Справа № 160/12573/20
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФНП» про стягнення податкового боргу,-
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФНП" в якому просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФНП» перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області як платник податків, що зобов`язує його сплачувати передбачені законодавством податки і збори у встановленому порядку й розмірі. Відповідач має податковий борг по орендній платі земельного податку на загальну суму 821 466,53 грн., що виник в результаті несплати у встановлені терміни самостійно задекларованих грошових зобов`язань згідно податкових розрахунків земельного податку по строку сплати, зокрема 30.07.2020р. Станом на момент звернення із даним позовом до суду, відповідачем сума податкового боргу у добровільному порядку не сплачена, що стало підставою для звернення податкового органу до суду із зазначеним позовом.
Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що 10 грудня 2020 року ТОВ «ФНП» було подано позивачу заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, відповідно до якої відповідач просив здійснити перерахунок суми надмірно сплачених орендних платежів за землю з рахунку НОМЕР_1 (назва коду бюджетної класифікації з якого повертаються кошти «Орендна плата з юридичних осіб») за яким рахується переплата в рахунок погашення виниклого податкового боргу на поточний рахунок позивача UА НОМЕР_2 (код бюджетної класифікації «Земельний податок з юридичних осіб). В заяві відповідачем зазначено, що сума переплати з орендної плати на дату звернення із заявою становить 914 462,25грн., що є цілком достатньою сумою для здійснення погашення податкового боргу заявленого позивачем. У зв`язку з чим, у відповідача відсутній податковий борг заявлений у даному позові, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження по справі та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року уточнену позовну заяву представника позивача по адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФНП» про стягнення податкового боргу - повернуто заявнику без розгляду.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищезазначене та відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
В інтегрованих картках платника податків ТОВ «ФНП» обліковувався податковий борг на загальну суму 821 466,53 грн., а саме: по орендній платі з юридичних осіб:
- згідно податкового розрахунку земельного податку №9569 від 17.02.2020 у сумі 45 637,03 грн. по строку сплати 01.03.2020; у сумі 45 637,03 грн по строку сплати 30.03.2020: у сумі 45 637,03 грн. по строку сплати 30.04.2020; у сумі 45 637,03 грн. по строку сплати 29.06.2020; у сумі 45 637,03 грн. по строку сплати 30.06.2020; у сумі 45 637,03 грн. по строку сплати 30.07.2020.
10 грудня 2020 року учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «ФНП» ОСОБА_1 було подано до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, відповідно до якої відповідач просив здійснити перерахунок суми надмірно сплачених орендних платежів за землю з рахунку НОМЕР_1 (назва коду бюджетної класифікації з якого повертаються кошти «Орендна плата з юридичних осіб») за яким рахується переплата в рахунок погашення виниклого податкового боргу на поточний рахунок позивача НОМЕР_3 (код бюджетної класифікації «Земельний податок з юридичних осіб»). В заяві відповідачем зазначено, що сума переплати з орендної плати на дату звернення з заявою становить 914 462,25грн.
Вказані кошти у сумі 914462,25грн. податковим органом були зараховані 22.12.2020р., що підтверджується наявним записом в інтегрованій картці відповідача: «Перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший. Платіжне доручення №68892895 від 22.12.2020р.».
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.
Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Відповідно до п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Статтею 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Згідно із пунктом 43.3. статті 43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Відповідно до пункту 43.5. статті 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету. Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (пункт 43.6 статті 43 ПК України.)
Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
При цьому, відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно з пп. 95.2, 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до пп.14.1.147 п.14.1 ст.147 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання за змістом підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визнається податковим боргом.
Згідно зі статтями 269, 270 ПК України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, а об`єктами оподаткування земельним податком - земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (підпункт 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; (пл.271.1.1 п.271.1 ст.271 ПК України).
Так, пунктом 5 Порядку №1146 передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.
Судом встановлено, що станом на момент звернення ГУ ДПС у Дніпропетровській області до суду із даним позовом 07.10.2020р. у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФНП» був наявний податковий борг по орендній платі земельного податку на загальну суму 821466,53 грн. за період березень 2019р. - липень 2020р.
10 грудня 2020 року представником ТОВ «ФНП» було подано до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, відповідно до якої відповідач просив здійснити перерахунок суми надмірно сплачених орендних платежів за землю з рахунку НОМЕР_1 (назва коду бюджетної класифікації з якого повертаються кошти «Орендна плата з юридичних осіб») за яким рахується переплата в рахунок погашення виниклого податкового боргу на поточний рахунок позивача НОМЕР_3 (код бюджетної класифікації «Земельний податок з юридичних осіб»). В заяві відповідачем зазначено, що сума переплати з орендної плати на дату звернення з заявою становить 914 462,25грн.
Вказані кошти у сумі 914462,25грн. податковим органом були зараховані 22.12.2020р., що підтверджується наявним записом в інтегрованій картці відповідача: «Перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший. Платіжне доручення №68892895 від 22.12.2020р.».
Обов`язковими умовами для повернення сум грошового зобов`язання та зарахування цих сум в рахнок погашення податкового боргу є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми. Визначений статтею 43 ПК України 1095-денний строк від дня виникнення надміру сплаченої суми на момент звернення відповідача із заявою про повернення такої суми не сплив.
Зі змісту уточненої позовної заяви від 22.01.2021р. та доданих до неї документів видно, що відповідно інтегрованої картки платника податків ТОВ «ФНП» по земельному податку з юридичних осіб (код БК 18010500) 22.12.2020 зараховано в рахунок погашення податкового боргу 914462,25 грн. шляхом перерахування коштів з орендної плати з юридичних осіб (код БК 18010600).
Станом на 19.01.2021 за ТОВ «ФНП» обліковується новостворений податковий борг по земельному податку з юридичних осіб (код БК 18010500) на суму 160 279,09 грн., який виник 30.10.2020р., тобто після відкриття провадження по справі та не був предметом розгляду по даній справі.
Таким чином, суд встановив, що 22.12.2020р. позивачем було проведено взаємозалік заборгованості відповідача по земельному податку з юридичних осіб, у зв`язку з чим, податковий борг у сумі 821466,53 грн. був погашений, тобто відсутні підстави для задоволення позовних вимог про його стягнення.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч наведеним вимогам, позивач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки.
У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку в необхідності відмови в задоволенні поданого адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова