.02.2021 року та № UA110300/2021/000002/1 від 15.03.2021 року.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Відповідно до п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат у даній справі здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 242-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA110300/2021/000001/1 від 25.02.2021 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA110300/2021/000002/1 від 15.03.2021 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев