Справа № 160/7109/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2021 року Справа № 160/7109/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
30.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 23 років пільгового стажу роботи трактористом-машиністом в період: з 16 травня 1985 по 6 грудня 1985 року (радгосп "Кіровський"), з 26 грудня 1985 по 31 березня 2000 року (колгосп "імені Калініна"), з 1 квітня 2000 по 1 квітня 2002 року (ТОВ "Лан"), з 1 квітня 2002 року по 1 жовтня 2002 року (ТОВ ВПК "Агропостачсервіс"), з 1 жовтня 2002 року по 2 червня 2008 року (ТОВ "Агрофірма Вікторія"); скасувати рішення Комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №11 від 5 березня 2020 року про відмову ОСОБА_1 в зарахуванні 23 років пільгового стажу трактористом-машиністом; зобов`язати призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дати виникнення права з 30 листопада 2019 року і виплатити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" від 1 червня 2018 року.
Позивач вважає рішення та відмову протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Заперечуючи проти позовних вимог позивача, відповідачем 10.09.2020 року до суду подано відзив, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.
Відповідач зазначає, що у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. За результатом наданих позивачем документів прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи - загальний стаж 27 років 04 місяців 15 дні, в тому числі пільговий 05 років 05 місяців 19 днів.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 досягши 55-ти річного віку, 24.12.2019 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, надавши документи про наявність страхового та пільгового стажу.
ОСОБА_1 , у період з 16.05.1985 рік по 06.12.1985 рік працював трактористом в радгоспі "Кіровський" Царичанського району Дніпропетровської області, що підтверджено даними трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 (наказ № 1254-К від 15.05.1985 року, наказ № 332-К від 10.12.1985 року).
У період з 26.12.1985 року по 31.03.2000 рік позивач працював трактористом в КСП "імені Калініна", що підтверджено даними трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 (протокол № 28 від 28.12.1985 року, протокол №2 від 31.03.2000 року ).
У період з 01.04.2000 року по 01.04.2002 рік працював трактористом в ТОВ "Лан"- 2 роки, що підтверджено даними трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 (наказ № 1 від 04.01.2000).
У період з 01.04.2002 року по 01.10.2002 рік працював по трудовому договору механізатором в ТОВ ВПК "Агропостачсервіс", що підтверджено даними трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 (наказ № 1 від 01.04.2002 року, № 45-а від 01.10.2002 року).
У період з 01.10.2002 року по 02.06.2008 рік працював в ТОВ "Агрофірма Вікторія", що підтверджено даними трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 (наказ № 1 від 01.10.2002 року, № 20 від 02.06.2008 року).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про результати розгляду заяви позивача № 11 від 05.03.2020 року підтверджено періоди роботи з 01.06.1985 по 06.12.1985, з 01.01.1986 по 31.01.1986, з 01.01.1988 по 31.01.1988 з 01.02.1989 по 27.02.1986, з 01.01.1993 по 31.01.1993, з 01.01.1994 по 31.01.1994, з 01.01.1995 по 31.01.1995, з 01.01.1996 по 31.01.1996 для зарахування до пільгового стажу, відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

03.04.2020 року листом Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 0400-0305-8/14576, надало відповідь на звернення позивача від 31.03.2020 року, в яким повідомило про те, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з відсутності необхідного страхового та пільгового стажу. Зазначено, що загальний стаж складає 27 років 04 місяців 15 днів, в тому числі пільговий 0 5 років 05 місяців 19 днів.

Незгода позивача з діями та рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області стала підставою для звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається: чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців.

Згідно частини 1 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

З аналізу вищенаведеного можливо зробити висновок, що для призначення пенсії відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" необхідним є: 1) наявність страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 20 років на зазначеній роботі (з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців); 2) безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).

Так, згідно пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310, та чинних на час розгляду справи (надалі по тексту також - Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень, всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Також слід відмітити про встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ "членство в колгоспі", де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення , відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV "відомості про роботу" - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "трудова участь у громадському господарстві" - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Судом встановлено, згідно трудової книжки № НОМЕР_1 , у період з 16.05.1985 рік по 06.12.1985 рік позивач працював трактористом в радгоспі "Кіровський" Царичанського району Дніпропетровської області (наказ № 1254-К від 15.05.1985 року, наказ № 332-К від 10.12.1985 року); у період з 26.12.1985 року по 31.03.2000 рік працював трактористом в КСП "імені Калініна" (протокол № 28 від 28.12.1985 року, протокол №2 від 31.03.2000 року ); у період з 01.04.2000 року по 01.04.2002 рік працював трактористом в ТОВ "Лан"- 2 роки (наказ № 1 від 04.01.2000), у період з 01.04.2002 року по 01.10.2002 рік працював по трудовому договору механізатором в ТОВ ВПК "Агропостачсервіс", (наказ № 1 від 01.04.2002 року, № 45-а від 01.10.2002 року), у період з 01.10.2002 року по 02.06.2008 рік працював в ТОВ "Агрофірма Вікторія" (наказ № 1 від 01.10.2002 року, № 20 від 02.06.2008 року).

