Справа № 420/4912/20
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4912/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) № 1029/03-18 від 02.04.2020, щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років за документами пенсійної справи на підставі довідки про заробітну плату прокуратури Одеської області від 12.03.2020 № 530;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років з 13 грудня 2019 року по 31.09.2020 із розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати 38581. 38 грн., зазначеної в довідці прокуратури Одеської області від 12.05.2020 року № 530 без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю у розмірі пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат;

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) № 12 від 02.12.2020 про перерахунок пенсії в частині зменшення її розміру з 90% до 60% від заробітку та обмеження її максимального розміру 10 прожитковими мінімуми для осіб, що втратили працездатність;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років з 01 жовтня 2020 року із розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати 64845,08 грн., зазначеної в довідці прокуратури Одеської області від 11.11.2020 року № 530 без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю у розмірі пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з жовтня 2016 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ у розмірі 90% від суми середньомісячної зарплати без обмеження максимального розміру.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 та у зв`язку з підвищенням у вересні 2017 року заробітної плати працюючих працівників органів прокуратури згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», прокуратурою Одеської області позивачу надано довідку № 530 від 12.03.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою від 30.03.2020 року, в якій просив здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугою років на підставі отриманої довідки. Рішенням № 1029/03-18 від 02.04.2020 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку, посилаючись на те, що відповідно до пункту двадцятого статті 86 Закону № 1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На даний час виконання рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р (ІІ)/2019 зміни у статтю 86 Закону № 1697-VІІ не внесені, тому підстави для перерахунку пенсій відсутні.

Крім того, як зазначає позивач, на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 11.11.2020, відповідач прийняв рішення № 12 від 02.12.2020, яким здійснив перерахунок розміру пенсії з урахуванням 60% від заробітку - 38907,05 грн. (64845,08 х 60%) та застосував положення пункту 13-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо обмеження максимального розміру пенсії не більше 10-ти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність та визначив розмір пенсії станом на 01.10.2020 у розмірі 17120 грн., а з 01.12.2020 - 17690 грн.

У зв`язку із зазначеним, 24.12.2020 позивач звернувся до відповідача з проханням перерахувати розмір пенсії з урахуванням рішення Приморського районного суду від 19.06.2016 у справі № 522/11400/16-а, яке залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.05.2017 року, відповідно до якого відповідач був зобов`язаний нарахувати позивачу пенсію за вислугу років у розмірі 90% середньомісячної зарплати без обмеження граничного розміру.

Між тим, не зважаючи на обґрунтовані доводи щодо наявності підстав для перерахунку пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, відповідач 11.01.2021 відмовив ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Одеської області № 530 від 12.03.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, а також щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 11.11.2020, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 15.06.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження у строк не більше 30 днів з дня відкриття провадження по справі.

03.07.2021 року від Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник Відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з огляду на наступне.

Згідно з частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року (в редакції Закону від 28.12.2014 №76- VІІІ), умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Однак Кабінетом Міністрів України порядок та умови проведення перерахунку раніше призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

З посиланням на рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р (ІІ)/2019, відповідач зазначив, що право на перерахунок пенсії виникає для осіб за зверненням, що надходять починаючи з 13.12.2019 року, для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настав не раніше 13.12.2019 року. Отже, права на перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» згідно з довідкою про заробітну плату № 530 без дати (розмір заробітної плати визначено станом на 06.09.2017 згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 № 657) позивач не має, оскільки перерахунок пенсії проводиться у разі зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13.12.2019 року, які є підставою для перерахунків пенсії за вислугу років.

Враховуючи те, що зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13.12.2019 року не відбулося, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області є правомірними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства, а адміністративний позов підлягає залишенню без задоволення.

13.10.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що доводи відповідача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, спростовуються Конституцією України та не містять правових висновків, які можуть спростувати обґрунтованість позову, висновки щодо застосування наведених норм законів є помилковими.

Рішенням Конституційного суду України встановлено обмеження у часі щодо дії частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 201- року № 1697-VІІ зі змінами, а саме з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 13.12.2019. І, навпаки, зазначено, що частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ підлягає застосуванню в первинній редакції, що не містить обмежень у дії даного Закону у часі стосовно права на перерахунок вже призначеної пенсії.

А тому, на твердження позивача, посилання відповідача на те, що на час звернення позивача до пенсійного органу на виконання рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 не внесені зміни у статтю 86 Закону України № 1697-VІІ є необґрунтованими.

Ухвалою суду від 26.06.2020 року було зупинено провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №560/2120/20.

10.02.2021 року до суду надійшла заява про уточнення та збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 29.04.2021 року провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії було поновлено та прийнято заяву про уточнення та збільшення позовних вимог.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 2016 року перебуває на обліку в органах пенсійного фонду та отримує пенсію на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків з середнього заробітку.

12.03.2020 року прокуратура Одеської області на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 видала ОСОБА_1 довідку № 390 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, за нормами чинними на 06.09.2017 року за відповідною (прирівняною) посадою, розмір якої визначено в сумі 38 581,38 грн.

30.03.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Одеської області від 12.03.2020 року № 530.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 1029/03-18 від 02.04.2020 позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Крім того, Одеською обласною прокуратурою ОСОБА_1 було видано довідку № 530 від 11.11.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, розмір якої визначено в сумі 64 845,08 грн.

На підставі довідки Одеської обласної прокуратури № 530 від 11.11.2020 Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 02.12.2020 № 12 позивачу пенсію перераховано у розмірі 60% від заробітної плати та з обмеженням максимального розміру пенсії з 01.10.2020. Таким чином, розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2020 року встановлено на рівні 17 120,00 грн., з 01.12.2020 - 17 690,00 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14.12.2020 року позивачу надані роз`яснення, згідно яких зазначений перерахунок мотивований тим, що відповідно до ч.2 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» пенсія призначається у розмірі 60% від сум місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі пенсії, яка не перевищує 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до п. 13-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", максимальний розмір пенсії, призначеної на умовах Закону України "Про прокуратуру" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач 24.12.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з проханням повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії та прийняти рішення відповідно до вимог закону та судового рішення у справі №522/11400/16-а за позовом ОСОБА_1 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 11.01.2021 року повторно роз`яснило позивачу підстави перерахунку пенсії виходячи з 60% від заробітної плати та з обмеженням максимального розміру пенсії.

Вважаючи своє право порушеним діями відповідача щодо обмеження пенсії під час перерахунку максимальним розміром та зменшення основного розміру пенсії з 90% на 60% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом, позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд прийшов до висновку, що позов належить до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.12 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

До статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI, внаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 з 01.10.2011 року стала вісімнадцятою, тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14.10.2014 року ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ.

Згідно з ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (в первинній редакції) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Тобто, первісна редакція ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ та ч.17 (з 01.10.2011 року - 18) ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15.07.2015 року.

Водночас з 15.07.2015 року втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким, крім іншого, було внесено наступні зміни: ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (що діяла до 15.07.2015 року) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»; ч.20 ст.86 Закону України від 14.10.2014 року «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (що набрала чинності 15.07.2015 року) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Тобто, з 01.01.2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру», а законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» було внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури, додатками до якої затверджено нові збільшені схеми посадових окладів працівників прокуратури.

13.12.2019 року Конституційний Суд України прийняв рішення у справі № 7-р(ІІ)2019 за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (Відомості Верховної Ради України, 2015 р., № 2-3, ст. 12) зі змінами.

У вказаному Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Частина двадцята статті 86 Закону в первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Проте згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговано Кабінету Міністрів України. З огляду на це Конституційний Суд України, перевіряючи на відповідність Конституції України положення частини двадцятої статті 86 Закону, виходить із такого.

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо ролі прокуратури в системі кримінального правосуддя, ухваленій на її 724-му засіданні 6 жовтня 2000 року, № Rec (2000)19 зазначено, що у країнах, у яких прокуратура є незалежною від уряду, держава має вжити ефективних заходів для того, щоб гарантувати закріплення в законі суті й обсягу незалежності прокуратури» (пункт 14).

Конституційний Суд України у Рішенні від 3 жовтня 2001 року № 12-рп/2001 зазначив, що стале забезпечення фінансування судів з метою створення належних умов для їх функціонування та діяльності суддів, а також, зокрема, органів прокуратури, робота яких тісно пов`язана з діяльністю судів, є однією з конституційних гарантій реалізації прав і свобод громадян, їх судового захисту (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини).

Вказаним Рішенням Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України також установив наступний порядок виконання свого Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Згідно з ч.1 ст.91 Закону України від 13.07.2017 № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Таким чином, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі Постанови КМУ №657 та ухваленням Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019, позивач набув право на перерахунок пенсії, починаючи з 13.12.2019 року.

Тотожних висновків дійшов Верховний Суд у зразковій справі № 560/2120/20.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Згідно з ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч.ч.5-6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 1029/03-18 від 02.04.2020 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 є протиправним та належить до скасування.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років з 13 грудня 2019 року по 31.09.2020 із розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати 38581,38 грн., зазначеної в довідці прокуратури Одеської області від 12.05.2020 року № 530 без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю у розмірі пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат, суд зазначає наступне.

Питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії, обмеження пенсії максимальним розміром, а також питання виплати різниці у розмірі пенсії є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Оскільки відповідач у відповідь на заяву позивача від 30.03.2020 року відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури після 13.12.2019 року, тому спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром, а також щодо виплати різниці у розмірі пенсії на час звернення позивача з даним позовом до суду не існувало.

Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Як встановлено судом, на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 та ст. 81, 86 Закону України "Про прокуратуру" та у зв`язку з початком роботи Одеської обласної прокуратури (Наказ Генерального прокурора від 08.09.2020 року №414) Одеською обласною прокуратурою 11 листопада 2020 було видано ОСОБА_1 довідку №530 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії. Цю довідку про розмір заробітної плати видано за нормами чинними на 11.09.2020 року за відповідною (прирівняною) посадою заступника начальника відділу.

Статтею 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII врегульовані питання заробітної плати прокурора.

09 вересня 2020 року набув чинності наказ Генерального прокурора від 08.09.2020 №414 "Про день початку роботи обласних прокуратур", відповідно до якого днем початку роботи обласних прокуратур визначено 11 вересня 2020 року.

Отже, з цієї дати (11.09.2020) здійснюється оплата праці прокурорів відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру".

При цьому, згідно ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" та рішення Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019, з 11.09.2020 року здійснюється видача довідок про збільшену заробітну плату для перерахунку пенсії за вислугу років.

Таким чином, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII, позивач, якому пенсію призначено відповідно до Закону № 1789-ХІІ, в силу вимог частини двадцятої статті 86, в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019, має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури, починаючи з 01.10.2020 року.

Відтак, позивач мав право на перерахунок пенсії відповідно до Закону № 1697-VII та на підставі довідки Одеської обласної прокуратури № 530 від 11.11.2020 року про розмір заробітної плати за нормами чинними на 11.09.2020 року.

Судом встановлено, що 02.12.2020 року Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області було проведено перерахунок пенсії позивача на підставі Довідки Одеської обласної прокуратури № 530 від 11 листопада 2020 року. Позивачу пенсія перерахована у розмірі 60% від заробітної плати та з обмеженням максимального розміру пенсії з 01.10.2020 року. Проте, на думку позивача, рішення суб`єкта владних повноважень є противоправним щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії.

Надаючи правову оцінку наведеним обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з ч. 15 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Як вбачається з копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19.07.2016 року по справі №522/11400/16-а зобов`язано Управління пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за останніх 24 календарних місяці роботи перед зверненням за призначенням пенсії, яка становить 15289,75 грн. відповідно до довідки прокуратури Одеської області №530 від 09.06.2016 про розмір місячного заробітку, починаючи з 09 червня 2016 року (з дня звернення за пенсією). Дане судове рішення набрало законної сили 26 вересня 2016 року.

На виконання зазначеної постанови 18.10.2016 року позивачу було призначено та нараховано пенсію із розрахунку 90% від заробітку. Таким чином, з моменту призначення та до 01.10.2020 позивач отримував пенсію із розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати.

Як зазначено в абзаці шостому пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 14 червня 2007 року N 3-рп/2007, звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Конституційний Суд України в Рішенні N 9-рп/2009 від 28 квітня 2009 року, вказуючи на недопустимість звуження змісту й обсягу існуючих прав і свобод, що об`єктивно призведе до погіршення становища особи в суспільстві через їх обмеження, зробив концептуальне застереження органам державної влади про те, що невиконання державою своїх зобов`язань призводить до порушення принципів правової держави, ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави (абзац п`ятий пункту 5 мотивувальної частини).

Таким чином, суд вважає протиправним зменшення позивачу розміру пенсії за вислугу років з 90% до 60 % відповідних сум грошового забезпечення.

Суд зазначає, що встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 60% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Отже, задоволенню підлягають позовні в частині протиправного зменшення позивачу основного розміру пенсії за вислугу років з 90% відповідних сум грошового забезпечення до 60 % відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі довідки Одеської обласної прокуратури № 530 від 11 листопада 2020 року.

