Справа № 500/1452/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1452/21

11 травня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій просить:

визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 01.03.2021 року №1900-0306-8/6180 щодо відмови у зарахуванні в стаж ОСОБА_1 роботу на посаді голови Шершенівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області з 04.07.2001 року по 27.12.2016 року та на посаді в.о. старости с.Шершенівка Борщівського району Тернопільської області в період з 28.12.2016 року по 17.11.2020 року та призначенні пенсії як державному службовцю;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 на виборній посаді сільради з 04.07.2001 року по 27.12.2016 року та посаді в.о. старости с.Шершенівка Борщівського району Тернопільської області в період з 28.12.2016 року по 17.11.2020 року до стажу державної служби та призначити пенсію відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 06.01.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначено ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач, у зв`язку з досягненням 62 річного віку, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про перехід на пенсію за віком, як державному службовцю, згідно з Законом України "Про державну службу", за результатами розгляду якої відмовлено з підстав відсутності необхідного стажу державного службовця. Позивач вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано до стажу державної служби періоди його роботи на посаді голови Шершенівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області з 04.07.2001 року по 27.12.2016 року та на посаді в.о. старости с.Шершенівка Борщівського району Тернопільської області з 28.12.2016 року по 17.11.2020 року, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 31.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 21.04.2021 року подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що у позивача відсутній необхідний трудовий стаж для призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про державну службу". 04.07.2001 року набрав чинності Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", згідно з ст.14 якого посади голів селищних і сільських рад віднесено до четвертої категорії посад в органах місцевого самоврядування. Посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а відтак періоди роботи на таких посадах не зараховуються до стажу державної служби. Станом на 01.05.2016 року стаж роботи позивача на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, становить менше 20 років, а саме: 14 років 8 місяців 14 днів. Таким чином, відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії державного службовця. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, і це не заперечується сторонами, що позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.01.2019 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.10).

Відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_1 від 17.03.1986 року позивач працював, зокрема, на посаді голови виконкому Олексинської сільської Ради народних депутатів з 04.03.1986 року по 20.03.1990 року, на посаді голови Шершенівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області з 06.11.1990 року по 27.12.2016 року та на посаді в.о. старости с.Шершенівка Борщівського району Тернопільської області з 28.12.2016 року по 17.11.2020 року (а.с.26-27).

Позивач 29.01.2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про переведення з пенсії по віку, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по віку як державному службовцю згідно з Законом України "Про державну службу".

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0306-8/6180 від 01.03.2021 року позивачу відмовлено, оскільки станом на 01.05.2016 року останній не працював на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, а стаж його роботи на таких посадах становить 14 років 8 місяців 14 днів, при необхідних 20 років стажу державної служби. (а.с.7-9).

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII (далі - Закон України №889-VIII) визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців. Цей закон набув чинності 01.05.2016 року.

Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII (далі - Закон України №889-VIII) визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців. Цей закон набув чинності 01.05.2016 року.

Згідно з п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723-XII), крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п.10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Із наведених законодавчих норм слідує, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Як встановлено судом, і це не оспорюється відповідачем, позивач має передбачені ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж. Спірним ж є стаж державної служби позивача, а саме зарахування до такого періоди його роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 року.

Статтею 46 Закону №889-VII визначені особливості стажу державної служби, у п.4 ч.2 якої зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Згідно з п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, стаж державної служби за період роботи (служби) до 01.05.2016 року обчислюється відповідно до законодавства, яке діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені.

Відповідно до п.1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283 (далі - Порядок №283), цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з п.2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п.4 Порядку обчислення стажу держаної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року №229 (далі - Порядок №229), до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Суд звертає увагу, що як Порядок №283, так і чинний наразі Порядок №229 передбачає, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

Однак Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області до стажу державної служби зараховано період роботи позивача в органах місцевого самоврядування до 04.07.2001 року.

Посади позивача в спірні періоди голови Шершенівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області з 04.07.2001 року по 27.12.2016 року та в.о. старости с.Шершенівка Борщівського району Тернопільської області в період з 28.12.2016 року по 17.11.2020 року належать до категорії посад в органах місцевого самоврядування у силу вимог ст.14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 року №2493-ІІІ.

Верховний Суд в постанові від 10.05.2018 року за результатом розгляду справи №351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889 положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до ст.46 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889 та п.4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" зараховується до стажу державної служби.

З огляду на викладене, доводи відповідача про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця, є безпідставними, а тому робота ОСОБА_1 на посаді голови Шершенівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області з 04.07.2001 року по 27.12.2016 року та на посаді в.о. старости с.Шершенівка Борщівського району Тернопільської області з 28.12.2016 року по 17.11.2020 року підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зокрема, ч.4 ст.245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв`язку з ч.2 ст.2 КАС України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, наявний, передбаченими ст.37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж, а також стаж державної служби, зарахований відповідачем самостійно та з урахуванням висновків суду, понад 20 років, суд вважає за необхідне визнати неправомірними, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, дії відповідача щодо відмови позивачу у переведені на пенсію за віком як державному службовцю та, враховуючи повноваження суду при вирішенні справи визначені у ч.4 ст.245 КАС України, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи на посаді голови Шершенівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області з 04.07.2001 року по 27.12.2016 року та на посаді в.о. старости с.Шершенівка Борщівського району Тернопільської області з 28.12.2016 року по 17.11.2020 року та перевести на пенсію відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ, з дня подання заяви, що передбачено ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - 29.01.2021 року.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 908,00 грн. згідно квитанції №1 від 25.03.2021 року (а.с.4).

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведені з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV, на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи на посаді голови Шершенівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області з 04.07.2001 року по 27.12.2016 року та на посаді в.о. старости с.Шершенівка Борщівського району Тернопільської області з 28.12.2016 року по 17.11.2020 року до стажу державної служби та перевести його на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, з 29.01.2021 року.

Стягнути з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 (нуль) копійок, сплачений відповідно до квитанції №1 від 25.03.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 (48730, Тернопільська область, Борщівський район, село Шершенівка, РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, майдан Волі, будинок 3, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 травня 2021 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.