Справа № 570/2988/20
Суддя: Бойчук П. Ю.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 рокум. КовельСправа № 570/2988/20

Провадження № 2-а/159/12/21

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора відділу організації несення служби в місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Матвіюка Сергія Миколайовича (м. Ковель, вул. Незалежності, 156) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 2725297 від 23.06.2020 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора відділу організації несення служби в місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Матвіюка Сергія Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 2725297 від 23.06.2020 року.

Свої позові вимоги позивач обґрунтував тим, що 23.06.2020 року о 00 год. 40 хв. транспортний засіб позивача був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху. Зокрема за те, що позивач рухався крайньою лівою смугою при вільній правій на дорозі, не маючи наміру здійснити розворот, поворот чи випередження. Позивач зазначає, що повідомив поліцейським про те, що не визнає своєї вини та Правил дорожнього руху не порушував, а перелаштувався на крайню ліву смугу виключно об`їжджаючи вибоїни на правій смузі, які були вкриті дощовими калюжами та, проїхавши таку ділянку дороги, він перелаштувався у праву смугу, включивши світловий покажчик правого повороту. Однак, твердження позивача не були взяті до уваги.

Після цього відповідач виніс постанову серії ЕАМ №2725297 від 23.06.2020 року про накладання на позивача адміністративного штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач стверджує, що жодним чином не порушував Правила дорожнього руху України, вказуючи при цьому на ряд порушень норм матеріального та процесуального права, допущених відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведені обставини, позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора відділу організації несення служби в місту Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Матвіюка Сергія Миколайовича серії ЕАМ № 2725297 від 23.06.2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.12.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача подано відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зокрема, представник відповідача зазначає, що 23.06.2020 року відносно позивача ОСОБА_1 інспектором роти з обслуговування м. Ковеля УПП у Волинській області ДПП Матвіюком С.М. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2725297 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 425 грн., відповідно до санкції ч.2 ст. 122 КУпАП.

Підставою для винесення даної постанови стало те, що 23.06.2020 року під час несення служби на автомобільній дорозі М-07 (Київ-Ковель- Ягодин) 488 км. патрульним екіпажем було виявлено порушення Правил дорожнього руху, зокрема водій транспортного засобу «FORDS-MAX» з номерним знаком « НОМЕР_1 » о 00 год. 38 хв., керуючи транспортним засобом, рухався крайньою лівою смугою при вільних правих на дорозі, яка має дві і більше смуги для руху в одному напрямку, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, розворот або випередження, чим порушив п. 11.5 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Покликаючись на норми чинного законодавства та відповідні докази, представник відповідача вважає позов безпідставним, а тому просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином справа розглядається, у відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку про те, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем 23.06.2020 року винесено постанову серії ЕАМ № 2725297 від 23.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень за те, що позивач 23.06.2020 року о 00 год. 58 хв. на автодорозі М 07 «Київ - Ковель - Ягодин» на 488 км. рухався крайньою лівою смугою при вільних правих на дорозі, яка має дві і більше смуг для руху в одному напрямку, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, розворот або випередження, чим порушив п.11.5 ПДР України.

Відповідно до п. 11.4 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Позивач не заперечує, що у зазначений в постанові дату та час керував вказаним вище транспортним засобом.

Однак, доводи позивача про те, що він не порушував зазначених вимог ПДР України повністю спростовуються відеозаписом з місця вчинення та розгляду справи про адміністративне правопорушення від 23.06.2020 року, згідно якого автомобіль, яким керував позивач дійсно рухався крайньою лівою смугою при вільних правих на дорозі, яка має дві і більше смуг для руху в одному напрямку.

Твердження відповідача про те, що він таким чином об`їжджав вибоїни на правій смузі будь-якими доказами не підтверджені, а тому суд відхиляє їх.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, твердження позивача про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, в даному випадку є повністю безпідставними та не підтвердженими належними доказами в той час, як доводи представника відповідача знайшли своє підтвердження.

Крім цього, згідно вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції, поміж іншого, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у даному випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.

Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Аналогічну правову позицію з питання неналежного відповідача у справі висловив Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2018 року в справі № 803/1252/17.

Проте, адміністративний позов у даній справі заявлено позивачем до інспектора відділу організації несення служби в місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Матвіюка С.М., тобто до неналежного відповідача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена відносно позивача, відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку про те, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд, в силу вимог ст. 94 КАС України, покладає на позивача понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора відділу організації несення служби в місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Матвіюка Сергія Миколайовича (м. Ковель, вул. Незалежності, 156) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 2725297 від 23.06.2020 року, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його складення.

Головуючий:П. Ю. Бойчук