Що стосується максимального розміру пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI, який набув чинності 01.10.2011, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України 92-15, законів України "Про державну службу" 3723-12, "Про прокуратуру" 1789-12, "Про статус народного депутата України" 2790-12, "Про Національний банк України" 679-14, "Про Кабінет Міністрів України" 2591-17, "Про дипломатичну службу" 2728-14, "Про службу в органах місцевого самоврядування" 2493-14, "Про судову експертизу" 4038-12, "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" 796-12, "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" 540/97-ВР, "Про наукову і науково-технічну діяльність" 1977-12, "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" 2262-12, "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-15, "Про пенсійне забезпечення" 1788-12, "Про судоустрій і статус суддів" 2453-17, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України" 379/95-ВР, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Слід зазначити, що Верховним Судом неодноразово здійснювався касаційний розгляд справ, де позивачами виступали особи, яким пенсії були призначені відповідно до Закону України від 05.11.1991 №1789-XII "Про прокуратуру", а вимоги позовних заяв було звернуто до пенсійного органу стосовно неправомірності його дій та рішень щодо здійснення перерахунку такої пенсії із застосуванням обмеження її максимальним розміром, передбаченим статтею 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру", в редакції зі змінами, внесеними Законами України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (постанови Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №205/8204/16-а, від 03.04.2018 у справі №361/4922/17, від 02.05.2018 у справі №704/87/17, від 15.08.2018 у справі №161/9572/17, від 17.01.2019 у справі №161/713/17, від 15.05.2019 у справі №554/4191/17, від 21.11.2019 у справі №161/14321/16-а, від 21.05.2020 у справі №554/10510/16-а, від 28.10.2020 у справі №686/2428/16-а).

Розглядаючи вищевказані справи, Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню. Тобто, на момент проведення перерахунку пенсії позивачам, наведеними положеннями встановлюються тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України. З огляду на наведене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність у відповідача (відповідного територіального органу Пенсійного фонду України) законних підстав для здійснення виплати нарахованої пенсії без обмеження граничного розміру відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-XII "Про прокуратуру" (в редакції на час призначення пенсії), оскільки положення цієї статті втратили чинність.

В ухвалі від 04 лютого 2021 року по справі №400/6132/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, вирішуючи питання щодо розгляду як зразкової справи стосовно застосування вимоги, яка передбачена частиною вісімнадцятою статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру", щодо максимального розміру пенсії до осіб, яким пенсія була призначена до встановлення у законодавстві зазначеної вимоги про максимальний розмір пенсії, звернув увагу, що відступу від вищенаведених правових позицій суду касаційної інстанції не відбувалось, а процесуальний закон не наділяє такими повноваженнями суд першої інстанції, в тому числі й Верховний Суд, при розгляді ним справи як зразкової.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування обмеження максимальним розміром пенсії позивача у розмірі десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно не підлягають задоволенню похідні позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача без обмеження її максимального розміру на підставі довідки від № 530 від 11.11.2020 р. про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Згідно правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Таким чином суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 1029/03-18 від 02.04.2020 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років за документами пенсійної справи на підставі довідки прокуратури Одеської області № 530 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій є протиправним та підлягаю скасуванню, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років з 13 грудня 2019 року на підставі довідки прокуратури Одеської області № 530 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, за нормами чинними на 06.09.2017 року за відповідною (прирівняною) посадою, з урахуванням раніше проведених виплат. Також, суд визнає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині зменшення з 01.10.2020 року відсоткового значення розміру пенсії з 90 до 60 відсотків від суми заробітку, що враховується для перерахунку пенсії, протиправними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.10.2020 року з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Одеської обласної прокуратури від 11 листопада 2020 року № 530 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, та виплатити різницю у розмірі пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права позивача з боку відповідача є належним та достатнім в даному випадку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 1681,60 грн. судового збору, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 1029/03-18 від 02.04.2020 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років за документами пенсійної справи на підставі довідки прокуратури Одеської області № 530 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років з 13 грудня 2019 року на підставі довідки прокуратури Одеської області № 530 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, за нормами чинними на 06.09.2017 року за відповідною (прирівняною) посадою, з урахуванням раніше проведених виплат.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині зменшення ОСОБА_1 з 01.10.2020 року відсоткового значення розміру пенсії з 90 до 60 відсотків від суми заробітку, що враховується для перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.10.2020 року з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Одеської обласної прокуратури від 11 листопада 2020 року № 530 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, з урахуванням раніше проведених виплат.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук