Справа № 315/247/21
Суддя: Романько О. О.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 315/247/21
Номер провадження № 2-а/315/3/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 рокум. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Романько О.О.

за участю секретаря судового засідання - Браціло І.В.,

представника позивача - Яковенка О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гуляйполе Запорізької області адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1 , поданий через представника - адвоката Яковенка Олександра Сергійовича, до інспектора 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Шульги Данила Віталійовича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду через представника з позовом до відповідача про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначили, що позивач має у приватній власності має легковий автомобіль АUDІ А1, 2010 року виготовлення, реєстраційний номер № НОМЕР_1 . 03 лютого 2021 року, близько о 21:19 год., позивач у м. Запоріжжя рухався на вищевказаному автомобілі по автомагістралі Харків- Сімферополь Е105 у напрямку від гіпермаркету «МЕТРО» у напрямку м. Василівка Запорізької області. Об`їхавши кільце по колу, поблизу Оріхівського шосе, заїхав на автомобільну заправну станцію Запоріжнафтопродукт. У цей час до останнього підійшли працівники поліції, які повідомили, що він на нерегульованому пішохідному переході на автомагістралі Харків-Сімферополь не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів. Після цього, працівники поліції ознайомили з доказами, а саме продемонстрували відеозапис, на якому видно автомобіль, який проїздить по дорозі та на пішохідному переході ідуть невідомі особи.

Як слідує далі з позову, позивач не погодився із вказаним відеозаписом, так як з відеозапису неможливо ідентифікувати автомобіль та його водія, а також, з відеозапису видно, що невідомий автомобіль проїздить по пішохідному переходу на якому ближче до краю дороги, розпочинають рух пішоходи, які не зменшували швидкість, не робили будь-яких маневрів, а отже, невідомий автомобіль не створив перешкоди для пішоходів, так як рух автомобіля жодним чином не вплинув на поведінку пішоходів. Після цього, коли позивач ОСОБА_1 не визнав вину, інспектор 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Шульга Д.В., виніс постанову серії ЕАН №3747120 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03 лютого 2021 року. Після цього, позивач отримав копію вказаної постанови та поїхав у своїх справах.

Зазначили, що враховуючи вищевикладене, позивач не визнає свою вину в повному обсязі, так як не створив перешкод для пішоходів. З наданого відповідачем відео не можливо встановити, що на ньому є автомобіль позивача. Крім того, з відео встановлено, що пішоходи не зменшували швидкість, не робили будь-яких маневрів, а отже, невідомий автомобіль не створив перешкоди для пішоходів, так як рух автомобіля жодним чином не вплинув на поведінку пішоходів. Крім того, відповідачем не доведено, що автомобіль на відеозапису не зменшував швидкість, так як відповідно до пункту 18.1 Правил дорожнього руху, на який посилається відповідач, передбачено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Вважають, що відповідач, всупереч вимогам законодавства, належними та допустимими доказами не довів, що саме на відео автомобіль позивача, відповідач не надав пояснення пішоходів, які б могли підтвердити чи дійсно бачили автомобіль позивача, чи був саме позивач у цей час за кермом, чи дійсно їм були створені перешкоди та у чому вони виразилися (зменшили швидкість, зупинилися, змінили рух, пішли на зад, тощо).

Прохають визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН №3747120 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03 лютого 2021 року інспектора 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Шульги Данила Віталійовича, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП до штрафу в сумі 255 грн., закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 30.03.2021 року подав заяву про розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі просив їх задовольнити.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань суду не надав, про причини неявки не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за таких підстав.

Судом встановлено, що 03.02.2021 року інспектором 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Шульгою Д.В. відносно ОСОБА_1 було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно з якою було накладено штраф у розмірі 255 грн. Відповідно до постанови серії ЕАН №3747120 від 03.02.2021 року позивач, керуючи транспортним засобом, наближаючись до нерегульованого переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чим порушив вимоги п. 18.1 ПДР України - водій не пропустив пішоходів, що наближаються до пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 03.02.2021 року о 21:01:08 в м. Запоріжжя по вул. Космічній, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки АUDІ А1, реєстраційний номер № НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів чим порушив вимоги п. 18.1 ПДР України - водій не пропустив пішоходів, що наближаються до пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи. Так, відповідно до цієї постанови застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Доведені до порушника відомості щодо реквізитів для сплати зазначеного штрафу.

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах.

Позивач стверджує, що його провину не доведено, так як з відеозапису неможливо ідентифікувати автомобіль та його водія, а також, з відеозапису видно, що невідомий автомобіль проїздить по пішохідному переходу на якому ближче до краю дороги, розпочинають рух пішоходи, які не зменшували швидкість, не робили будь-яких маневрів, а отже, невідомий автомобіль не створив перешкоди для пішоходів, так як рух автомобіля жодним чином не вплинув на поведінку пішоходів. Після цього, коли позивач ОСОБА_1 не визнав вину, інспектор 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Шульга Д.В., виніс постанову серії ЕАН №3747120 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03 лютого 2021 року. Після цього, позивач отримав копію вказаної постанови та поїхав у своїх справах.

Загалом, правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Своїм правом на складення відзиву на позов відповідач також не скористався.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Згідно зі ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції, розглядають справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 126 КУпАП.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у даному випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.

Відповідно до ст. 46 КАС України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (ч. 1). Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 4).

Згідно з 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію», у складі поліції функціонує патрульна поліція.

Відповідно до п. 1 положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 року №73 (в редакції наказу Національної поліції України від 03.09.2019 року №887), Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, реорганізується та ліквідується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку.

Департамент складається із структурних підрозділів апарату Департаменту, його територіальних (відокремлених) підрозділів та інших підрозділів патрульної поліції згідно з штатним розписом Національної поліції України (далі - підрозділи Департаменту) (п. з зазначеного вище положення).

Згідно з п. 4 положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 року №73 (в редакції наказу Національної поліції України від 03.09.2019 року №887), Департамент організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення.

Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (частини перша, друга, третя і п`ята статті 122 КУпАП) (ч. 1). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 2).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, інспектори патрульної поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Національної поліції. Отже, належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Саме така правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 26.12.2019 року у справі № 724/716/16-а.

Проте, адміністративний позов у даній справі заявлено позивачем до інспектора 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Шульги Данила Віталійовича, тобто до неналежного відповідача.

Таким чином, з зазначеного вище слідує, що ОСОБА_1 заявлено вимоги до неналежного відповідача, оскільки, належним відповідачем у справі, згідно з чинним законодавством України та практикою Верховного суду, є Управління патрульної поліції в Запорізькій області, як орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

При цьому підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами ст.48 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами ч.3 ст.48 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Разом з тим, позивач клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем не надав, тому суд не може замінити неналежного відповідача.

Враховуючи наведене вище в сукупності, суд прийшов до висновку про те, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , поданий через представника - адвоката Яковенка Олександра Сергійовича, до інспектора 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Шульги Данила Віталійовича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, слід відмовити. Інші доводи позовної заяви, які стосуються оскаржуваної постанови, не підлягають оцінці, виходячи з того, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність його дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 94, 99, 205, 229, 241-246, 250-251, 255, 286, 293, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , поданий через представника - адвоката Яковенка Олександра Сергійовича, до інспектора 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Шульги Данила Віталійовича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Повний текст судового рішення складено 05.05.2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. О. Романько