Крім трудової книжки, пільговий стаж позивача підтверджується долученими до матеріалів справи довідками, а саме: архівною довідкою "про заробітну плату" виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 18.02.2019 № 02-10/12/319; архівною довідкою виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 18.02.2019 № 02-10/12/320; архівними довідками Комунальної установи "Царичанський районний трудовий архів" від 12.03.2019 року №№290, 291, 292, 293, 294, 295, 296 297, 298, 299; архівним витягом з протоколу № 11 засідання правління колгоспу імені Калініна від 02.07.2019 року (наданий 21.02.2019 за вих.178), історичною довідкою Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 21.02.2019 №173; архівним витягом з протоколу №1 зборів уповноважених колгоспників колгоспу імені Калініна від 08.02.1992 (наданий 21.02.2019 за вих.174), архівним витягом з протоколу №1 зборів уповноважених колгоспників колгоспу імені Калініна від 04.02.1993 (наданий 21.02.2019 за вих.175), архівним витягом з протоколу №16 засідання правління колгоспу імені Калініна від 18.09.1982 (наданий 21.02.2019 за вих.179), архівним витягом з протоколу №1 зборів уповноважених колгоспників колгоспу імені Калініна від 05.02.1994 (наданий 21.02.2019 за №176).

Довідкою ТОВ "Агрофірма Вікторія" від 05.02.2019 року №6, визначено, що в період з 01.10.2002 року по 02.06.2008 рік, позивач працював трактористом-машиністом та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві (Довідка видана на підставі наказу № 31 від 31.03.2014 року "Про внесення змін з невідповідності професії"). Вказаним наказом в записі в трудовій книжці замінено в розпорядчій частині наказу з "механізатор" на тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва: наказ № 1 від 01.10.2002 року. Вказано, що зазначені періоди застосовуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, записи в трудовій книжці та довідки підтверджують факт того, що позивач працював на посаді тракториста-машиніста, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Суд зазначає, що рішенням від 05.03.2020 року №11 відповідач зарахував стаж роботи позивача до пільгового за періоди: з 01.06.1985 по 06.12.1985, з 01.01.1986 по 31.01.1986, з 01.01.1988 по 31.01.1988 з 01.02.1989 по 27.02.1986, з 01.01.1993 по 31.01.1993, з 01.01.1994 по 31.01.1994, з 01.01.1995 по 31.01.1995, з 01.01.1996 по 31.01.1996 для зарахування до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі архівних довідок, де було вказано зайняття позивачем посади тракториста-машиніста.

При цьому, суд зазначає, що незарахування до пільгового стажу роботи позивача спірних періодів, за відсутності в трудовій книжці записів про переведення позивача на інші посади, за наявності відповідних записів в трудовій книжці про виконання роботи на посаді тракториста, за відсутності законодавчих вимог зазначати в книгах обліку праці та нарахування заробітної плати посади працівника, то не зарахування стажу роботи до пільгового з тих підстав, що в архівних довідках, сформованих з книг обліку праці та нарахування заробітної плати не вказано посаду "тракторист", є протиправним.

Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року, справа № 275/615/17, провадження №К/9901/768/17.

Враховуючи всі досліджені судом письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не враховано до пільгового стажу роботи на посаді тракториста періоди з 16.05.1985 року по 31.05.1985 року в радгоспі «Кіровський», з 26.12.1985 року по 31.12.1985 року, з 01.02.1986 року по 31.12.1987 року, з 01.02.1988 року по 31.01.1989 року, з 01.03.1989 року по 31.12.1992 року, з 01.02.1993 року по 31.12.1993 року, з 01.02.1994 року по 31.12.94 року, з 01.02.1995 року по 31.12.1995 року, з 01.02.1996 року по 31.03.2000 року в колгоспі «Імені Калініна», з 01.10.2002 року по 02.06.2008 року в ТОВ «Агрофірма Вікторія».

При цьому, не підлягають включенню до пільгового стажу періоди роботи в ТОВ «Лан» та ТОВ ВПК «Агропостачсервіс», оскільки позивачем ні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ні до суду не було надано доказів того, що позивач перебуваючи на посаді тракториста в ТОВ «Лан» та ТОВ ВПК «Агропостачсервіс», здійснював безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції, враховуючи, що дані підприємства не відносяться до колгоспів, радгоспів, інших підприємств сільського господарства, право на пільгову пенсію робітників яких передбачено статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" .

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

З аналізу наведених норм, судом встановлено, що відповідальність за ведення трудової книжки, в тому числі і трудової книжки колгоспника, покладається на підприємство, відтак, не зазначення посади позивача в архівних довідках не може бути підставою для виключення певних періодів роботи зі страхового та пільгового стажу позивача.

Суд зазначає, що незарахування спірного стажу ОСОБА_1 буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки або інших бухгалтерських документів. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці або бухгалтерських документах.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки або бухгалтерських документів.

В даному випадку, суд звертає увагу, що вказані записи в трудовій книжці зроблено чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей, відсутні ознаки підчисток та підробок, присутній відбиток печатки колгоспу при посвідченні відомостей про кількість відпрацьованих трудоднів.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пільгової пенсії.

Отже, рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.03.2020 року № 11 в частині не зарахування певних періодів роботи позивача є протиправним.

За наведених обставин, суд вважає, що питання про призначення пенсії на пільгових умовах було розглянуто формально та без врахування всіх обставин, які мають значення.

Отже, з метою ефективного захисту прав позивача, позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 23 років пільгового стажу роботи трактористом-машиністом в період: з 16 травня 1985 по 6 грудня 1985 року (радгосп "Кіровський"), з 26 грудня 1985 по 31 березня 2000 року (колгосп "імені Калініна"), з 1 квітня 2000 по 1 квітня 2002 року (ТОВ "Лан"), з 1 квітня 2002 року по 1 жовтня 2002 року (ТОВ ВПК "Агропостачсервіс"), з 1 жовтня 2002 року по 2 червня 2008 року (ТОВ "Агрофірма Вікторія") та скасування рішення Комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №11 від 5 березня 2020 року про відмову ОСОБА_1 в зарахуванні 23 років пільгового стажу трактористом-машиністом, підлягають частковому задоволенню судом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що в п.3.1. Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів "встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Рисовський проти України" (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу "доброго врядування".

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (див. рішення у справах "Beyelerv. Italy" № 33202/96, "Oneryildizv. Turkey" № 48939/99, "Moskalv. Poland" № 10373/05).

Згідно до ч. 1ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи положення статті 245 КАС України, з метою ефективного відновлення порушеного права позивача та дотримання його соціальних гарантій і реалізації права на належне соціальне утримання суд дійшов висновку, що позивач має право на належний розгляд його заяви про призначення пенсії, яка подана ним 24.12.2019 р., документів для призначення пенсії та отримання належної відповіді за наслідками такого розгляду (рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії), та встановивши протиправність не зарахування періодів його роботи на пільговій посаді, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлену у вигляді листа від 03.04.2020 року за №0400-0305-8/14576 та зобов`язати розглянути повторно заяву з урахуванням спірних періодів та висновків суду.

Щодо вимоги позивача про призначення йому пенсії на пільгових умовах, суд вважає її передчасною, та відповідно такою, що не підлягає задоволенню, оскільки призначенню пенсії передує обрахування уповноваженим органом як загального так і пільгового стажу роботи позивача, що в даному випадку належить до виключних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не спростовують.

При цьому, суд виходить з положень, закріплених в п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, де вказано, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією 25.06.2020 року.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, буд. 26, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи трактористом-машиністом періоди: з 16 травня 1985 по 31 травня 1985 року в радгоспі "Кіровський", з 26.12.1985 року по 31.12.1985 року, з 01.02.1986 року по 31.12.1987 року, з 01.02.1988 року по 31.01.1989 року, з 01.03.1989 року по 31.12.1992 року, з 01.02.1993 року по 31.12.1993 року, з 01.02.1994 року по 31.12.94 року, з 01.02.1995 року по 31.12.1995 року, з 01.02.1996 року по 31.03.2000 року в колгоспі "імені Калініна", з 1 жовтня 2002 року по 2 червня 2008 року в ТОВ "Агрофірма Вікторія".

Скасувати рішення Комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №11 від 5 березня 2020 року в частині відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу роботи трактористом-машиністом періодів: 26.12.1985 року по 31.12.1985 року, з 01.02.1986 року по 31.12.1987 року, з 01.02.1988 року по 31.01.1989 року, з 01.03.1989 року по 31.12.1992 року, з 01.02.1993 року по 31.12.1993 року, з 01.02.1994 року по 31.12.94 року, з 01.02.1995 року по 31.12.1995 року, з 01.02.1996 року по 31.03.2000 року в колгоспі "імені Калініна".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на пільгову пенсію, періоди його роботи: з 16 травня 1985 по 31 травня 1985 року в радгоспі "Кіровський", з 26.12.1985 року по 31.12.1985 року, з 01.02.1986 року по 31.12.1987 року, з 01.02.1988 року по 31.01.1989 року, з 01.03.1989 року по 31.12.1992 року, з 01.02.1993 року по 31.12.1993 року, з 01.02.1994 року по 31.12.94 року, з 01.02.1995 року по 31.12.1995 року, з 01.02.1996 року по 31.03.2000 року в колгоспі "імені Калініна", з 1 жовтня 2002 року по 2 червня 2008 року в ТОВ "Агрофірма Вікторія".

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від 03.04.2020 року № 0400-0305-8/14576, про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.12.2019 року про призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням зарахованих до пільгового стажу періодів роботи.

В задоволенні іншої частини позовних вимог- відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська