Справа № 420/4473/21
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4473/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження питання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про:

визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 85 відсотків на 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та здійснити виплату з 01.01.2018 року пенсії з урахуванням розміру за вислугу років 85 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, врахованого для обчислення відповідної пенсії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження по справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем.

Серед причин залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 , був пропуск позивачем встановленого законом строку звернення до суду з позовною заявою.

Зокрема, позивачем оскаржуються дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового розміру пенсії позивачеві під час її перерахунку з 01.01.2018 року, проте з позовною заявою до Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 звернувся 24.03.2021 року.

05 травня 2021 року, через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду, від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду (вх.№22482/21).

В обґрунтування пропуску встановленого законодавством строку звернення до суду позивачем зазначено, що протягом 2018-2020 років, відбувся цілий ряд змін у пенсійному законодавстві, який вносився на підставі судових рішень, зокрема, і щодо скасування певних положень постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Як зазначив ОСОБА_1 , лише після звернення 27.01.2021 року з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, з отриманого у відповідь листа від 24.02.2021 року, позивач дізнався про порушення його прав, шляхом зменшення відсоткового розміру його пенсії.

Крім того, позивачем було надано до суду копії виписок із медичної карти стаціонарного хворого, згідно яких, у періоди з 14.10.2020 року по 29.10.2020 року; з 27.01.2020 року по 05.02.2020 року; з 02.03.2021 року по 10.03.2021 року та з 11.03.2021 року по 23.03.2021 року, ОСОБА_1 знаходився на лікуванні.

Оцінюючи доводи наведені позивачем для поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною 1 статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина 1 статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини 3 якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, на думку суду, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Судом встановлено, що з 04.09.1998 року ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року.

З 01 січня 2018 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», за нормами чинними на 01 березня 2018 року, керуючись Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії.

Підсумок пенсії позивача після проведення перерахунку становив 4252,85 (з надбавками) гривень та складався з 70 % від посадового окладу - 3170,00 гривень; окладу за військовим званням - 1020,00 гривень; надбавки за вислугу років 45% - 1885,50 гривень.

У свою чергу, з позовною заявою до Одеського окружного адміністративного суду щодо оскарження дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області стосовно зменшення розміру пенсії з 86 % грошового забезпечення до 70 % грошового забезпечення під час проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 року, ОСОБА_1 звернувся 24.03.2021 року.

Суд зазначає, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року по справі №340/1019/19).

Суд наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про, зокрема, здійснення перерахунку пенсії.

У свою чергу, з 2018 року по 2021 рік, позивач жодної зацікавленості щодо розміру його перерахованої пенсії не виявив, до пенсійного органу за роз`ясненнями до 27.01.2021 року - не звертався.

Отже, з дня отримання перерахованої пенсії особою, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, у розумний строк після проведення перерахунку звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. У такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Таким чином, на думку суду, позивач повинен був дізнатися про здійснення йому перерахунку пенсії у січні 2018 року, однак за роз`ясненнями до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернувся лише 21.01.2021 року. Тобто, майже через 4 роки після здійснення йому перерахунку пенсії.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд, у постанові по справі №240/12017/19 від 31 березня 2021 року, відступив від висновків викладених у постановах: по справі №816/197/18 від 29.10.2020 року, по справі №640/14865/16-а від 20.10.2020 року, по справі №822/1928/18 від 25.02.2021 року щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, у першу чергу, з боку держави, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період.

У постанові по справі №240/12017/19 від 31 березня 2021 року, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність застосування до вказаної категорії справ строку визначеного статтею 122 КАС України.

Стосовно посилань ОСОБА_1 на зміни у пенсійному законодавстві, суд вважає за необхідне зазначити, що Верховним Судом 04.02.2019 року, ухвалено рішенням по адміністративній справі №240/5401/18 щодо зменшення відсоткового значення грошового забезпечення при перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Постановою Великої палати Верховного Суду від 16.10.2019 року, Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04.02.2019 року залишити без змін.

У свою чергу, з позовною заявою до Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 звернувся майже через 3 роки після ухвалення постанови Великої палати Верховного Суду від 16.10.2019 року.

Стосовно посилань позивача на періоди тимчасової непрацездатності у 2020 році та на початку 2021 року, суд зазначає, що перебування позивача на лікуванні поза межами строку звернення до суду, не може бути визнано поважною причиною пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до суду з позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що наведені позивачем обставини поновлення строку звернення до суду не є об`єктивними, тобто такими, що не залежали від волі позивача обставинами, які б доводили поважність причин пропуску встановленого законом строку звернення до адміністративного суду та пояснювали тривале зволікання з пред`явленням позову.

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

Відтак, суд визнає причини пропуску строку звернення до суду з позовом неповажними.

Поміж іншим, суд зазначає, що отримання позивачем листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 24.02.2021 року у відповідь на його заяву від 27.01.2021 року, не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення його прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, у даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти майже через 4 роки після здійснення йому перерахунку пенсії.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 року за заявами №№22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються у порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.

Оскільки, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом з пропуском встановленого законом строку звернення, а підстави вказані ним у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 171, 240 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна 83, ) про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 85 відсотків на 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та здійснити виплату з 01.01.2018 року пенсії з урахуванням розміру за вислугу років 85 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, врахованого для обчислення відповідної пенсії - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Балан Я.В.