Справа № 466/3945/21
Суддя: Федорова О. Ф.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/3945/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 травня 2021 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Федорова О.Ф., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оскарження постанови ЕАН №4115223 від 24.04.2021 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі, -

встановив:

05 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про оскарження постанови ЕАН №4115223 від 24.04.2021 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Статтею 160 КАС України передбачені вимоги до позовної заяви, зокрема викладено перелік, який має містити позовна заява, проте подана позовна заява не відповідає встановленим вимогам.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору, а саме копію квитанції №25123 від 03.05.2021 року у сумі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ гривні 00 коп.

Необхідно зазначити, що відповідно до ст. ст. 3, 5 Закону України «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, необхідно застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Також, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Таким чином, позивачем має бути сплачено судовий збір.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги немайнового характеру.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою справляється судовий збір, ставка якого становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 908 /дев`ятсот вісім/ гривень 00 коп.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір у сумі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ гривні 00 коп. та надати відповідний підтверджуючий документ про його сплату чи зазначити докази, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (при їх наявності), а також надати оригінал квитанції №25129 від 03.05.2021 року у сумі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ гривні 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст.4 КАС України).

Згідно із статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено чіткий перелік справ, які органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

На переконання суду, системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.

Аналогічна позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 26.12.2019 року № 724/716/16а.

Як вбачається з позовної заяви позивачем, не залучено до участі у справі як співвідповідача Управління патрульної поліції у Львівській області.

Відповідно до п 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Як вбачається з позовної заяви позивач, не зазначив повне найменування відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

З позовної заяви вбачається, що позивачем не додано до позовної заяви примірники позовної заяви до кількості учасників справи.

Як вбачається, з позовної заяви, до неї долучено копії документів, які належним чином не засвідчені.

У відповідності до ч. 2 ст. 94 КАС України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

У відповідності до ч. 4 ст. 94 КАС України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Таким чином, позивачу необхідно належним чином засвідчити копії документів, які долучені до позовної заяви.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, оскільки позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 161, 169, 171 КАС України, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оскарження постанови ЕАН №4115223 від 24.04.2021 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі - залишити без руху.

Надати позивачу строк, для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу якщо ним відповідно до ухвали суду у встановлений строк буде виконано вимоги, визначені статтями 160 КАС України і 161 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо не будуть усунуті недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України

http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги.

Суддя: О. Ф. Федорова