Справа № 540/1044/21
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1044/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач, пенсійний орган), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження ОСОБА_1 виплати пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІІ у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції №3.1/7974/Явт від 10.08.2020, починаючи з 01.04.2019 без обмеження максимального розміру з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії;

- допустити негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення пенсії за один місяць;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та з 04.07.2001 року отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ). На виконання рішення суду відповідач здійснив перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення. Розмір перерахованої пенсії склав 17690 грн замість належного 37067,48 грн. На думку позивача, обмеження його пенсії максимальним розміром є незаконним, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.

За змістом відзиву, відповідач позовні вимоги не визнає та у їх задоволенні просить відмовити. Зазначає, що на виконання рішення суду у лютому 2021 року проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки уповноваженого органу. Розмір пенсії після перерахунку склав: з 01.04.2019 року - 12846,95 грн; з 01.12.2019 року - 13904,45 грн; з 01.01.2020 року - 16380,00 грн; з 01.07.2020 року - 17120,00 грн; з 01.12.2020 року - 17690,00 грн. Обмеження максимального розміру пенсії введені в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI). Оскільки перерахунок та виплату пенсії позивачеві було проведено з 01.04.2019 року, тобто в період дії норми ч. 1 ст. 2 Закону № 3668-VI, то до цих правовідносин слід застосовувати ці положення закону, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Пенсійний орган вважає, що пенсія позивачеві виплачується у належному розмірі.

Ухвалою суду від 23.03.2021 р. у справі відкрито спрощене провадження.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону № 2262-ХІІ, призначену з липня 2001 року в основному розмірі 90% грошового забезпечення.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 р. по справі № 540/3119/20, яке набрало законної сили 11.02.2021 р., суд визнав бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 10.08.2020 №3.1/7974/Явт - протиправною. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1995 року №2262-ХІІІ у розмірі 90% від місячної чинної заробітної плати на підставі довідки Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 10.08.2020 №3.1/7974/Явт починаючи з 01.04.2019 р.

На виконання вищевказаного рішення суду та на підставі довідки Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 10.08.2020 №3.1/7974/Явт ГУ ПФУ в Херсонській області з 01.04.2019 р. здійснило перерахунок пенсії позивача у розмірі 90% грошового забезпечення. Розмір пенсії склав 37067,48 грн.

На підставі ч. 1 ст. 2 Закону № 3668-VI виплату пенсії обмежено максимальним розміром, а саме: з 01.04.2019 року виплачується 12846,95 грн; з 01.12.2019 року - 13904,45 грн; з 01.01.2020 року - 16380,00 грн; з 01.07.2020 року - 17120,00 грн; з 01.12.2020 року - 17690,00 грн.

Позивач вважає, що таке обмеження є протиправним, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи цей спір суд керувався наступними приписами законодавства.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон № 2262-ХІІ.

З 1 жовтня 2011 року набрав чинності Закон № 3668-VI, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до ... , "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ... , не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (ч. 1 ст. 2 Закону № 3668-VI).

У ч. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія ... призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії ... (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії ... , встановлений цим Законом, виплата пенсії ... (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії .... (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

З аналізу наведених у пункті 2 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI норми є спеціальними, оскільки дія їх розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями, зокрема осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом.

Як встановлено судом, пенсія позивачеві призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, пороте після перерахунку на підставі рішення суду та оновленої довідки про розмір грошового забезпечення з 01.04.2019 року її розмір перевищив десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Слід звернути увагу на позицію Верховного суду у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду викладену в Постанові від 24.06.2020 справа №580/234/19, яка полягає у тому, що за змістом пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01.10.2011 і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), передбаченим вказаним Законом; 2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01.10.2011 року, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.

Виокремлення осіб другої вказаної групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.

Верховний Суд у Постанові від 24.06.2020 по справі №580/234/19 вказав, що такий підхід відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" від 06 вересня 2012 року №5207-VI вважається непрямою дискримінацією - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Суд не знайшов у такому різному ставленні правомірної, об`єктивно обґрунтованої мети.

Наведені норми є лише частиною вказаного нормативно-правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту "обмеження максимального розміру пенсії" за колом осіб в момент набуття чинності цим Законом та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.

Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України, зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI.

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Таким чином, оскільки розмір пенсії позивача після її перерахунку у лютому 2021 року на підставі Закону № 2262-ХІІ, який включений до переліку нормативно-правових актів вказаних у статті 2 Закону №3668-VI, перевищив максимальний розмір (10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), встановлений статтею 2 Закону №3668-VI, відповідачем правомірно застосовано у цих правовідносинах положення статті 2 Закону №3668-VI.

Суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у Постанові від 24.06.2020 по справі №580/234/19 з приводу подібних спірних правовідносин, а саме - "оскільки таке перевищення стало результатом перерахунку в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону № 3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність".

Підстав для відступу від наведеного правового висновку суд не вбачає, оскільки положення статті 2 Закону №3668-VI неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

З огляду на викладене та наведену судову практику позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 112010201