Справа № 761/5804/20
Суддя: Притула Н. Г.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/5804/20
Провадження № 2-а/761/24/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Азовської митниці Держмитслужби про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним адміністративним позовом.

У вимогах позивач просить: скасувати постанову Донецької митниці ДФС від 12.09.2017 року про порушення митних правил у справі №0073/70000/17.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона через митний пост «Північний» ввезла на митну територію України автотранспортний засіб «ВМW», номерний знак НОМЕР_1 . 13.09.2019 року позивачу стало відомо про те, що з її заробітної плати здійснюють відрахування в межах виконавчого провадження, розпочатого на виконання постанови Донецької митниці ДФС від 12.09.2017 року за якою її притягнуто до відповідальності за порушення статті 485 МК України.

Після отримання копії постанови та ознайомившись із її змістом, позивач вважає її такою що підлягає скасуванню за наступних підстав: розглянута справа та винесена постанова у відсутність позивача, яка не була повідомлена належним чином про розгляд справи, а тому відповідно позивач не могла скористатись своїми правами, визначеними ст.498 МК України; відповідач не вірно визначив вартість автомобіля та відповідно суму штрафу у розмірі 612 368,55 грн. - не було призначено експертизу та не оглядався автомобіль, а експертиза, яка міститься в матеріалах справи не містить акту огляду автомобіля, на вирішення експерта постановлено вирішення питання ринкової вартості автомобіля, а не митної вартості так як у відповідності до статті 485 МК України має братись до уваги саме митна вартість автомобіля; пропущено строк притягнення позивача до відповідальності так як строк притягнення до відповідальності закінчився 07.09.2017 року; в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, так як відповідач не надав доказів використання автомобіля позивачем оскільки перебування автомобіля на митній території України не свідчить про його використання; порушено строки розгляду справи, визначені ст.525 МК України; позивача притягнуто до відповідальності двічі за одне і теж правопорушення - постановою від 04.07.2017 року Донецькою митницею ДФС за фактом перевищення встановленого статтею 95 МК України строку транзитного перевезення автомобіля позивача було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн., які позивачка сплатила, зазначена постанова не визнана незаконною та не скасована.

Ухвалою суду від 18.03.2020 року було призначено розгляд справи у спрощеному провадженні без виклику сторін.

Так як справа розглядалась в порядку спрощеного провадження сторони в судове засідання не викликались.

Представник позивача звертався до суду з клопотанням про слухання справи з викликом сторін, проте ухвалою суду від 24.02.2021 року в задоволенні клопотання відмовлено.

19.05.2020 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в яких він просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що при винесенні опорюваної постанови Донецькою митницею ДФС повно з`ясовано всі обставини справи, що призвело до вірних висновків та прийнято законне та обґрунтоване рішення. Також представник зазначає, що позивач ввезла на митну територію автомобіль у митному режимі транзит. Під час ввезення автомобіля позивача було ознайомлено із строками транзитних перевезень а також відповідальністю за порушення митних правил, передбачених ст.ст. 470, 485 МК України. Так як позивач порушила строки транзитного перевезення, відносно неї було складено протокол про порушення митних правил - за ч.3 ст.470 МК України.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог за наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з інформації, розміщеної на офіційній сторінці Донецької обласної державної адміністрації за адресою https://dn.gov.ua/ua/news/azovska-mitnicya-derzhmitsluzhbi-otrimala-reyestraciyu Азовська митниця Держмитслужби 6 листопада 2019 року зареєстрована як юридична особа у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Новостворена митниця є правонаступником прав та обов`язків Донецької митниці ДФС, яка знаходиться на стадії реорганізації.

Азовська митниця Держмитслужби отримала ідентифікаційний код юридичної особи (ЄДРПОУ) 43333684. Фактичне місце розташування адміністративного будинку новоствореної установи залишилось попереднім: 87510, Донецька обл., м. Маріуполь, проспект Луніна,1.

Листом від 31.07.2017 року Донецька митниця ДФС у зв`язку із вирішенням питання про складання протоколу про порушення митних правил за ст.485 МК України запросила ОСОБА_1 на 07.08.2017 року о 10 год. 00 хв.

Суду не надано доказів направлення вказаного листа ОСОБА_1 та відповідно його отримання.

08.08.2017 року заступник начальника другого відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Донецької митниці ДФС Олійник Д.С. склав протокол про порушення митних правил №0073/70000/17 відносно ОСОБА_1 за статтею 485 МК України.

Як вбачається з копії протоколу, ОСОБА_1 з протоколом ознайомлена не була.

Листом від 08.08.2017 року Донецька митниця ДФС направила на адресу ОСОБА_1 копію протоколу. Також в зазначеному листі були роз`яснені права, передбачені ст.498 МК України.

Суду не надано доказів отримання вказаного листа позивачем чи уповноваженою нею особою.

Листом від 15.08.2017 року Донецька митниця ДФС повідомила ОСОБА_1 про розгляд 12.09.2017 року о 11.00 год. у приміщенні Донецької митниці ДФС справи про порушення митних правил №0073/70000/17.

Суду не надано доказів направлення повідомлення та його отримання ОСОБА_1 .

Постановою від 09.08.2017 року т.в.о. заступника начальника відділу провадження у справах про порушення митних правил Управління протидії митним правопорушенням Донецької митниці ДФС Григораш Д.І. призначив проведення автотоварознавчої експертизи автомобіля «ВМW 520І», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Литовська республіка, ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_2 для встановлення його ринкової вартості станом на 26.02.2017 року.

Висновком №1342 судової автотоварознавчої експертизи Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз від 19.08.2017 року вартість автомобіля «ВМW 520І», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Литовська республіка, ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_2 становить 2550,00 Євро (що згідно з курсом валют, встановлених НБУ на 26.02.2017 року складає 72 542,44 грн.).

Постановою у справі про порушення митних правил №0073/70000/17 від 12.09.2017 року заступник начальника Донецької митниці ДФС - начальник управління ПМП Стельмаченко Є.Є. визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 612 368,55 грн.

Як зазначено в постанові, 26.02.2017 року ОСОБА_1 через митний пост «Північний» Житомирської митниці ДФС на митну територію України ввезено автотранспортний засіб марки «ВМW 520І», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Литовська республіка, ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_2 , по смузі руху «червоний коридор» у митному режимі транзиту.

19.06.2017 року в результаті опрацювання листа Житомирської митниці ДФС від 13.03.2017 року №603/7/06-70-20 Донецькою митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил №0039/70000/17 у відношенні ОСОБА_1 за ознаками ч.3 ст.470 МК України.

Пільги у вигляді умовного повного звільнення від оподаткування зазначеного автомобіля, який переміщується в митному режимі транзиту, надано ОСОБА_1 виключно у разі дотримання нею вимог та обмежень, встановлених главою 17 МК України, та виключно з метою переміщення цього транспортного засобу між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь якого його використання, в термін, визначений статтею 95 МК України.

Постановою Донецької митниці ДФС від 04.07.2017 року у справі про порушення митних правил №0039/70000/17 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.470 МК України, а саме: перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки транспортного засобу до органу доходів і зборів більше ніж на 10 діб.

Перевіркою інформації бази даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» встановлено, що зазначений вище транспортний засіб після 26.02.2017 року з митної території України не вивозився та у інший митний режим не поміщувався.

Відповідно до вимог законодавства ОСОБА_1 повинна була протягом 10 днів з дати ввезення вивезти вказаний транспортний засіб за межі митної території України і використовувати його лише з метою переміщення до органу доходів і зборів призначення. Проте вказаний автомобіль був ввезений в Україну не з метою транзиту, а з метою вільного використання на митній території України, про що свідчить факт невивезення його з митної території країни до теперішнього часу.

Таким чином ОСОБА_1 порушила вимоги та обмеженя встановлені главою 17 МК України та використовує зазначений вище транспортний засіб стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Висновком №1342 судової автотоварознавчої експертизи Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз від 19.08.2017 року вартість автомобіля «ВМW 520І», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Литовська республіка, ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_2 становить 2550,00 Євро (що згідно з курсом валют, встановлених НБУ на 26.02.2017 року складає 72 542,44 грн.).

А тому враховуючи, що ОСОБА_1 не зверталась із заявою про продовження строку перебування автомобіля на митній території України, відсутні звернення з приводу поміщення автомобіля в інший митний режим або з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили, автомобіль у розшуку не перебуває, начальник управління ПМП Стельмаченко Є.Є. прийшов до висновку що вина ОСОБА_1 в порушенні митних правил доведена матеріалами справи.

Листом від 13.09.2017 року на адресу ОСОБА_1 було направлено копію постанови від 12.09.2017 року.

Суду також не надано доказів направлення листа та отримання його копії ОСОБА_1 .

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Митним кодексом України, яким врегульовано відносини, пов`язані із справлянням митних платежів.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено пунктом 25 ч.1 ст.4 МК, митний режим - це комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України (надалі - МК України).

Стаття 485 МК України (в редакції станом на 12.09.2017 року) передбачала відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Так, згідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ч. 1 ст. 9 та ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналізуючи наведені норми, можна зробити висновок, що статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини.

Відповідач не надав суду доказів, що з боку позивача були вчинені дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Варто зазначити, що розмір стягнення, який повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів.

За змістом п.1 ч.1 ст.50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

За нормами ст.57 глави 9 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що матеріали справи про порушення митних правил №0073/70000/17 не містять відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився позивачем. Положеннями Митного кодексу України не передбачено визначення ринкової вартості автомобіля для визначення розмірів митних платежів.

Крім того, позивач зазначає в позові, що її двічі притягнуто до відповідальності за одне і теж правопорушення.

Як встановлено судом, постановою від 04.07.2017 року у справі про порушення митних правил №0039/70000/17 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 перевищила встановлений ст.95 МК України строк доставки транспортного засобу «ВМW 520І», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Литовська республіка, ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_2 , який перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення більше ніж на 10 діб.

В той же час, в оскарженій постанові позивача притягнуто до відповідальності за порушення передбачене ст.485 МК України, яке полягає у неправомірному звільненні від сплати митних платежів чи зменшенні їх розміру. В той же час постанова не містить викладення обставин за яких позивач вчинила саме дії які спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, та вся постанова грунтується на обставинах перевищення ОСОБА_1 встановленого статтею 95 МК України строку доставки транспортного засобу до органу доходів і зборів більше ніж на 10 діб.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначала, що були пропущені строки притягнення її до відповідальності за порушення митних правил.

Стаття 467 МК України визначає, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

З постанови від 12.09.2017 року вбачається, що порушення було виявлено 19.06.2017 року, постанова якою позивача притягнуто до відповідальності датована 12.09.2017 року, тобто в межах встановленого шестимісячного строку.

Також варто зауважити, що при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст.485 МК України були порушені положення статті 526 МК України, оскільки справа розглядалась у відсутність ОСОБА_1 та відсутні докази про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

При цьому, статтею 395 МК України визначено підстави для скасування або зміни постанови про накладення адміністративного правопорушення:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

За змістом ч.6 ст.530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому, суд, приходить до висновку, що вчинення позивачем ОСОБА_1 порушення митних правил не підтверджується жодним доказом - відсутні докази вчинення особою дій, передбачених диспозицією статті 485 МК України, окрім постанови про порушення митних правил, складеної відповідачем; справа про порушення митних правил розглянута у відсутність особи, що позбавило її можливості скористатись правами, передбаченими статтею 498 МК України; митним органом визначено розмір штрафу без дотримання встановлено законодавством порядку, а тому з врахуванням встановленого судом, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та скасувати постанову.

Так, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Азовської митниці Держмитслужби про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову Донецької митниці ДФС від 12.09.2017 року про порушення ОСОБА_1 митних правил, а саме ст.485 МК України у справі №0073/70000/17.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула