Справа № 240/4046/21
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

11 травня 2021 року м. Житомир справа № 240/4046/21

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Єфіменко О.В., розглянувши клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправним бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в здійсненні йому перерахунку та виплати пенсії з врахуванням періоду роботи з 18.12.1987 по 13.08.1992 у Шахтобудівельному управлінні №4 треста «Стаханівшахтобуд»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області врахувати йому до загального страхового стажу 32 роки 19 днів період роботи з 18.12.1987 по 13.08.1992 у Шахтобудівельному управлінні №4 треста «Стаханівшахтобуд»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплачувати йому пенсію, з врахуванням до загального страхового стажу 32 роки 19 днів період роботи з 18.12.1987 по 13.08.1992 у Шахтобудівельному управлінні №4 треста «Стаханівшахтобуд».

Ухвалою судді від 23.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження у справі. Постановлено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

22.04.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву №0600-0802-8/30552 від 19.04.2021 та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду №0600-0802-7/30535 від 19.04.2021.

Подане клопотання представником відповідача обґрунтоване пропущенням шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до ухвали судді від 26.04.2021 після відкриття провадження у справі позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання ухвали суду від 26.04.2021 позивачем подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду. В обґрунтування доказів поважності причин його пропуску позивач посилається на карантинні заходи запроваджені в Україні постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" №211 від 11.03.2020.

Суд, розглянувши матеріали справи та заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску вважає за необхідне вказати наступне.

Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Ключовою є фраза «з поважних причин», а отже це і є предметом доказування при вирішенні питання щодо встановлення поважності причин для позивача, тобто якщо строк був пропущений з поважних причин, це повинно підтверджуватися незаперечними письмовими доказами.

Процесуальний закон не дає визначення терміна "поважні причини".

При цьому, у рішенні Верховного Суду України від 13.09.2006 у справі №6-26370кс04 зазначено таке: «Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим».

Як вказує практика Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Кажучи про принцип рівності сторін, Суд указує, що кожній стороні мають бути надані рівні можливості щодо представлення справи у такому вигляді, якій не ставить її у невигідне становище стосовно свого противника (рішення у справі "Бацаніна проти Росії" від 26.05.2009 р. № 3932/02, § 22).

Відповідно до прецедентного права Суду рішення судів і трибуналів повинні бути належним чином мотивовані. Ступінь цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення, що повинно бути визначено у світлі конкретних обставин справи (справа "Гарсія Руїз проти Іспанії", § 26).

Вказані принципи допомагають зрозуміти деякі важливі елементи справедливого суду. При цьому й саме питання застосування строку звернення до суду тісно пов`язано з їх реалізацією.

Строк звернення до адміністративного суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Згідно з ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Так, за наявними матеріалами справи відмова у здійсненні перерахунку пенсії позивачу датована 07.02.2020, тобто у лютому 2020 року позивач дізнався про порушення свого права на такий перерахунок пенсії, втім до суду звернувся з порушенням шестимісячного строку - 11.03.2021 (про що свідчить штемпель поштового відділення на конверті в якому надійшла позовна заява). При цьому, в обґрунтування доказів поважності причин його пропуску позивач посилається на карантинні обмеження на території України.

Втім, позивачем жодним чином не мотивовано, якою саме мірою впроваджені у зв`язку з карантином обмеження, об`єктивно унеможливили своєчасне звернення ним до суду з цим позовом.

При цьому суд зауважує, що упродовж усього періоду запроваджених карантинних обмежень на території України не стосувались діяльності державних органів, у тому числі суду та поштових організації (ПАТ "Укрпошта", приватних служб кур`єрської доставки тощо). Тобто, такі обмеження об`єктивно жодним чином не перешкоджали своєчасному зверненню позивачем до суду і даним позовом.

Таким чином, матеріалами позову не підтверджено, що впроваджені у зв`язку з карантином обмежувальні заходи об`єктивно вплинули на можливість реалізації позивачем права на звернення до суду з цим позовом.

Вивчивши доводи позивача щодо причин пропуску встановлено нормами КАС України строку вважаю, що позивачем не наведено поважних та об`єктивних причин пропуску такого строку. Будь-яких доказів поважності та об`єктивних причин пропуску такого строку позивачем до позовної заяви не додано.

Таким чином, суд не погоджується із обґрунтуванням причин пропуску строку звернення та вважає, що такі не можливо визнати поважними, оскільки про порушене право щодо здійснення перерахунку та виплати йому пенсії із врахуванням періоду роботи з 18.12.1987 по 13.08.1992 у Шахтобудівельному управлінні №4 треста «Стаханівшахтобуд» позивач дізнався або повинен був дізнатися ще в лютому 2020 року та протягом встановленого положеннями КАС України шестимісячного строку повинен був звернутися із відповідною позовною заявою до суду, втім до суду звернувся з метою відновлення порушеного права більше ніж через рік.

За змістом висновку наведеного Європейським Судом з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), згідно з якого право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані....

Слід також звернути увагу, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Таким чином, суд вважає за необхідне наголосити, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач звернувся до адміністративного суду з пропуском установленого процесуальним законом шестимісячного строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач звернувся до адміністративного суду з пропуском установленого процесуальним законом шестимісячного строку, а тому його позов підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 240, ст.256 КАС України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залишення позову без розгляду, - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст ухвали складено: 11.05.2021.