Справа № 280/1567/21
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року Справа № 280/1567/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Акцент-М» до Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державна служба України з безпеки на транспорті, про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного підприємства «Акцент-М» (далі - позивач) до Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державна служба України з безпеки на транспорті (далі - третя особа), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 19.01.2021 №225344.

Ухвалою суду від 01.03.2021 відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без повідомлення/виклику представників сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова про застосування адміністративно - господарського штрафу є протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Так, позивач зазначає, що при проведенні процедури габаритно-вагового контролю відповідачем порушено вимоги закону, а тому висновок про перевищення вагових параметрів є безпідставним. Позивач вказує, що в даному випадку при проведенні габаритно-вагового контролю необхідно було врахувати властивості вантажу, який перевозив належний позивачу транспортний засіб, а саме врахувати те, що позивач перевозив насипом насіння соняшнику, яка є неподільним сипучим вантажем, що може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху. Також, позивач посилався і на те, що відсутня будь-яка інформація про ваговий комплекс, яким проводилось зважування транспортного засобу. Крім того, позивач вказував на те, що відповідачем порушено порядок розгляду справи щодо накладення штрафу, оскільки позивач подавав клопотання про відкладення розгляду справи, яке не було враховано під час прийняття рішення. Просить задовольнити позовні вимоги.

Суд, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

З матеріалів справи судом встановлено, що 23.11.2020 співробітниками Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої складено Акт №252148.

Відповідно до висновків Акту перевірки автомобіль MAN, державний номер НОМЕР_1 , що належить ПП «Акцент-М», здійснював перевезення з порушенням абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевищив встановлені законодавством габаритно-вагові параметри понад 10% та не більше 20% при перевезенні вантажів без відповідного дозволу. Перевищення склало 11%.

Також, 23.11.2020 відповідачем складено Довідку №038763 про результатами здійснення габаритно-вагового контролю, відповідно до якої результат вагового контролю показав навантаження на осі: 1) 5,26 тон; 2) 12,21 тон; 3) 7,32 тон; 4) 7,29 тон; 5) 7,08 тон, повна маса транспортного засобу 39,16 тон.

Аналогічні параметри містяться у довідці роздрукованої ваговим комплексом.

19.01.2021 управлінням Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, на підставі висновків Акту перевірки №252148, прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №225344, якою за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000,00 грн.

Не погоджуючись із постановою №225344 від 19.01.2021, позивач звернувся до суду із позовом про її скасування та визнання протиправними дій.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з ч.4 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» установлено, що дія Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, поширюється на вітчизняних та іноземних перевізників, що здійснюють перевезення вантажів на території України

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

З довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 23.11.2020 вбачається, що повна маса транспортного засобу становила 39,16 т., а фактичні осьові навантаження становили: 1) 5,26 тон; 2) 12,21 тон; 3) 7,32 тон; 4) 7,29 тон; 5) 7,08 тон.

Отже, відповідно до чинного законодавства України максимальне навантаження на одиночну вісь транспортного засобу може становити 11 тон, а у випадку позивача навантаження становило 12,21 тон, що на 11% перевищує нормативно допустиме навантаження на вісь.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача, що, перевозився сипучий вантаж, який є рухомим під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

Суд зазначає, що в силу приписів п. 2.3 Правила дорожнього руху, водій зобов`язаний контролювати навантаження транспортного засобу та здійснювати контроль переміщення вантажу (в тому числі технічними засобами) під час руху транспортного засобу.

Таким чином наявне порушення позивачем Закону України «Про автомобільні дороги», оскільки маса навантаження перевищує норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, що в свою чергу дозволяється лише за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів позивач під час перевірки не надав.

Разом з цим, суд зазначає, що відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю саме сипучого вантажу не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню палати за таке перевищення.

Вказана позиція суду узгоджується з практикою Верховного Суду, яка викладена у постанові від 02.08.2018 у справі №820/1420/17, від 03.07.2019 у справі №819/1381/16.

Також, суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи не надано жодних документів та доказів, які могли б викликати у суду обґрунтований сумнів щодо результатів зважування транспортного засобу позивача, а роздрукована довідка вагового комплексу містить достатньо інформації і про номер вагового комплексу (2051) і про швидкість зважування транспортного засобу (2 км/год).

При цьому, суд зауважує, що під час проведення зважування водій транспортного засобу не висловлював заперечень щодо результатів зважування, як і не прохав провести повторне зважування, тощо.

Стосовно доводів позивача про порушення порядку розгляду справи щодо накладення штрафу, суд зазначає наступне.

Згідно із абзацом 1 пункту 25, пунктами 26, 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як свідчать матеріали справи, 16.12.2020 на адресу суб`єкта господарювання надійшло запрошення на розгляд матеріалів (актів перевірки) про виявлені порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт на 22.12.2020.

18.12.2020 позивачем складено та надіслано на адресу відповідача заяви про перенесення розгляду справи.

Суд зауважує, що нормами Порядку №1567 не передбачено відкладення (перенесення) розгляду справи про порушення транспортного законодавства, як і не передбачено обов`язку повторного повідомлення суб`єкта господарювання про її розгляд. Також Порядком №1567 не регламентовано граничний термін, в який особу має бути повідомлено про час і місце розгляду справи про порушення.

Також, суд звертає увагу на те, що заяви позивача не були належним чином обґрунтовані, а обставини в них викладені не були підтверджені документально, що також не викликало обов`язку відкладати розгляд справи.

Відтак, враховуючи, що позивача повідомлено про розгляд справи про порушення рекомендованим листом із повідомленням, неявка уповноваженої особи суб`єкта господарювання не перешкоджає розгляду справи, а відтак суд дійшов висновку про дотримання відповідачем вимог Порядку №1567 в частині належного повідомлення позивача про розгляд справи про порушення транспортного законодавства.

Відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Часиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що висновки відповідача про перевищення позивачем нормативно - допустимого навантаження є обґрунтованими та такими, що відповідають дійсності, відтак позовні вимоги ПП «Акцент-М» задоволенню не підлягають, а винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірною.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Акцент-М» (71101, Запорізька область, м.Бердянськ, вул.Богуславського, буд.1А, ) до Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (49000 м.Дніпро, вул.Воскресенська, 24, 2й поверх), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державна служба України з безпеки на транспорті (01135, м.Київ, пр.Перемоги, 14, ), про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Новікова