Справа № 300/3239/20
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2021-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2021 р. справа № 300/3239/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біньковської Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дмитренко В.В., звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради, відповідно до змісту якого просить: визнати протиправними їх дії щодо ненарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі меншому, ніж передбачено статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; зобов`язати провести перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації в порушення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», рішення Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020, протиправно відмовив у здійсненні перерахунку та виплати грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Зауважує, що рішенням Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020 визнано неконституційним окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12-16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів а бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Також зазначає, що на момент нарахування та виплати у 2020 році позивачу одноразової грошової допомоги та на дату звернення із заявою до Департаменту про перерахунок допомоги діяли положення статті 12-15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України від 25.12.1998, які передбачали розмір допомоги до 05 травня для учасників бойових дій - 5 мінімальних пенсій за віком.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.04.2021 замінено первісного відповідача - Департамент соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради належним відповідачем - Управлінням соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації.

Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації скористався правом на подання відзиву на позов, у якому стосовно задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки до його компетенції не належить виплата грошової допомоги до 05 травня 2020 року. Наголошує, що Департамент соціальної політики Івано-Франківської ОДА здійснює тільки розподіл коштів між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад. Наголошує, що Департаментом не було відмовлено у перерахунку та виплаті щорічної допомоги до 5 травня 2020 року в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, а було надано роз`яснення та скеровано до органу який здійснює нарахування та виплату відповідно до законодавства України. Просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с. 24).

Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації правом на подання відзиву на позов, а позивач правом на подання відповіді на відзив відповідно не скористалися.

Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 27.05.2015 (а.с.6).

У квітні 2020 року ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснено виплату щорічної разової грошової допомоги до 05 травня в сумі 1390 грн. (а.с. 67).

Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, листом від 20.10.2020 №4347/07.1-17/09-20 у відповідь на адвокатський запит представника позивача про виплату разової грошової допомоги учасникам бойових дій, рекомендував для подальшого вирішення вказаного питання звертатись до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення райдержадміністрацій та виконкомів міських рад міст обласного значення за місцем проживання (а.с.9).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус учасників бойових дій, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (надалі також - Закон №3551-ХІІ).

До 2006 року діяла норма частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 № 107-VI (надалі також - Закон № 107-VI) текст вказаної вище частини 5 статті 12 Закону №3551-ХІІ викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Надалі, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 вказані зміни визнано неконституційними.

Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 № 79-VIII розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

25.02.2020 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (надалі також - Постанови № 112), якою, серед іншого, установлено, що в 2020 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-ХІІ, зокрема учасникам бойових дій, здійснюється у розмірі 1390,00 грн. (підпункт 1 пункту 1 Постанови № 112).

27.02.2020 Конституційний Суд України рішенням №3-р/2-2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного рішення, посилаючись на положення свого рішення від 22.05.2008 № 10-рп/2008, дійшов висновку про те, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Частиною другою статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 слідує, що окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 відновлено дію частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону №367-ХІV, згідно з якою «Щорічно учасникам бойових дій до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком».

Отже, на час виплати позивачу у 2020 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон №3551-ХІІ та Постанова №112.

Виходячи із визначених у частині третій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій необхідно застосовувати не Постанову №112, а Закон №3551-ХІІ, який має вищу юридичну силу.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що разова грошова допомога до 5 травня в 2020 році повинна виплачуватися учасникам бойових дій у розмірі, встановленому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону № 367-ХІV. Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.

Суд зазначає, що ця адміністративна справа щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі передбаченому частиною 5 статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є типовою справою по відношенню до зразкової справи №440/2722/20, оскільки відповідачем у таких справах є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та позивачами заявлено аналогічні вимоги.

При вирішенні цієї справи суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права (а саме Закону №3551-ХІІ у редакції Закону № 367-ХІV та Постанови №112), наведені в рішенні Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 29.09.2020 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у зразковій справі №440/2722/20.

Крім того, у судових рішеннях Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20 висловлена правова позиція про те, що Мінсоцполітики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалдністю внаслідок війни, а тому управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є органами, уповноваженими здійснювати виплату вказаної допомоги; відмова відповідача в перерахунку та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі, визначеному Законом №3551-ХІІ, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право мирно володіти своїм майном; доки відповідне положення цього Закону є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті. Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Кечко проти України», заява № 63134/00).

При цьому суд зазначає, що Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації є відповідальним органом, який здійснює процедуру проведення розрахунків шляхом нарахування і виплати разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року особам з інвалідністю внаслідок війни, а тому позовні вимоги до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації є безпідставними і задоволенню не підлягають.

З врахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, висновків Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій у розмірі, меншому ніж передбачено частиною 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій, в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми такої допомоги.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач звільнений від сплати судового збору згідно пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правової допомоги у розмірі 2000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 9 статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн., до позовної заяви долучено:

- копія ордера про надання правової (правничої) допомоги (а.с.10);

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №001144, виданого 25.11.2019 ОСОБА_2 (а.с.11),

- договір про надання правової (правничої) допомоги №10 від 10.10.2020 (а.с.12),

- акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 04.11.2020 до договору про надання правничої допомоги №10 від 10.10.2020 (а.с. 13),

- прибутковий касовий ордер №10 від 02.11.2020 та квитанція до нього (а.с.14).

З огляду на зазначене, враховуючи часткове задоволення позову, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 1000,00 грн. (50 % задоволених позовних вимог).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій у розмірі, меншому ніж передбачено частиною 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми такої допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн. (одна тисяча гривень).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ),

відповідач - Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації (, вул. Л. Курбаса, 2, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76000),

відповідач - Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації (код ЄДРПОУ- 03193436, вул. Чорновола,12, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.