Справа № 200/3783/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 р. Справа№200/3783/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Орєхов Михайло Володимирович звернувся до Донецького окружного адміністративного суду, в інтересах ОСОБА_1 , з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії щодо невиплати заборгованості по пенсії за період з 1 червня 2014 року по 1 червня 2018 року; зобов`язання сплатити заборгованість за період з 1 червня 2014 року по 1 червня 2018 року у розмірі 182910,05 грн., шляхом перерахування коштів на рахунок, відкритий в установі банку ТВБВ філії ДОУ АТ «Ощадбанк».

Посилаючись на порушення Конституції України, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач протиправно не виконав у повному обсязі рішення суду в частині виплати пенсії.

9 квітня 2021 року представник позивача, засобами електронного зв`язку, надав заяву про зміну предмета позову, з урахуванням якої просив:

- визнати протиправними дії щодо невиплати заборгованості по пенсії з 1 червня 2014 року по 1 червня 2018 року;

- стягнути заборгованість з пенсії за період з 1 червня 2014 року по 1 червня 2018 року в розмірі 182 910,05 грн.

Відповідач заперечував проти позовних вимог, надав відзив на адміністративний позов в якому просив відмовити у задоволені позовних вимог. Свою позицію вмотивовував тим, що виплати пенсій здійснюються виключно за рахунок Фонду та інших джерел, визначених законодавством, інших фінансових можливостей, для здійснення виплат управління не має.

Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року вирішено відкрити провадження в адміністративній справі, розгляд справи провести суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувати у відповідача докази у справі.

Ухвалою суду від 12 травня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як отримувач пенсії за віком, що підтверджується матеріалами справи та не є спірним між сторонами.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 2 квітня 2018 року у справі №200/2876/19-а, яке набрало законної сили 1 липня 2019 року, вирішено визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, щодо не виплати заборгованості пенсії ОСОБА_1 (рнокпп. НОМЕР_1 ) з 01 червня 2014 року по 01 червня 2018 року.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області сплатити заборгованість пенсії ОСОБА_1 (рнокпп. НОМЕР_1 ) з 01 червня 2014 року по 01 червня 2018 року.

Відповідно до листа відповідача від 13 вересня 2019 року 1260/Б-01-01-08 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/10036/18-а виплата заборгованості з пенсії з 01 червня 2014 року по 01 червня 2018 року в сумі 182 910,05 грн. буде виплачена після отримання додаткового фінансування.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Так, частиною 3 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положеннями статті 5 вказаного Закону встановлено, що виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Підстави для припинення виплати пенсії визначені статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 46 цього Закону нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

При цьому відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій і відсутність відповідного фінансування не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату, і не може позбавляти особу права на отримання належних сум пенсії.

Суд зазначає, що право позивача на отримання пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить сутність взятих на себе державою зобов`язань.

До такого висновку суд дійшов із врахуванням правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеній у справі "Ілашку та інші проти Молдови та Росії", в якій встановлений обов`язок держави, навіть за відсутності належного ефективного контролю над частиною власної території, вжити заходів у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Проте, відповідачем протиправно не виплачено позивачу заборгованість з пенсії.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Таким чином, з урахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку про протиправні дії відповідача щодо невиплати позивачу пенсії за період з 01 червня 2014 року по 01 червня 2018 року в сумі 182 910,05 грн., тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. Таким чином, судовий збір у зазначеному розмірі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати заборгованості з пенсії ОСОБА_1 за період з 01 червня 2014 року по 01 червня 2018 року.

Стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, б. 27а, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість з пенсії за період з 01 червня 2014 року по 01 червня 2018 року в сумі 182 910,05 грн.

Допустити до негайного виконання рішення суду в межах стягнення суми пенсії на користь ОСОБА_1 за один місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, б. 27а, ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв