Справа № 700/198/21
Суддя: Яценко Г. М.
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 700/198/21
Провадження №2-а/700/3/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Кравець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Лисянка в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №700/198/21 (провадження №2-а/700/3/20) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Київ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції м.Київ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування вимог у заяві позивач зазначив, що 18.03.2021 року о 09:18 год на вулиці Лобановського, 116, у м.Києві, під час керування автомобілем «ISUZU» реєстраційний номер НОМЕР_1 , позивача було зупинено посадовою особою Управління патрульної поліції в м.Києві.

Причиною зупинки було порушення п.17.1 Правил дорожнього руху України, а саме зупинка на смузі дії маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.8 або 5.11, тобто приписів, передбачених ч.3 ст.122 КУпАП.

Позивач визнає, що здійснив зупинку на смузі маршрутного транспорту, через несправність транспортного засобу. Причину вимушеної зупинки пояснив посадовій особі Управління патрульної поліції в м.Києві. Як і те, що зупинка була здійснена у межах п.15.14 ПДР України, а саме з реальною оцінкою обстановки на дорозі, зі ввімкненням сигналізації та вжиттям всіх заходів для уникнення аварійної ситуації.

Однак, не зважаючи на пояснення позивача, посадовою особою Управління патрульної поліції м.Київ відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.03.2021 року серії ЕАН №3933542, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн.

З постановою позивач не згідний, оскільки правил дорожнього руху не порушував, здійснив вимушену зупинку, у зв`язку з несправністю автомобіля, а саме «закипів радіатор».

За таких обставин, позивач вважає дії посадової особи Управління патрульної поліції в м.Києві протиправними, а постанову незаконною. Крім того, при винесенні постанови поліцейським не було ознайомлено його з правами передбаченими ст.268 КУпАП. Вказані порушення, свідчать про незаконність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З урахуванням вищенаведеного, позивач просить визнати дії посадової особи Управління патрульної поліції в м.Києві щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП незаконними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 18.03.2021 року серії ЕАК №3933542 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП.

У судове засідання позивач не з"явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, пояснень не надав.

Через канцелярію Лисянського районного суду Черкаської області 06.04.2021 року від позивача надійшла заява, в якій останні просить замінити адресу відповідача, оскільки під час підготовки «скарги» до розгляду було неправильно вказано адресу Управління патрульної поліції у місті Києві, так правильною адресою є вулиця Народного ополчення, 9, у місті Києві, тоді, як у «скарзі» вказано неправильну адресу вулиця Верхній Вал, 19, місто Київ.

Відповідач - представник Управління патрульної поліції у м.Київ у судове засідання не з`явився, 05.05.2021 року надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити повністю, з викладених у ньому мотивів.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Подання позову становить основну рушійну силу початку реалізації права на доступ до суду. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Белле проти Франції» («Bellet v. France») зазначив, що право на доступ до суду повинно бути «практичним та ефективним», а не «теоретичним чи ілюзорним» (заява № 23805/94, § 36). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Мултіплекс проти Хорватії» («Multiplex v. Croatia»), заява № 58112/00, § 45; «Кутіч проти Хорватії» («Kutic v. Croatia»), заява № 48778/99, § 25).

Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 18.03.2021 року інспектором 1 роти 2 батальйону сержантом поліції управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції Птиляком Р.В. винесено постанову від 18.03.2021 року серії ЕАН №3933542, у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення, у виді штрафу у розмірі 680 грн.

Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії від 18.03.2021 року ЕАН №3933542, позивач керуючи автомобілем «ISUZU» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Лобановського, 116 у місті Києві, здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначену дорожнім знаком 5.8, чим порушив п.17.1 ПДР на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно розділу 33 Правил дорожнього руху України, інформаційно-вказівні знаки. Дорожній знак 5.8 «Дорога зі смугою для руху маршрутних транспортних засобів». Дорога, на якій рух транспортних засобів здійснюється за встановленим маршрутом по спеціально відведеній смузі на зустріч загальному потоку транспортних засобів.

Знак встановлюється на початку такої дороги над проїзною частиною або з обох боків дороги і повторюється після перехресть протягом усієї ділянки дороги, що має цю смугу.

Дорожній знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів". Смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів.

Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху.

Цей знак повторюється після кожного перехрестя протягом усієї ділянки дороги, де рух маршрутних транспортних засобів організовано по відокремленій смузі.

Водіям інших транспортних засобів рухатися по цій смузі забороняється.

Дорожня розмітка 1.24 позначає смугу, призначену для руху лише маршрутних транспортних засобів.

Напис літери «А» білим кольором. Згідно з ДСТУ 2587:2010, основа літери повинна бути повернута в бік транспортних засобів, які рухаються.

Розмітка 1.24 застосовується в поєднанні здорожніми знаками 5.8 «Дорога зісмугою для руху маршрутних транспортних засобів» та 5.11«Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» і наноситься по осі смуги руху перед перехрестями і за ними. По смузі, яка позначена знаком 5.11 і розміткою 1.24, забороняється рух і стоянка інших транспортних засобів.

Згідно відеозаписів, які надано позивачем та відповідачем, позивач проігнорував встановлені правила дорожнього руху.

Так, відповідно до п. 17.1 Правил дорожнього руху, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 «Дорога із смугою для маршрутних транспортних засобів» або 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з п.11 ч.1ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Згідно п.2 ч.1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотриманняправил дорожнього руху.

Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух», «контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль)».

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п.1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: … б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху».

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Статтею 280КУпАП, встановлено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП та п.10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушенняу сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичномурежимі» затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 р. № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положенням ч.3 ст.122 КУпАП України передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечуютьбезпеку руху транспорту, правил користуваннязасобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 р. III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тому, такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.02.2018 року у справі № 536/583/17.

Оспорювана у справі постанова повинна відповідати визначеним у статті 283 КУпАП вимогам, які не містять положень про обов`язкове зазначення доказів, що підтверджують факт порушення та вину особи.

Такого висновку у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.11.2019 року у справі № 524/9162/16-а.

При цьому, суд приймає до уваги те, що на відеозаписі працівник поліції зазначає, що відеозапис долучається до постанови серії ЕАН №3933542 від 18.03.2021 року, тому вважає за доцільне приєднати відеозаписи до матеріалів справи, а тому визнає їх належними доказами.

Сам факт руху по даній смузі визнається позивачем, оскільки серед іншого, позивачем у позовній заяві вказано, що його було зупинено працівниками поліції «під час керування транспортним засобом».

Також, сам позивач спростовує свої доводи, щодо технічної несправності автомобіля, оскільки з наданого позивачем відео вбачається, що під час складання протоколу, автомобіль працював без ознак несправності, а після складання та вручення протоколу, автомобіль почав рухатися без будь-яких ознак технічної несправності.

Суд вважає, що подані стороною відповідача відеозаписи відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, ст.ст. 72 - 76 КАС відображають обставини, які описані в оскаржуваній постанові, одержані без порушення порядку, встановленого законом є достовірними та достатніми для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Аналіз усіх наявних у справі доказів, в тому числі відеофіксації з відеореєстратора позивача та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з урахуванням дати та часу зафіксованої на відеозйомці, яка співпадає з зазначеною датою та часом в оскаржуваній постанові, дає підстави стверджувати наявність факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення під час керування автомобілем «ISUZU» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, в обґрунтування власної правої позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, за яке його було притягнуто до відповідальності.

Таким чином, з огляду на вищезазначене в діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Інспектор мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, складання адміністративних матеріалів по справі, розгляду справи на місці вчинення правопорушення, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Таким чином, під час встановлення адміністративного правопорушення, а також накладення адміністративного стягнення на позивача, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Протиправність дій відповідача з боку позивача не доведена належними та допустимими доказами, а отже з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 139 КАС України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача у справі.

Керуючись ст.ст. 5-10, 14, 77, 139, 242-246, 250, 295, 297, 286 КАС України, ст.ст. 7, 245, 246, 247, 251, 254, 258, 279 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Київ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3933542 від 18.03.2021 року у виді штрафу відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Лисянський районний суд Черкаської області, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня з дня отримання копії рішення.

Суддя Г.М. Яценко