Справа № 280/1651/21
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

11 травня 2021 року Справа № 280/1651/21 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (далі ВЧ НОМЕР_2 , відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації відпустки, як учаснику бойових дій за період з 16.02.201 по. 18.06.2018, виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 16.02.201 по. 18.06.2018, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 НГУ та є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим Головним управлінням Національної гвардії України від 19.06.2018. Вказує, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2020 по справі №280/7966/20 його позовні вимоги до ВЧ НОМЕР_2 НГУ про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Стягнуто грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 19.06.2018 по 26.11.2018, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення (виключення зі списків особового складу) - 26 листопада 2018 року. Зауважує, що судом встановлено, що статус учасника бойових дій ним було отримано лише 19 червня 2018 року, оскільки посвідчення, яке було надано у позовній заяві видано саме з цієї дати, однак посвідчення учасника бойових дій, яке надано в додатках до позову, позивачу видано повторно, на підставі того, що попереднє посвідчення УБД від 16.02.2017 НОМЕР_5 було пошкоджено під час несення служби (довідка про підтвердження факту повторної видачі посвідчення додається). Наголошує, що після ухвалення рішення по справі №280/7966/20 звертався до відповідача з проханням щодо нарахування та виплати йому грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 16.02.2017 по 18.06.2018, однак останній відмовив у задоволенні таких вимог, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з метою захисту свого права на отримання компенсації за невикористані додаткові відпустки. В позовній заяві просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді від 09.03.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 24 березня 2021 року на адресу суду надав відзив (вх №17232), у якому зауважує, що у відповідності до вимог КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Пояснює, що у 2020 році позивач вже звертався до Запорізького окружного адміністративного суд з цього ж приводу та вимагав визнати протиправною бездіяльність та стягнути з ВЧ НОМЕР_2 грошову компенсацію за невикористані дня додаткової відпустки як учаснику бойових дій з 2015 по 2018 роки, проте рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2020 по справі № 280/7966/20 позовні вимоги задоволено частково, у зв`язку з тим, що статус учасника бойових дій згідно з посвідченням було отримано 19 червня 2018 року, іншого позивач не довів. При цьому, позивачу було повідомлено, що у разі незгоди з рішенням Запорізького окружного адміністративного суду, він може оскаржити його в апеляційному порядку. Наголошує, що в порушенні норм КАС України позивач у встановлені строки не звернувся з і апеляційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду, хоча довідку про видане посвідчення учасника бойових дій отримав 28.12.2020 та звернувся з позовом до того самого відповідача та з тими самими позивними вимогами, а саме в описовій та мотивувальній частини вказує, що з ним протиправно не проведено усіх розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учасника бойових дій з 2015 по 2018 роки, а в прохальній все ж зазначає інший період, а саме з 16.02.2017 по 18.06.2018. Ураховуючи викладене, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим Головним управлінням Національної гвардії України 19 червня 2018 року.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України від 26 листопада 2018 року № 255 солдата ОСОБА_1 (Г-041526), стрільця 1-го відділення 2-го патрульного взводу 1-ї патрульної роти 1-го патрульного батальйону, виключено зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 та всіх видів забезпечення.

08 жовтня 2020 року позивач звернувся до відповідача зі заявою, в якій просив надати вказівку начальнику фінансового відділення військової частини НОМЕР_2 про сплату належної йому компенсації за невикористані календарні дні додаткової оплачуваної відпустки за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення в запас 23 листопада 2018 року.

Листом Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 20 жовтня 2020 року №3/33/32/2-2753/4-41 повідомлено позивача, що командування військової частини не може здійснити виплати за даний вид відпустки, так як ОСОБА_1 на даний час звільнений з військової служби і під час проходження служби до командування частини із рапортами не звертався.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати йому грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки станом на день виключення позивача зі списків особового складу та зняття із усіх видів грошового забезпечення, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав.

Зазначені обставини встановлені рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2020 по справі №280/7966/20, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 НГУ щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 19.06.2018 по 26.11.2018, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 26 листопада 2018 року; зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 НГУ нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 19.06.2018 по 26.11.2018, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення (виключення зі списків особового складу) - 26 листопада 2018 року. В решті позову відмовлено.

Вказане рішення сторонами оскаржене не було та відповідно до офіційних відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 14 січня 2021 року (http://www.reestr.court.gov.ua/Review/93535377).

Суд зазначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 78 КАС України).

У подальшому позивачем отримано довідку від 28.12.2020 №468, згідно з якою ОСОБА_1 , який проходив військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_2 НГУ в період з 26.11.2015 по 26.11.2018 дійсно отримував посвідчення УБД 16.02.2017 НОМЕР_6 , але у зв`язку з його пошкодженням під час несення служби, йому було видане нове посвідчення 19.06.2018 НОМЕР_4 .

Листом від 01.02.2021 №3/33/11/1-282/Ч-2 ВЧ НОМЕР_2 НГУ повідомила позивача, що командування військової частини не може здійснити виплати за даний вид відпустки, оскільки на даний час позивач звільнений з військової служби і під час проходження служби до командування частини із рапортами не звертався.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов також висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд зазначає, що у даній справі, предметом спору також є неправомірність бездіяльності ВЧ НОМЕР_2 НГУ щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, який є частково тотожним з предметом у справі №280/7966/20.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку, новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За приписами ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Разом з тим позивач не скористався правом на подання апеляційної скарги на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2020 по справі №280/7966/20, у зв`язку із чим останнє у відповідності до ч. 1 ст. 255 КАС України набрало законної сили 14.01.2021.

Суд зазначає, що позовні вимоги у даній справі та у справі №280/7966/20 у формулюваннях співпадають не з повною ідентичністю, проте позивач звертаючись до суду в обох випадках мав намір захистити своє оспорюване (невизнане) право на виплату грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік.

З огляду на викладене, враховуючи те, що є таке, що набрало законної сили рішення суду з фактичного предмету спору і між тими самим сторонами, а аргументи позивача стосуються саме протиправності не проведення з ним усіх розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учасника бойових дій з 2015 по 2018 роки на підставі Закону України «Про відпустки» та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд доходить висновку, що наявні підстави для закриття провадження у даній справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», питання щодо повернення судового збору з бюджету судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 238, 241-243, 248, 287 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що на підставі ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Запорізький окружний адміністративний суд.

Суддя І.В. Батрак