Справа № 712/2849/20
Суддя: Борєйко О. М.
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Шевченко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 4 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ракитенко Олени Євгеніївни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною адміністративною позовною заявоюю

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 19 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 сержантом поліції Ракитенко О.Є. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2270510 та накладено штраф в розмірі 255 гривень.

Згідно п.6 вказаної постанови, водій здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів,чим порушев п.15.9.е Правил дорожнього руху.

З оскарженою постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, а дії інспектора протиправними; заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

06 квітня 2020 року відповідачем - інспектором батальйону № 1 роти № 4 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Ракитенко Оленою Євгеніївною надано відзив на позовну заяву.

Доводи позивача, викладені в позовні заяві останнього, є необґрунтованими і безпідставними.

19 березня 2020 року о 23 годині 20 хвилин відповідач ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядки шляхом патрулювання на службовому автомобілі та виконував службові обов`язки відповідно до повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію».

Позивач, керуючи автомобілем «Geely Emgrand X7», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Черкаси по вул. Смілянська, 95, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 15.9.е) ПДР України.

Факт вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення зафіксований відповідачем на службовий портативний відео реєстратор.

При розгляді вказаної адміністративної справи відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій останній просить суд визнати недопустимим доказом відеофайли: video_2020-03-30-16-05-47, 1_, які не містять електронного підпису інспектора Ракитенко О.Є.

Зазначає, що в постанові серії ЕАК № 2270510 від 19 березня 2020 року не зазначено доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 вересня 2020 року замінено третю особу - Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції та залучити до участі в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 4 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ракитенко Олени Євгеніївни про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України (адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2020 року залучено до участі в розгляді адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 4 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ракитенко Олени Євгеніївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якості співвідповідача, Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3).

Позивач та його представник - адвокат Різник Ю.С. у судове засідання не з`явились, останній звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі позивача та його представника; відкликав заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач - інспектор батальйону № 1 роти № 4 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Ракитенко О.Є. у судове засідання не з`явилась, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, в задоволенні заявлених позовних вимог просить відмовити повністю.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за довіреністю, - Котух М.В. у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у розгляді справи, в судове засідання не з`явилися, розгляд адміністративної справи здійснюється без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши безпосередньо в судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, перевіривши наведені в адміністративному позові обставини, суд приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII, поліція, відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, передбачені ч.1 ст.122 КупАП.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постановою інспектора батальйону № 1 роти № 4 управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Ракитенко Оленою Євгеніївною серія ЕАК № 2270510 від 19 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно постанови, ОСОБА_1 19 березня 2020 року о 23 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «Geely Emgrand X7», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортного засобу, чим порушив п.15.9.е ПДР України - порушення зупинок ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі по тексту - «ПДР»), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.15.9.е ПДР України, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та ін.

Згідно ст.ст. 258, 283 КУпАП, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповіно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В постанові серії ЕАК № 2270510 від 19 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеній інспектором батальйону № 1 роти № 4 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ракитенко Оленою Євгеніївною, відсутні докази, які свідчать про вчинення останнім адміністративного правопорушення; графа постанови: «до постанови додаються …» - взагалі не заповнена.

В оскарженій постанові не зазначений засіб фіксації правопорушення, а тому наданий відповідачем - Департаментом патрульної поліції DVD- диск з відеозаписами: video_2020-03-30-16-05-47, 1_, не є належним допустимим доказом на підтвердження заперечень відповідача проти заявлених позовних вимог.

Постанова про притягнення до відповідальності за порушення ПДР має містити дані про технічний засіб, яким зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 19 лютого 2020 року у праві № 524/1284/17, постанові Верховного Суду від 17 березня 2020 року у справі № 482/83/17.

Згідно ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові від 18 липня 2019 року у справі №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), «належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 8 лютого 2018 року у справі 760/3696/16-а.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Матеріали вказаної адміністративної справи не містять належних доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП».

Належним доказом вчинення правопорушення за п. 15.9.е ПДР є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення для підтвердження факту зупинки автомобіля позивача ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Відповідачем не надано належних допустимих доказів вимірювання відстані на місці вчинення адміністративного правопорушення від транспортного засобу «Geely Emgrand X7», державний номерний знак НОМЕР_1 , до посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів по вул. Смілянська, 95 в м. Черкаси.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Окрім оскарженої постанови, жодних інших доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відповідачем не надано і матеріали справи не містять.

Згідно ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові Верховного суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17, «статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача».

Відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль в розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції відіграє тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права».

У справі «Кадубец проти Словаччини» представник держави - відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак, Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальним діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте, ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено прийняття судом за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, рішення про визнання оскаржуваної постанови протиправною.

Позивачем при зверненні з позовною заявою, відповідно до квитанції №38 від 31 серпня 2020 року сплачено судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Відповідно до ст. 139 КАС України, з відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 420 гривень 40 копійок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 122, 222, 251, 258, 268, 280 КУпАП, ст.ст. 72-77, 79, 139, 205, 217, 219-220, 242, 255, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 4 управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ракитенко Олени Євгеніївни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Постанову серії ЕАК № 2270510 від 19 березня 2020 року, винесену інспектором батальйону № 1 роти № 4 управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Ракитенко Оленою Євгеніївною, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, ідентифікаційний номер юридичної особи Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108646, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 420 гривень (чотириста двадцять гривень) 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - інспектор батальйону № 1 роти № 4 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Ракитенко Олена Євгеніївна, адреса: 18002, м. Черкаси, вул. Лесі Українки, буд. 21.

Відповідач - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 03048, м. Київ вул. Федора Ернста, б.3.

Суддя О.М. Борєйко