Справа № 369/6785/20
Суддя: Фінагеєва І. О.
Дата ухвалення: 2021-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/6785/20
Провадження № 2-адр/369/1/21
13.04.2021 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І.О.,
при секретарі Юзюк С.В.,
представника позивача - Васюк М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за заявою Васюк В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі №369/6785/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено частково.

Скасовано постанову в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Київській області Левкіна Іванна Володимировича №382 від 30 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 163-15 КУпАП.

Встановлено, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати, зокрема витрати на правничу допомогу, які поніс позивач в сумі 5000 (п`яти тисяч ) грн. 00 коп.

12 січня 2021 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява адвоката Васюк В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., яку обґрунтовує тим, що 16 жовтня 2020 року позивач вже звертався з клопотанням про відшкодування витрат на правничу допомогу та долучав копію договору №37 про надання правової допомоги від 10 жовтня 2020 року, копію додатку №1 від 10 жовтня 2020 року до договору №37 про надання правової допомоги від 10 жовтня 2020 року.

У клопотанні від 16 жовтня 2020 року ОСОБА_1 зазначив, що інші документи, а саме акт наданих послуг, рахунок на оплату, докази на підтвердження оплати, довідка, будуть подані додатково в порядку ст. 139 КАС України.

В підтвердження понесених витрат на правову допомогу до заяви від 12 січня 2021 року додано копію акту наданих послуг від 31 грудня 2020 року згідно Договору №37 про надання правової допомоги від 10 жовтня 2020 року, копію звіту про обсяг наданих послуг від 31 грудня 2020 року згідно Договору №37 про надання правової допомоги від 10 жовтня 2020 року, копію рахунку на оплату №8 від 31 грудня 2020 року, копію квитанції №0.0..1 від 04 січня 2021 року, копію довідки №73 від 04 січня 2021 року.

На підставі вище наведеного, заявник просив суд стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а; Код ) понесенні ним витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Заперечення, клопотання чи пояснень, щодо заяви до суду не надходили.

Суд, перевіривши заяву, докази по справі, зазначає наступне.

Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

На момент подання представником позивача заяви про ухвалення додаткового рішення строк виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2020 року не закінчився.

Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009усправі №1-23/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.

Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст. 3, ст. 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.ч.1,7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року по справі №61-3416св18.

На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, позивачем до суду надано копію акту наданих послуг від 31 грудня 2020 року згідно Договору №37 про надання правової допомоги від 10 жовтня 2020 року, копію звіту про обсяг наданих послуг від 31 грудня 2020 року згідно Договору №37 про надання правової допомоги від 10 жовтня 2020 року, копію рахунку на оплау №8 від 31 грудня 2020 року, копію квитанції №0.0..1 від 04 січня 2021 року, копію довідки №73 від 04 січня 2021 року.

Статтею 143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи, що витрати на правову допомогу документально підтверджені та доведені, пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача щодо розподілу судових витрат, понесених на правничу допомогу, та стягнення на користь позивача суми сплачених витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 132-139, 252 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а; Код ) понесенні ним витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.О. Фінагеєва