Справа № 140/1559/21
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/1559/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Маневицька виправна колонія (№42)" про визнання бездіяльності протиправною та стягнення одноразової грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної установи "Маневицька виправна колонія (№42)" про визнання бездіяльності протиправною з приводу невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні та набутті позивачем права на пенсію в розмірі 64607,18 грн. та стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні та набутті ним права на пенсію в розмірі 64607,18 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України та 07.06.2016 звільнено з Державної установи "Маневицька виправна колонія (№42)" за власним бажання. Відповідно до наказу від 07.06.2019 № 47/ОС-19 на час звільнення вислуга років складала 22 роки 08 місяців 25 днів, а тому вважає, що набув право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Однак в порушення п.10 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 р. № 393 відповідачем при звільненні не виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Вказує, що взнавши в грудні 2020 року про своє право на отримання одноразової грошової допомоги, 12.12.2020 він звернувся до відповідача про виплату йому одноразової допомоги, про те отримав відмову, оскільки відповідач вважає, що при стажі в установі 11 місяців 1 день позивач не набув такого права.

Відмову у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги позивач вважає протиправною, а тому з збільшеними позовними вимогами просив стягнути з відповідача одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в сумі 71726 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав (а.с.14-16). В обґрунтування цієї позиції вказав, що позивач на дату повторного звільнення зі служби не мав календарну вислугу 10 років, на день звільнення календарна вислуга становить 11 місяців 1 день, а тому права на виплату одноразової грошової допомоги він не набув. З врахуванням викладеного просив у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 07.06.2019 №47/ОС-19 ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника відділення соціально-психологічної служби сектору максимального рівня безпеки Державної установи "Маневицька виправна колонія (№42)" відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" ( за власним бажанням). Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні склала - 22 роки 8 місяців 25 днів, в тому числі зараховано: строкова служба в Збройних Силах - 01 рік 06 місяців 24 дні, служба в органах внутрішніх справ - 19 років 11 місяців 5 днів, служба в Національній Поліції України - 3 місяці 25 днів, служба в Державній кримінально-виконавчій службі України - 11 місяців 1 день.

В грудні 2020 року ОСОБА_1 взнавши про своє право на отримання одноразової грошової допомоги, 12.12.2020 звернувся до відповідача про виплату йому одноразової допомоги, про те отримав відмову (лист від 17.12.2020 №42/55/39-20/П-19), оскільки відповідач вважає, що при стажі в установі 11 місяців 1 день позивач не набув такого права.

Відмову у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги позивач вважає протиправною, а тому звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначаються Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі також - Закон).

Частиною 2 статті 9 вказаного Закону встановлено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Підпунктом 4 пункту першого розділу ІІІ Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 року № 925/5 встановлено, що особам рядового і начальницького складу у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які під час попереднього звільнення не набули права на отримання такої допомоги.

Також в абз. 7 п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» зазначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби повторно, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, що при попередньому звільненні не набули право на отримання такої допомоги.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції України у Волинській області від 02.03.2016 №41 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність), отже при попередньому звільненні позивач не набув право на отримання такої допомоги.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що оскільки при попередньому звільненні з органів поліції у 2016 році позивач не набув права на отримання одноразової грошової допомоги та відповідно не отримував її, то при повторному звільненні має право на отримання одноразової грошової допомоги з урахуванням періоду попередньої служби в календарному обчислені - 21 рік 8 місяців 3 дні.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, шляхом визнання відмови про виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, викладеної у листі від 17.12.2020 №42/55/39-20/П-19 протиправною.

Згідно з довідкою Державної установи "Маневицька виправна колонія (№42)" від 12.02.2021 №42/609/4 грошове забезпечення ОСОБА_1 становило 13041,25 грн.

Відповідно розмір одноразової грошової допомоги з розрахунку 25% буде становити 3260,31 грн. в рік, а за 22 роки - 71726,82 грн., який підлягає стягненню в користь позивача.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи "Маневицька виправна колонія (№42)"(44602, Волинська область, смт. Маневичі, вулиця Андрія Снітка, 25, ідентифікаційний код юридичної особи 08562660) про визнання дій протиправними та стягнення одноразової грошової допомоги задовольнити.

Відмову Державної установи "Маневицька виправна колонія (№42)" у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 в день звільнення одноразової грошової допомоги у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за 22 календарних років служби визнати протиправною.

Стягнути з Державної установи "Маневицька виправна колонія (№42)" в користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 71726,82 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.Д. Ковальчук