Справа № 234/2575/21
Суддя: Бєлостоцька О. В.
Дата ухвалення: 2021-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 234/2575/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

при секретарі Теліціній О.О.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника відділу інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону капітана Грінченка Артема Ігоровича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника Галій С.А. звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що 17 лютого 2021 року останнім було відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень 00 копійок. Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 17 лютого 2021 року вважає незаконною з нижче наведених підстав. 16 лютого 2021 року він вимушено перетнув кордон України та Росії через тимчасово непрацюючий пункт пропуску ДКУ «Новоазовськ», оскільки в інший спосіб покинути непідконтрольну територію було неможливо, так як з березня 2020 року по теперішній час припинено роботу пунктів пропуску на лінії розмежування у зв`язку з розповсюдженням вірусу COVID-19. Отже, правопорушення було скоєне ним в стані крайньої необхідності, що є підставою для закриття провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 247 КУпАП. Крім того, відповідач по справі не дав йому можливості скористатись правами, передбаченими ст.268 КУпАП, зокрема, скористатись правовою допомогою адвоката. При розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності відповідачем було порушено вимоги ст.245 в частині з`ясування того, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Позивач ОСОБА_1 просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо складання відносно нього протоколу та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 149930 від 17 лютого 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП;

- стягнути з відповідача судовий збір.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Галій С.А. не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач - заступник начальника відділу інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону капітан Грінченко А.І. в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 17 лютого 2021 року заступник начальника відділу інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону капітан Грінченко А.І. виніс постанову № 149930 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень (а.с.5,6).

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення № 149930 вбачається, що 17 лютого 2021 року о 01 годині 10 хвилин в пункті пропуску «Гоптівка» на вхід в Україну прикордонним нарядом «Перевірка документів» був виявлений громадянин України ОСОБА_1 , який пояснив, що він виїхав до тимчасово окупованої території Донецької області 15 березня 2020 року через КПВВ «Майорське», а 16 лютого 2021 року перетнув державний кордон з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Новоазовськ», чим порушив п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815 «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів та тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-2 КУпАП (а.с.5-6).

Частиною 1 ст. 204-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Статтею 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» в редакції від 26 листопада 2020 року передбачено, що в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду… в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затверджений постановою КМ України від 17 липня 2019 року № 815, пунктом 3 якого передбачено, що в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти в`їзду-виїзду відповідно до вимог цього Порядку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, що підтверджені належними доказами.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.72 КУпАП доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.ст.75,76 КАС України достовірними та достатніми є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та довести факт вчинення ним адміністративного правопорушення відповідними доказами.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП, відповідачем належними та допустимими доказами не доведений.

В оскаржуваній постанові є посилання на визнання ОСОБА_2 вчиненого правопорушення, проте, саме по собі визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2020 року по справі № 177/525/17.

Частиною 1 ст.268 КУпАП зокрема, передбачено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

Відповідачем не спростовано викладених в позовній заяві доводів позивача ОСОБА_1 про порушення його права на захист під час розгляду 17 лютого 2021 року справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимог частини 2 статті 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростували тверджень позивача щодо недотримання процедури розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,що відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року в адміністративній справі № 524/9827/16-а, у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17-а.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 204-2 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

З матеріалів справи вбачається, що 17 лютого 2021 року відносно ОСОБА_1 протокол не складався.

Відповідно до п.3) ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 - визнання протиправними дій відповідача щодо винесення 17 лютого 2021 року постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення № 149930 від 17 лютого 2021 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, відповідно до ст.139 КАС України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору в розмірі 454 гривні 00копійок слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону.

Керуючись ст. ст. 6, 77, 139, 243, 244, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до заступника начальника відділу інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону капітана Грінченка Артема Ігоровича (адреса за місцем проходження служби: Харківська область, Дергачівський район, смт.Козача Лопань, вул.Прикордонна, 4) про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії заступника начальника відділу інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону капітана Грінченка Артема Ігоровича щодо винесення 17 лютого 2021 року постанови про накладення адміністративного стягнення № 149930 відносно ОСОБА_1 .

Скасувати постанову № 149930 від 17 лютого 2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , винесену заступником начальника відділу інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону капітаном Грінченко Артемом Ігоровичем.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 07 травня 2021 року.

Суддя