Справа № 300/2103/21
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"12" травня 2021 р. Справа № 300/2103/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Гундяк В.Д., розглянувши матеріали адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про зобов`язання до вчинення дій,-
07.05.2021 року Військова частина НОМЕР_1 (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідача) про зобов`язання виплати на користь позивача переплаченого грошового забезпечення у розмірі 2 549,40 гривень.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярного звернення до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.
У відповідності до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.
Згідно ч. 2 ст. 8 даного Закону у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
Так, у позовній заяві зазначено, що службовим розслідуванням, яке проведено згідно наказу 16.02.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 у період з 21.04.2015 по 10.04.2016 заподіяв шкоду державі під час виконання ним службових обов`язків у розмірі 2 549,40 гривень.
Таким чином, на переконання суду, позивач дізнався про порушення своїх прав не пізніше 16.02.2018 року, і саме з цього дня слід обчислювати строк звернення до суду.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений частиною 1 статті 4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».
Заяви чи клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду позивач до позовної заяви не додав.
Частиною 1 статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Згідно з пунктом 8 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві вказується про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Відповідно до змісту позовної заяви процесуальних обов`язків, передбачених п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України, позивачем не виконано, так як відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви не зазначено.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам пункту 8 частини 5 статті 160 КАС України.
Одночасно позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.
За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Частинами 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може відстрочити сплату судового збору, є майновий стан позивача.
На переконання суду майновий стан сторони є оціночним поняттям та його визначення залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не може бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати. Військова частина НОМЕР_1 є державним закладом, а спірні правовідносини виникли в результаті реалізації нею владних управлінських функцій.
Суд зазначає, що в обґрунтування свого майнового стану, який унеможливлює сплату судового збору, позивачем не подано жодного підтверджуючого документу.
Також суд приймає до уваги те, що позивач звертається до адміністративного суду не з метою захисту свого порушеного права, а як суб`єкт владних повноважень, реалізуючи таким чином свої владні та управлінські функції, які передбачені відповідними нормами законодавства України.
Таким чином, суд дійшов переконання про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору за подання даної позовної заяви.
Частиною 3 ст.161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
За таких обставин суд дійшов висновку про невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України, адже до позовної заяви позивачем не долучено належних доказів про сплату судового збору, а клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає до задоволення.
З урахуванням вимог частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
Із змісту позовної заяви слідує, що Військова частина НОМЕР_1 просить суд зобов`язати ОСОБА_1 виплати на користь позивача переплаченого грошового забезпечення у розмірі 2 549,40 гривень.
Таким чином звернена до суду вимога про стягнення завданої шкоди в сумі 2 549,40 грн., яка впливає на зміну складу майна відповідача, є майновою.
Тобто адміністративний позов, заявлений позивачем, містить вимогу майнового характеру.
Згідно частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною 3 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру суб`єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», який вступив в дію з 01.01.2021 року, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року складає 2 270 грн.
З огляду на вищенаведене розмір судового збору в даному випадку становить 2 270 грн.
Згідно положень частини 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Суд зазначає, що інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" в розділі "Івано-Франківський окружний адміністративний суд".
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно частини 2 статті 169 Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
В зв`язку з вищевикладеним, згідно з вимогами ст.ст. 123, 169 КАС України позовну заяву слід залишити без руху. Надати позивачу десятиденний строк для усунення вищевказаних недоліків, який обчислювати з дня вручення копії даної ухвали. Повідомити позивача, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали він має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
На підставі наведеного, статті 4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» та керуючись статтями 122, 123, 132, 133, 160, 161, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-
в задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про зобов`язання до вчинення дій - залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом:
- зазначення в позовній заяві відомостей щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;
- подання оригіналу документа про сплату судового збору в сумі 2 270,00 гривень
Повідомити позивача про можливість подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.
Роз`яснити позивачу, що в разі неусунення недоліків у вищезазначений строк чи якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, позовна заява буде повернена.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Гундяк В.Д.