Справа № 540/586/21
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/586/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах,

встановив:

Військова академія (м. Одеса) (далі позивач, Академія) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), у якому просить стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Військової академії (м. Одеса) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 210482,56 грн. (позовну заяву з додатками отримано судом 19.02.2021р.).

22.02.2021р. судом направлено запит до органу реєстрації Нововоронцовської селищної ради, в якому просив згідно ч. 3 ст. 171 КАС України та ст. 16 Закону України "Про захист персональних даних" надати інформацію про місце проживання (перебування) фізичної особи, яка перебуває в процесуальному статусі відповідача по справі.

Відповідь отримано судом 10.03.2021 року, в якій вказано на те, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 12.03.2021р. відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали на подання відзиву на позовну заяву.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами. Так, відповідач навчався у Військовій академії (м. Одеса) з вересня 2019р. по січень 2021р. 17.07.2019р. наказом начальника Академії №414 відповідача зараховано курсантом на 1-ий курс навчання до Академії, та на підставі наказу від 17.07.2019р. №64-РС призначено на посаду курсанта. Наказом від 02.09.2019р. №187 відповідача призначено на посаду курсанта першого курсу навчання та з 27.08.2019р. зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами. На підставі означених наказів Академією з відповідачем укладено контракт про проходження військової служби (навчання) як курсантом вищого військового навчального закладу Міністерства оборони України строком на час його навчання в Академії. Наказом начальника Академії від 14.01.2021р. №2-РС відповідач відрахований з числа курсантів у зв`язку із академічною неуспішністю на підставі протоколу Вченої ради Військової академії №1 від 17.11.2020р., з 14.01.2021р. виключений зі списків особового складу та знятий з усіх видів забезпечення. Під час навчання ОСОБА_1 перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету. За час навчання на утримання відповідача було витрачено кошти в загальній сумі 210 482,56 грн., які він в добровільному порядку не відшкодував, з огляду на що, відповідно до положень п. 10 ст. 25 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», позивач просить стягнути з відповідача вказану суму витрат.

Ухвалу отримано позивачем 18.03.2021р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №054.

Станом на 11.05.2021р. відзив до суду не надходив, позиція відповідача щодо позову суду не відома.

Відтак, керуючись приписами ч. 6 ст. 162 КАС України, суд здійснюватиме розгляд даної справи за наявними матеріалами.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

17.07.2019р. наказом начальника Військової частини (м. Одеса) №414 ОСОБА_1 зараховано курсантом на 1-ий курс навчання до академії та на підставі наказу начальника академії від 17.07.2019р. №64-РС призначено на посаду курсанта.

Наказом начальника академії від 02.09.2019р. №187 відповідача призначено на посаду курсанта І курсу навчання та з 27.08.2019р. зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами.

Окрім того, відповідно до зазначених наказів з ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) як курсантом вищого військового навчального закладу Міністерства оборони України строком на час його навчання в академії.

Відповідач під час навчання перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Всього державою в особі Міністерства оборони України на утримання відповідача було витрачено всього на суму 210 482,56 грн., що підтверджується наданими до суду довідками та розрахунками.

14.01.2021р. наказом начальника Академії №2-РС ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів на підставі протоколу Вченої ради Військової академії №1 від 17.11.2020р. через академічну неуспішність. З 14.01.2021р. відповідача виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення.

Відповідно до умов контракту, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або не дисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу, відповідач зобов`язаний відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України.

Однак, відповідачем взяті на себе зобов`язання належним чином не виконані, ОСОБА_1 не відшкодував витрат у повному обсязі, пов`язаних з його утриманням як курсанта у навчальному закладі, в результаті чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 210 482,56 грн., про що свідчать відповідні розрахунки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України від 25.03.1992р. №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII).

За змістом ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Одним з видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Положеннями ст. 25 Закон №2232-XII встановлено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.

Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти для здобуття певних освітніх рівнів і не мають

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.

Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. №964 (далі Порядок).

У Порядку визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону №2232-XII витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі витрати).

Відповідно до п. 4.5 Порядку розрахунок фактичних витрат здійснюється закладом вищої освіти згідно з нормами утримання курсантів.

Витрати відшкодовуються у повному розмірі, зокрема курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у заклад вищої освіти, курсантами жіночої статі - за весь період навчання.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з:

- грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;

- перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку;

- оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах визначений Наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007р. №419/831/240/605/537/219/534.

Відповідно до п. 2.3 вказаного Наказу, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.

Суд зауважує на тому, що Військова академія (м. Одеса) є структурною одиницею Міністерства оборони України. Командування академії несе повну відповідальність за збереження та ефективне використання закріпленого за вказаним навчальним закладом майна. Отже, невідшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням у Військовій академії, є прямою шкодою державі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за період часу з 02.09.2019р. по 14.01.2021р. на утримання курсанта ОСОБА_1 фактично витрачено 210 482,56 грн.

Згідно п. 7 Порядку, в разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Суд враховує те, що чинність контракту про проходження військової служби (навчання) достроково припинено, шляхом його розірвання через невиконання освітньої програми (неуспішне навчання); за цим контрактом відповідачу було надано всі види забезпечення; чинним законодавством України та умовами контракту встановлений обов`язок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, у зв`язку із чим відповідач повинен відшкодувати витрати, понесені Академією саме за період його навчання у період з 02.09.2019р. по 14.01.2021р. у розмірі 210 482,56 грн.

Зазначена сума підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Інших доказів, спростовуючих зазначені факти до суду не надані.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином суд дійшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.

Щодо судових витрат суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Враховуючи, що позивачем понесені судові витрати лише зі сплати судового збору, вказані витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Військової академії (м. Одеса) (, 65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 10) до ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням у вищому навчальному закладі, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Військової академії (м. Одеса) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 210 482 (двісті десять тисяч чотириста вісімдесят дві) грн. 56 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Гомельчук

кат. 114000000