Справа № 200/33/21-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 р. Справа№200/33/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., за участі секретаря судового засідання Гуменної В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконними та скасування рішень від 04.10.2019 та від 17.10.2020 № 213, а також зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконними та скасування рішень від 04.10.2019 та від 17.10.2020 № 213, а також зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що у спірні періоди роботи він дійсно обіймав посади, передбачені Списком № 2. Так, позивач вважає, що основним документом, який підтверджує стаж його роботи є трудова книжка, яка надавалась відповідачу з метою призначення йому пенсії. Таким чином, рішення відповідача від 04.10.2019 та від 17.10.2020 № 213 про відмову у призначенні пенсії з підстав відсутності пільгового стажу, на думку позивача, є незаконними.

З огляду на наведене, позивач просить суд визнати незаконними та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 04.10.2019 та від 17.10.2020 № 213 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, позивач просить суд зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути його заяву від 27.09.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу роботи періодів:

- з 01.09.1979 по 27.06.1981 період навчання у ФЗУ Заводу скловиробів;

- з 04.05.1983 по 08.05.1985 проходження служби в Радянських Збройних силах СРСР;

- з 06.07.1981 по 29.04.1983, з 19.06.1985 по 31.10.2000, 01.11.2000 по 01.11.2008 та з 21.07.2009 по 21.02.2011 періодів роботи за Списком № 2.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на адміністративний позов, згідно зі змістом якого вбачається, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із урахуванням страхового та пільгового стажу. Рішеннями відповідача позивачу було відмовлено у призначенні пенсії, через недостатність пільгового стажу.

Крім того представник відповідача зауважує, що відповідно до записів у трудовій книжці від 03.07.1981 серія НОМЕР_1 та наданої позивачем архівної довідки від 13.09.2019 № 05-07-07/761, ОСОБА_1 працював в Костянтинівському заводі скловиробів ім. 13-ти розстріляних робітників (підприємство знаходиться в стадії ліквідації). Проте, у записах трудової книжки відображені лише періоди роботи та назви посад, інформація про зайнятість повного робочого дня у шкідливих умовах праці та номер списку пільгової роботи відсутня. Дані записи підтверджують тільки загальний стаж роботи, а не пільговий.

З огляду на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою від 11 січня 2021 року Донецький окружний адміністративний суд прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконними та скасування рішень від 04.10.2019 та від 17.10.2020 № 213, а також зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи суд вирішив проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду із даною позовною заявою, - задовольнив. Визнав поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду із даним адміністративним позовом та поновив пропущений строк звернення до суду.

03 березня 2021 року суд витребував у відповідача додаткові докази, розгляд адміністративної справи визначив проводити за правилами загального позовного провадження. Суд призначив підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 11-30 год. 07 квітня 2021 року, а також продовжив строк підготовчого провадження по адміністративній справі, - на тридцять днів з власної ініціативи.

07 квітня 2021 року суд закрив підготовче провадження по адміністративній справі та призначив судовий розгляд по суті на 12 год 30 хв 28 квітня 2021 року.

На судове засідання позивач та представник відповідача не з`явились, а тому згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 (а.с.6-8).

Суд зазначає, що згідно з записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 03.07.1981 у період з 01.09.1979 по 27.06.1981 ОСОБА_1 навчався у ФЗУ Заводу скловиробів, у період з 04.05.1983 по 08.05.1985 проходив службу в Радянських Збройних силах СРСР, а у період з 06.07.1981 по 29.04.1983, з 19.06.1985 по 31.10.2000, 01.11.2000 по 01.11.2008 та з 21.07.2009 по 21.02.2011 працював на посадах , що передбачені списком № 2 (а.с.17-23).

Крім того, період проходження позивачем служби в Радянських Збройних силах СРСР відображено у копії військового квитка серії НОМЕР_4 від 04.05.1983 (а.с.24).

27 вересня 2019 року та 13 листопада 2020 року позивач звертався до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до вимог пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішеннями від 04 жовтня 2019 року та 17 жовтня 2020 року відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи відповідно до пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що згідно з розрахунком відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивача період навчання з 01.09.1979 по 27.06.1981, період проходження служби в Радянських Збройних силах СРСР з 05.05.1983 по 04.05.1985, а також періоди роботи з 06.07.1981 по 29.04.1983, з 19.06.1985 по 31.10.2000, 01.11.2000 по 01.11.2008 та з 21.07.2009 по 21.02.2011 (а.с.129).

Вважаючи рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії незаконними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями ст. 3 Конституції України, як основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно з п.2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788).

Відповідно до ст. 13 Закону № 1788 працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Підтвердженням (доказом), що позивач, у вищезазначені періоди (які не зараховані позивачу до пільгового стажу) працював повний робочий день на підземних роботах - є записи в його трудовій книжці.

Суд звертає увагу, що у трудовій книжці позивача чітко зазначено, що у періоди з 06.07.1981 по 29.04.1983, з 19.06.1985 по 31.10.2000, 01.11.2000 по 01.11.2008 та з 21.07.2009 по 21.02.2011 ОСОБА_1 працював на посадах, що передбачені Списком № 2.

Отже, судом встановлено, що трудова книжка позивача оформлена належним чином, всі записи засвідчені належним чином, а відповідачем протиправно не зараховано спірні періоди роботи.

Стосовно включення до пільгового стажу строкової військової служби, суд зазначає наступне.

Умовою зарахування часу проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії, є, зокрема, факт роботи особи на момент призову за професією чи обіймання посади, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я та віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII і абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону № 2232).

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією чи займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі та час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Оскільки судом встановлено, що відповідно до матеріалів справи у період з 06.07.1981 по 29.04.1983 та з 19.06.1985 по 31.10.2000 позивач працював на посадах, що дають право на зарахування періодів роботи до пільгового стажу, то період проходження військової служби також має бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Поряд з цим, стосовно не зарахування відповідачем навчання позивача технічному училище, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Раніше діючим законодавством СРСР передбачалось, що періоди навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти прирівнюються до роботи, яка слідувала після закінчення цього періоду (пункт 109 розділу VIII Постанови Совміна СРСР від 03.08.1972 року № 590).

Суд зазначає, що робота позивача передбачена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, відповідачем неправомірно не враховано в пільговий стаж для призначення пенсії позивачу період його навчання з 01.09.1979 по 27.06.1981.

З огляду на те, що рішення про відмову у призначенні пенсії ґрунтуються саме на незарахованих спірних періодах, суд доходить висновку, що рішення відповідача від 04.10.2019 та від 17.10.2020 № 213 підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Спірні рішення підлягають визнанню саме протиправними, як то передбачено п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України, а не незаконними, як просить у своїх позовних вимогах позивач. Тож суд вважає за можливе змінити спосіб захисту порушеного права.

Отже, на підставі викладеного, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача вирішити питання щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 із зарахуванням спірних періодів роботи.

При цьому, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача розглянути саме першу заяву ОСОБА_1 від 27.09.2019, адже саме з цього часу позивач мав право на зарахування спірних періодів роботи.

Оцінюючи вказані вище докази та вирішуючи справу в цілому, суд виходить з того, що згідно з положеннями ч.2 ст.2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840, 80 грн, згідно з квитанцією від 23.12.2020 (а.с.5).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа..

Таким чином, враховуючи задоволення позову повністю, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача судового збору у розмірі 840, 80 грн на користь позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 133, 139, 242, 244-250, 255, 262, 295, 297, 371, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, вул. Ціолковського, буд. 25, м. Костянтинівка, Донецька область, 85113) про визнання незаконними та скасування рішень від 04.10.2019 та від 17.10.2020 № 213, а також зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області «Про відмову в призначенні пенсії» від 04.10.2019 та рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області «Про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах» від 17.10.2020 № 213, що винесені відносно ОСОБА_1 .

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 27 вересня 2019 року, зарахувавши до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період його навчання з 01.09.1979 по 27.06.1981, періоди роботи з 06.07.1981 по 29.04.1983, з 19.06.1985 по 31.10.2000, 01.11.2000 по 01.11.2008 та з 21.07.2009 по 21.02.2011, а також період проходження служби в Радянських Збройних силах СРСР з 04.05.1983 по 08.05.1985.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судовий збір у розмірі 840, 80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.05.2021.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб