Справа № 160/14163/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши в порядку загального позовного провадження (у письмовому провадженні) у м. Дніпро адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Столична фондова компанія» про стягнення заборгованості, -
30.10.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач, враховуючи заяву про зменшення позовних вимог, просить стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «Столична фондова компанія» на користь державного бюджету в сумі 470 976 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків банках, що обслуговують такого платника податків.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ТОВ «Столична фондова компанія» має податковий борг у розмірі 470 976 грн. Враховуючи несплату такого боргу відповідачем у добровільному порядку, він підлягає стягнення до Державного бюджету України в судовому порядку.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
02.02.2021 року постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.21 року було прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог.
Враховуючи прийняту до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, позовні вимоги складаються з суми у розмірі 470 976,00 грн.
Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Столична фондова компанія» перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області та є платником податку на прибуток підприємств.
Відповідачем було самостійно сплачено узгоджені податкові зобовязання за поданою декларацією: 29.04.2020 року в розмірі 50 000,00 грн.; 17.07.2020 року в розмірі 30 000,00 грн.; 07.08.2020 року в розмір 50 000,00 грн., 29.09.2020 року розмірі 50 000,00 грн, 09.11.2020 року в розмірі 50 000,00 грн., 29.03.2021 року розмірі 25 000,00 грн. на загальну суму 255 000 грн.
Враховуючи самостійну сплату частини податкового боргу у розмірі 255 000 грн., податковий борг становить 470 976 грн.
Згідно даних інтегрованої картки платника податків ТОВ «Столична фондова компанія» підтверджується наявність податкового боргу в сумі 470 976,00 грн.
Отже загальна сума податкового боргу відповідача на час прийняття рішення в даній справі складає 470 976,00 грн.
Несплата відповідачем податкового боргу в повному обсязі в добровільному порядку стала підставою для звернення позивача з даним позовом до адміністративного суду.
Вирішуючи позовні вимоги по суті спору, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.
Згідно з пунктами 36.1, 36.2 статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як слідує з матеріалів справи, податкові зобов`язання були смостійно визначені ТОВ «Столична фондова компанія» і є узгодженими у порядку і на умовах, визначених Податковим кодексом України.
Податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Оскільки податкові зобов`язання з податку на прибуток підприємств відповідачем не сплачено в установлений чинним законодавством строк, таке зобов`язання набуло статусу податкового боргу.
За підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
На виконання пунктів 59.1, 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, відповідачу було направлено з повідомленням про вручення податкову вимогу (форми «Ю») від 02.04.2020 року № 137164-55. Доказів оскарження відповідачем даної податкової вимоги матеріали справи не містять.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Статтею 20 Податкового кодексу України визначені права контролюючих органів.
Так, згідно з підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Отже, податковому органу надано право звертатись з позовами про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.
Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно з пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Оскільки, станом на час розгляду справи відповідач не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання, внаслідок чого податковий борг в сумі 470 976,00 грн. підлягає стягненню в судовому порядку.
На підставі викладеного позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо повернення надлишково сплаченого судового збору, суд зазначає таке.
При зверненні до суду позивачем було заявлено позовні вимоги на суму 646 172,72 грн. та сплачено судовий збір у розмірі 9692,59 грн. відповідно до платіжного доручення від 23.10.2020 року № 3237.
В подальшому, позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно якої розмір позовних вимог склав 470 976 грн. та заявлено клопотання про повернення надлишково сплаченого судового збору.
Відповідно до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".
Відповідно до статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.
Судовий збір включається до складу судових витрат.
Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 2102,00 грн.
Приписами частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлено ставку судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102,00 грн.).
Відтак, розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання позову про стягнення податкового боргу на суму 470 976 грн. складає 7064,64 грн.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" , сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір" у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
За приписами абзацу першого пункту 5 Розділу 1 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Згідно з частиною 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Зважаючи на те, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області при зверненні до суду з позовною заявою було сплачено судовий збір за подання цієї позовної заяви в більшому розмірі, ніж встановлено законом, то судовий збір в розмірі переплаченої суми підлягає поверненню позивачу.
З урахуванням наведеного, сума у розмірі 2 627,95 грн. ( 9692,59 грн. - 7064,64 грн.) підлягає поверненню позивачу.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки доказів понесення судових витрат, які пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз позивачем не надано, відсутні підстави для стягнення таких витрат з відповідача.
Керуючись статтями 139, 205, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «Столична фондова компанія» на користь державного бюджету в сумі 470 976,00 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.
Повернути Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області надмірно сплачений судовий збір в сумі 2627, 95 грн. сплачений згідно платіжного доручення від 23.10.2020 року № 3237.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська