Справа № 206/1431/21
Суддя: Поштаренко О. В.
Дата ухвалення: 2021-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/1431/21
Провадження № 2-а/206/8/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2021 Самарський районний суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Поштаренко О.В.,

за участю секретаря Дерця В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

за участю

позивача : ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Марченко А.О.,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська 06.04.2021 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 квітня 2021 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем SUZUKI VITARA з номерним знаком НОМЕР_1 рухався по вулиці Каширська, де був зупинений інспектором лейтенантом поліції Аксініною Ю.О. 3 батальйону 3 роти УПП в Дніпропетровській області. Відрекомендовавшись, працівник поліціїї звинуватив його у тому, що він перевозив пасажира, який був не пристебнутий паском безпеки згідно п. 2.3.в. Правил дорожнього руху і попросив пред`явити йому документи. Після ознайомлення та фіксації його документів, поліцейський почав розгляд справи про адміністративне правопорушення, попередньо не задовільнивши його клопотання про надання йому доказів правопорушення. Постановою серії ЕАН № 4020286 від 04 квітня 2021 року про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень за порушення, передбачене ч.5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Під час розгляду справи ОСОБА_1 надавав пояснення в усному вигляді про те, що під час руху автомобіля його пасажир був пристебнутий, а відстебнув пасок безпеки тільки після повної зупинки на вимогу поліцейського. Також ОСОБА_1 було надане клопотанню згідно зі ст. 279 КУпАП про ознайомлення його з доказами правопорушення та матеріалами справи згідно зі ст. 268 КУпАП, що не було виконано поліцейським. За таких обставин вважає, що його процесуальні права у такому розгляді справи грубо порушено. Адже жодних доказів того, що він порушив правила дорожнього руху працівник поліції не надав. Враховуючи вищенаведене, позивач просить задовольнити адміністративний позов.

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровської від 07.04.2021 позовну заяву було залишено без руху.

На виконання ухвали суду 08.04.2021 ОСОБА_1 через електронний суд надав заяву, якою було усунуто недоліки.

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23.04.2021 було відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду 29.04.2021.

29.04.2021 представником відповідача Марченком А.О. було направлено клопотання про відкладення розгляду справи для написання відзиву. У зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено на 07 травня 2021 року.

06.05.2021 через канцелярію Самарського районного суду м. Дніпропетровська представником відповідача було подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого останній посилався на те, постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України Ws 1395 від 07,11.2015, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Згідно з п. 2.3. «в» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголившіки, паски безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю,фізіологічні особливості яких унеможливлюють користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів. Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду1 України № 5-рп/20І5 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення. Вважав висунуті позовні вимоги безпідставними, не підтвердженими жодними допустимими доказами та такими, що не підлягають задоволенню у повній мірі.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що постановою серії ЕАН № 4020286 від 04 квітня 2021 року, винесеною інспектором роти 3 батальйону 3 роти УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Аксініною Ю.О. позивача ОСОБА_1 за порушення п. 2.3 «в» ПДР України (керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та перевозив пасажира, який був не пристебнутий ременем безпеки), було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.3-4).

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст.246 КУпАП).

Згідно зі ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту постанови серії ЕАН № 4020286 від 04 квітня 2021 року встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП за перевезення пасажира, який не був пристебнутий паском безпеки, чим порушено п.2.3 «в» ПДР.

Відповідно до п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Суд вважає, що обвинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень в постанові, тобто в своєму рішенні, про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

На думку суду, враховуючи примітку до ч.5 ст.121 КУпАП підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП не встановлено, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Як зазначено позивачем, 04 квітня 2021 року він перевозив пасажира, який був пристебнутий паском безпеки, проте відстебнув його тільки тоді, коли зупинили співробітники поліції.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису наданого на підтвердження вини позивача ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбачено ч.5 ст.121 КУпАП, а саме перевезення ним пасажира, який не був пристебнутий ременем безпеки, не можливо встановити факт наявності вчинення ним зазначеного правопорушення, оскільки відеозапис не містить доказів того, що пасажир дійсно не був пристебнутий.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем в порушення ст.77 КАС України не надано доказів вчинення позивачем будь-яких порушень, внаслідок яких у інспектора виникло б право притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про відсутність беззаперечних доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення, і відповідно доказів того, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята з урахуванням усіх істотних обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративний проступок - це насамперед дія або бездіяльність, що при наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя. До таких правил, зокрема, належать правила у сфері безпеки дорожнього руху.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного проступку провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху та якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі Аллене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1)

Оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачити на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення та як наслідок неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4020286 від 04 квітня 2021 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Інспектор роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Аксініна Ю.О. виносила оскаржувану постанову в порядку ч.2 ст.222 КУпАП від імені органу Національної поліції - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Відтак на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань цього підрозділу Національної поліції слід стягнути судовий збір в сумі 454,00 гривень.

Керуючись Законом України "Про дорожній рух", ст. ст. 7, 122, 245, 247, 251, 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за постановою серії ЕАН № 4020286 від 04 квітня 2021 року - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4020286 від 04 квітня 2021 року винесену інспектором роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Аксініною Юлією Олексіївною відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 від 04.04.2021 - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду, у відповідності до ст.ст.286,297та пп. 15.5 п. 15Перехідних положень КАС України, подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Пошатренко