Справа № 380/12351/20
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2021-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/12351/20 пров. № А/857/6921/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Онишкевича Т. В., Хобор Р. Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ніколіна Володимира Володимировича у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами у справі №380/12351/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дроговизької сільської ради Миколаївського району Львівської області про скасування відповіді, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

05 квітня 2021 року до Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами у справі № 380/12351/20.

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

29 квітня 2021 року позивачем подано до суду заяву про відвід судді Ніколіна В. В. з мотивів наявності сумнівів у його неупередженості та об`єктивності, у зв`язку тим, що при постановленні ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не враховано його майновий стан, який є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2021 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ніколіна В. В. у даній справі.

Згідно з частиною восьмою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України вирішення питання про відвід здійснюється в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді, то вирішуючи дане питання апеляційний суд виходить з наступного.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 7 цього Закону встановлено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (стаття 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (частина перша статті 14) гарантують право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду.

Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

При цьому, частиною четвертою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Слід зазначити, що наведені у заяві ОСОБА_1 про відвід мотиви, за яких, на його думку, суддя Ніколін В. В. підлягає відводу, не можуть слугувати підставою для відведення судді, оскільки такі мотиви свідчать фактично про незгоду з процесуальними діями (рішеннями) судді, що, в свою чергу, не може слугувати підставою для відводу судді відповідно до частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність доведення заявником обґрунтованих сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді даної справи, що вказує на відсутність підстав для задоволення заяви про відвід. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, судом не встановлено і заявником не зазначено.

Враховуючи викладене, в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ніколіна Володимира Володимировича у справі № 380/12351/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Т. В. Онишкевич
Р. Б. Хобор