Справа № 473/1445/21
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/1445/21
РІШЕННЯ

іменем України

"11" травня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення неправомірною та її скасування,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про визнання постанов про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №074176 від 20 квітня 2021 року та серії БАБ №074177 від 20 квітня 2021 року неправомірними та їх скасування.

Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року вимогу ОСОБА_1 до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №074177 від 20 квітня 2021 року виділено в самостійне провадження.

В обґрунтування своїх вимог в частині, що є предметом розгляду, ОСОБА_1 вказував, що 20 квітня 2021 року інспектор СРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Петров О.А. виніс відносно нього постанову серії БАБ №074176, якою встановлено, що 20 квітня 2021 року о 15 год. 05 хв. на польовій дорозі від автодороги Т-1511 «Братське-Вознесенськ» позивач керував автомобілем «ГАЗ-24», реєстр. номер НОМЕР_1 , на якому був відсутній грязезахисний бризковик заднього лівого колеса.

Згідно постанови, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Проте ОСОБА_1 просив визнати оскаржувану постанову неправомірною та скасувати її, вказуючи на те, що:

-в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП (позивач керував транспортним засобом на польовій дорозі, на яку не поширюються Закон України «Про автомобільні дороги», а також Правила дорожнього руху, що містять вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання);

-провадження в адміністративній справі відбувалося з грубими процесуальними порушеннями (працівник поліції не представився, не повідомив причину зупинки, зміст вчиненого правопорушення, не зібрав докази правопорушення, не врахував наявність свідка ОСОБА_2 , що знаходилася в автомобілі під час зупинки та її показання).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Суд з урахуванням вимог ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника відповідача, оскільки матеріали містять достатньо інформації для вирішення спору.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , показання свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи в межах вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії БАБ №074176 від 20 квітня 2021 року, винесеної інспектором СРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Петровим О.А., 20 квітня 2021 року о 15 год. 05 хв. на польовій дорозі від автодороги Т-1511 «Братське-Вознесенськ» ОСОБА_1 керував автомобілем «ГАЗ-24», реєстр. номер НОМЕР_1 , на якому був відсутній грязезахисний бризковик заднього лівого колеса.

Згідно постанови, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Окремого фіксування обставин події в протоколі про адміністративне правопорушення інспектор поліції не здійснював, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 254, ч.ч. 2-5 ст. 258 КУпАП, п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція).

Аналізуючи вимоги та заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 31.1, 31.4.7(е), 31.5 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Забороняється експлуатація транспортного засобу, якщо на ньому відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху України фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Позивачем не оспорювався той факт, що 20 квітня 2021 року о 15 год. 05 хв. на польовій дорозі від автодороги Т-1511 «Братське-Вознесенськ» він керував автомобілем «ГАЗ-24», реєстр. номер НОМЕР_1 , на якому був відсутній грязезахисний бризковик заднього лівого колеса, а також те, що вказана несправність не виникла раптово в дорозі під час руху, а існувала раніше.

Вказані обставини також підтвердилися:

- в частині керування позивачем автомобілем («ГАЗ-24», реєстр. номер 34439 КК) - показаннями свідка ОСОБА_2 ;

- в частині відсутності на вказаному автомобілі грязезахисного бризковика заднього лівого колеса - відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля.

Вказане підтверджує наявність порушення ОСОБА_1 п. 31.4.7(е) ПДР України та, відповідно, в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Твердження позивача щодо непоширення на ситуацію, яка виникла, Правил дорожнього руху, ґрунтуються на неправильному тлумаченні закону, оскільки вказані Правила регламентують не лише порядок користування автомобільними дорогами (загального та місцевого значення), а й експлуатацію транспортних засобів на інших шляхах, а також вимоги щодо технічного стану транспортних засобів, порядок їх експлуатації тощо.

В той же час п. 31.4.7(е) ПДР України містить пряму заборону будь-якої експлуатації транспортного засобу, якщо на ньому відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики (а не тільки під час руху автомобільними дорогами), а ч. 1 ст. 121 КУпАП встановлює відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється незалежно від того, здійснюється керування таким транспортним засобом на автомобільній дорозі чи поза нею.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про наявність грубих процесуальних порушень під час здійснення провадження в адміністративній справі, то суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, п. 4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП, п. 5 розділу ІІІ Інструкції).

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КУпАП, п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (ч.ч. 1-3 ст. 283 КУпАП, п.п. 1, 2, 5 розділу IV Інструкції).

Грубими процесуальними порушеннями під час здійснення адміністративного провадження є не будь-які порушення, а лише ті, що в сукупності призвели до істотного обмеження прав учасників такого провадження (наприклад: розгляд справи відбувався без повідомлення та участі особи, яка притягується до відповідальності, з ігноруванням клопотання останнього про надання права на правову допомогу тощо) та вплинули на результат вирішення адміністративної справи (адміністративна справа була вирішена без встановлення та врахування усіх обставин, не було зібрано та враховано усі докази, що впливають на результат розгляду справи тощо).

Проте з досліджених судом доказів не встановлено, що поліцейський під час розгляду справи про адміністративне правопорушення допустив істотні порушення, що в сукупності призвели до обмеження прав учасника такого провадження та вплинули на результат вирішення адміністративної справи.

Таким чином, оскільки в цій частині доводи позову також не знайшли свого належного підтвердження, а тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

В силу вимог ст. 139 КАС України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 77, 139, 241-246, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення неправомірною та її скасування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв