Справа № 669/47/21
Суддя: Давидюк О. І.
Дата ухвалення: 2021-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 669/47/21
Провадження № 2-а/669/5/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Дем`янюк Н.М.,

представника відповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Файчука А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в смт. Білогір`я адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВОД ГР УПД ГУНП в Хмельницькій області Огородніка Романа Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про поновлення строку звернення до суду для оскарження та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до поліцейського ВОД ГР УПД ГУНП в Хмельницькій області Огородніка Р.В. про поновлення строку звернення до суду для оскарження та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 260213 від 25 листопада 2020 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП (описка в позовній заяві, згідно оскаржуваної постанови ч. 2 ст. 122 КУпАП).

В обґрунтування позову вказує, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що нібито він 24 листопада 2020 року о 23 год. 29 хв., керуючи автомобілем, зупинившись на вимогу поліцейського, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 9.9. (б) Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки він не міг та й не був на місці складання постанови, так як знаходився на лікуванні.

Крім того, вказує, що поліцейський зобов`язаний був вказати в постанові технічний засіб, яким було здійснено відеозапис, а відсутність вказівки на такий виключає можливість прийняття його в подальшому в якості належного доказу по справі.

Також, вказує, що в поліцейського були відсутні підстави для зупинки належного йому транспортного засобу, передбачені ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», що вказує на протиправний характер оскаржуваної постанови, яка, до того ж, була складена не на місці зупинки транспортного засобу о 23 год. 29 хв. 24 листопада 2020 року, а на наступний день о 08 год. 55 хв. 25 листопада 2020 року.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що не допустив порушення Правил дорожнього руху, а тому оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, просить вищезазначену постанову скасувати, а провадження в справі закрити.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 12 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 25 січня 2021 року поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження у справі та залучено до участі в справі в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області (далі по тексту ГУНП в Хмельницькій області) та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Чернов В.В. в судове засідання не з`явилися, кожен окремо надіслав клопотання, в якому позовні вимоги підтримали, просили розгляд справи проводити у їхній відсутності.

Представник відповідача ГУНП в Хмельницькій області Файчук А.С. в судовому засіданні позовних вимог не визнав, посилаючись на заперечення, які викладені у поданому відзиві на позовну заяву (вх. № ЕП-155 від 15 лютого 2021 року).

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак, в зв`язку з переведенням на роботу в Управління превентивної діяльності ГУНП у Львівській області, в судове засідання не з`явився, відзиву не подав.

Вислухавши пояснення представника ГУНП в Хмельницькій області, вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою інспектора ВОД ГР УПД ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Огородніка Р.В. від 25 листопада 2020 року серії БАА № 260213 позивач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП до штрафу в розмірі 425 грн за те, що він 24 листопада 2020 року о 23 год. 29 хв. в смт. Білогір`я по вул. Шевченка, 95 керував автомобілем VOLKSWAGEN BORA д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений на вимогу поліцейських, при цьому, зупинившись, не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 9.9. (б) Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 25 січня 2021 року та повідомленням суду від 10 березня 2021 року № 669/47/21/821/21 запропоновано відповідачу ГУНП в Хмельницькій області надати суду постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 260213 від 25 листопада 2020 року та інші документи, що стосуються притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також відеозапис вчинення даного порушення.

Положеннями п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з приписами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, ч. 2 ст. 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до КУпАП, Закону України «Про Національну поліцію» з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

В силу вимог п. 4 розділу І вищевказаної Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу п. 9.1. (ґ) Правил дорожнього руху увімкнення аварійної сигналізації відноситься до попереджувальних сигналів.

При чому п. 9.2. Правил дорожнього руху встановлює, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з п. 9.9. (б) Правил дорожнього руху аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Разом з тим, диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, тобто у разі порушення п. 9.2 Правил дорожнього руху, чого у даному випадку, виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, встановлено не було.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм слідує, що в одному випадку ввімкнення аварійної сигналізації виникає за передбачених та визначених умов, а у іншому - встановлений обов`язок подання попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, при чому за не виконання останніх вимог, прямо передбачена відповідальність, встановлена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості.

При цьому, частиною 2 ст. 122 КУпАП не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу на вимогу поліцейського. При цьому, зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.

Враховуючи викладене, порушення позивачем вимог п. п. «б» п. 9.9 Правил дорожнього руху не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки в даному випадку відсутній факт порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

Отже, суд дійшов висновку, що посадовою особою (поліцейським) було неправильно кваліфіковано виявлене правопорушення позивача ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

До того ж, суд звертає увагу на те, що приписами ст. 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст. ст. 121 - 128, ч. 1 і 2 ст. 129, ст. ст. 139 і 140 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що порушення позивачем вимог п. 9.9. «б» Правил дорожнього руху, а саме після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського не ввімкнена аварійна світлова сигналізація, свідчить про відсутність в діях позивача ознак правопорушення, передбаченого саме ч. 2 ст. 122 КУпАП, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, а відтак оскаржувана постанова серії БАА № 260213 від 25 листопада 2020 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити провадження у справі.

За ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову від 25 листопада 2020 року серії БАА № 260213 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ гривні.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:О. І. Давидюк