Справа № 160/879/21
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2021 року Справа № 160/879/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача 2: Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
20 січня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача 2: Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління застосування пенсійного законодавства відділ з питань призначення пенсій, викладене в листі від 12.11.2020 року № 0400-0305-8/108074, про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що листом від 12.11.2020 року за вих.№0400-0305-8/108074 відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2, посилаючись на відсутність підстав для врахування довідки від 03.11.2020 року №1961, оскільки ОСОБА_1 має 37 років страхового стажу, з яких 12 років 2 місяці та 6 днів пільгового стажу, в тому числі врахуванню підлягає період роботи у стоматологічному відділенні. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що відомості про її роботу на посадах, що відносяться до Списку №2, підтверджуються записами у трудовій книжці, також робочі місця, на яких працювала позивач, були атестовані, що підтверджується наказами лікарні №169 від 20.10.2000, №273 від 08.12.2005 року, №310 від 23.11.2010 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано у відповідача 1 надати належним чином завірену копію пенсійної справи позивача.
23.02.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. Вказав, що позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю у Списку №2, затвердженого постановою КМУ 16.01.2003 року №36, посади (зокрема, посилання на роботу у «стоматологічному відділенні»), на якій працювала позивач у період з 2003 по 2016 роки.
Водночас, відповідачем 1 вимога суду щодо надання пенсійної справи ОСОБА_1 виконана не була.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Положенням статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 2 Закону № 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Як встановлено судом, 05.11.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою №6437 за про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, надавши відповідний пакет документів.
Листом відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Дніпропетровській області «повідомлення про відмову в призначенні пенсії» від 12.11.2020 року за вих.№0400-0305-8/108074 позивачу було повідомлено про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки згідно наданих документів загальний стаж роботи на дату звернення становить 37 років 1 день, поряд з цим, зарахувати пільговий стаж відповідно до довідки №1961 від 03.11.2020 року, немає підстав, оскільки згідно з постановою №36 від 16.01.2003 року у переліку професій, що мають право на пільгові умови, стоматологічні відділенні відсутні. На підставі наведеного, відповідач навів висновки, що відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач на час звернення із відповідною заявою не набула право для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки відсутній пільговий стаж.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1 (надалі - Порядок №22-1).
Відповідно до пункту 1.1 Порядку 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).
Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку 22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).
Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Згідно до ст. 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Згідно з п. 3 Порядку № 18-1, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
З матеріалів справи встановлено, та підтверджується відомостями трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , дата заповнення 22.07.1986 року, що позивач працювала у відповідні періоди на посадах у «Міська лікарня №2» (з 05.12.2000 року перейменовано на КЗ «Міська лікарня №2», з 05.10.2004 року - КЗ «Міська клінічна лікарня №2», з 27.12.2011 року - КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР):
- з 12.06.1996 року - переведена санітаркою стоматологічного відділення перев`язочної;
- з 01.01.1997 року - переведена санітаркою прибиральницею палатною стоматологічного відділення тимчасово;
- з 01.04.1998 року - в зв`язку зі зміною штатного розпису посада «санітарка прибиральниця палатна» перейменована на посаду «молодша медсестра прибиральниця палатна»;
- з 30.11.1998 року - переведена молодшою медсестрою прибиральницею палатною на постійній основі;
- з 01.09.2003 року - переведена молодшою медичною сестрою-прибиральницею палатною для лікування хворих з гнійними захворюваннями цього ж відділення;
- з 14.11.2011 року - звільнена за власним бажанням;
- з 01.12.2011 року - прийнята на посаду молодшої медичної сестри-прибиральниці палатної для лікування хворих з гнійними захворюваннями стоматологічного відділення;
- з 01.01.2017 року - переведена на посаду молодшої медичної сестри-прибиральниці палатної стоматологічного відділення у зв`язку зі змінами у штатному розписі;
- з 03.01.2018 року - переведена на посаду молодшої медичної сестри перев`язувальної стоматологічного відділення;
- з 04.01.2019 року - по теперішній час - переведена на посаду сестри-господині стоматологічного відділення;
Довідкою за вих.№1961 від 03.11.2020 року, виданою Комунальним підприємством «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради, підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працювала в даному комунальному підприємстві на різних посадах з 20.04.1994 року по теперішній час, та за умовами праці користується правом на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 за період роботи:
- з 01.09.2003 року по 14.11.2011 року - відповідно до постанови КМУ №36 від 16.01.2003 року за списком №2 розділ XXIV позиція 24 е;
- з 01.12.2011 року по 22.11.2015 року - відповідно до постанови КМУ №36 від 16.01.2003 року за списком №2 розділ XXIV позиція 24 е.
Також у довідці за вих.№1961 від 03.11.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 має стаж, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, який складає 12 років 2 місяці 6 днів.
Зазначене підтверджується наказами КЗ «Міська клінічна лікарня №2», що містяться в матеріалах справи:
- №57-а від 12.04.2001 року «за результатами атестації робочих місць по умовам праці» та протокол до наказу від 05.03.2001 року, перелік робочих місць пільгової категорії як додаток до наказу №57-а від 12.04.2001 року, згідно якого посада «молодша медична сестра (прибиральниця палатна для лікування хворих з гнійними захворюваннями)» стоматологічного відділення віднесена до Списку №2;
- №273 від 08.12.2005 року «про підтвердження прав працівників КЗ «Міська клінічна лікарня №2» на пільгове пенсійне забезпечення та інші пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах» перелік робочих місць за Списком №1 та №2 як додаток до наказу №273 від 08.12.2005 року, згідно якого посада «молодша медична сестра прибиральниця палатна для лікування хворих з гнійними захворюваннями» стоматологічного відділення віднесена до Списку №2;
- №310 від 23.11.2010 року «про результати чергової атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбаченим чинним законодавством, що проведена у 2010 році», перелік робочих місць за Списком №1 та №2 як додаток до наказу №310 від 23.11.2010 року, згідно якого посада «молодша медична сестра прибиральниця палатна для лікування хворих з гнійними захворюваннями» стоматологічного відділення віднесена до Списку №2.
Як встановлено судом під час судового розгляду, з 11.03.1994 р. по 06.02.2003 р. включно, діяли Списки, затверджені постановою КМУ від 11.03.1994 р. № 162 (із змінами до списків, внесеними на підставі постанови КМУ від 15.11.1994 року № 773), застосування яких визначається виключно за умови атестації робочого місця, підтвердженої відповідним наказом по підприємству та висновком Державної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації.
З 07.02.2003 р. і по 02.08.2016 р. діяли Списки, затверджені постановою КМУ від 16.01.2003 р. № 36, застосування яких визначається виключно за умови атестації робочого місця, підтвердженої відповідним наказом по підприємству та висновком Державної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації.
З 03.08.2016 діють Списки, затверджені постановою КМУ від 24.06.2016 р. № 461, застосування яких визначається виключно за умови атестації робочого місця, підтвердженої відповідним наказом по підприємству та висновком Державної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації.
Так, відповідно до Списку №2, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 р. № 36, розділом XXIV «Охорона здоров`я та соціальна допомога», пунктом «е» (підпункт 24 е) передбачено посаду «молодші медичні сестри з догляду за хворими» в опікових і гнійних відділеннях.
Як було встановлено судом, позивач, зокрема згідно довідки №1961 від 03.11.2020 року, з 01.09.2003 року була переведена з 0,5 посади молодшої медичної сестри-прибиральниці палатної для лікування хворих з гнійними захворюваннями стоматологічного відділення на повний робочий день на вказаній посаді, та 14.11.2011 року була звільнена за власним бажанням. З 01.12.2011 року позивач повторно була прийнята на вказану посаду та перебувала на ній до 31.12.2016 року. Таким чином, у зв`язку з переходом на повний робочий день на вищезазначену посаду лише з 01.09.2003 року, право на пільгову пенсію позивача виникло лише з вказаної дати. Поряд з цим, гранична кінцева дата періоду, що має зараховуватись до пільгового стажу позивача, є 31.12.2016 року, оскільки лише з 01.01.2017 року ОСОБА_1 була переведена у зв`язку зі зміною штатного розкладу на посаду молодшої медичної сестри-прибиральниці палатної стоматологічного відділення.
Отже, висновки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, викладені у листі від 12.11.2020 року № 0400-0305-8/108074, про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, є протиправними.
Поряд з цим, суд зауважує, що посилання відповідача на відсутність у Списку №2 постанови КМУ від 16.01.2003 р. № 36 посилання на «стоматологічні відділення» не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи позивача на посаді молодшої медичної сестри-прибиральниці палатної для лікування хворих з гнійними захворюваннями стоматологічного відділення, оскільки пункт «е» розділу XXIV постанови КМУ від 16.01.2003 р. № 36 містить загальну назву відділень «опікові та гнійні», водночас, позивач працювала на посаді, пов`язаній з лікуванням гнійних захворювань.
Більш того, посада молодшої медичної сестри-прибиральниці палатної для лікування хворих з гнійними захворюваннями саме у стоматологічному відділенні внесена до переліків робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад працівникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 в КЗ «Міська клінічна лікарня №2», які затверджені наказами головного лікаря вказаної установи №57-а від 12.04.2001 року, №273 від 08.12.2005 року та №310 від 23.11.2010 року.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що періоди з 01.09.2003 року по 14.11.2011 року, а також з 01.12.2011 року по 31.12.2016 року підлягають зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за віком за Списком №2, оскільки вищенаведеними наказами та довідкою №1961 від 03.11.2020 року, виданою Комунальним підприємством «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради, підтверджується проведення атестації у вказаний період.
Також суд зауважує, що згідно положень Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, відповідальність за підтвердження пільгового стажу покладена на підприємство, яке надало відповідні довідки про наявність пільгового стажу. З урахуванням цього, суд звертає увагу, що довідка №1961 від 03.11.2020 року, видана Комунальним підприємством «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради» , не визнана такою, що не відповідає первинним документам з атестації робочих місць.
Суд зазначає, що незарахування періоду роботи ОСОБА_1 до пільгового стажу буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
При цьому суд виходить з положень, закріплених в п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, де вказано, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої та третьої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 19.01.2021 року №39114190, позивачем за подання адміністративного позову сплачено 908,00 грн. судового збору.
На підставі статті 139 КАС України, враховуючи часткове задоволення адміністративного позову, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме у розмірі 454,00 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача 2: Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладене в листі від 12.11.2020 року № 0400-0305-8/108074, про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінетом Міністрів України, періоди роботи: з 01.09.2003 року по 14.11.2011 рік та з 01.12.2011 року по 31.12.2016 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), з фактичної дати звернення за призначенням пенсії.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 454,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.В. Кальник

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя В.В. Кальник

30.03.2021

Рішення не набрало законної сили 30 березня 2021 р.

Суддя В.В. Кальник