Справа № 420/4821/21
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4821/21
У Х В А Л А

11 травня 2021 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Малиновському районі про визнання протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 29 березня 2021 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Малиновському районі, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Малиновському районі щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Малиновському районі нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

07 травня 2021 року від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду (вхід. №23116/21). В обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік була здійснена у травні 2020 року, а з даним позовом позивач звернувся до суду - у березні 2021 року, тобто більше ніж через 6 місяців з дня коли він отримав зазначену допомогу, тобто фактично дізнався про порушення своїх прав, що є суттєвим порушенням передбаченого законом 6 місячного строку, встановленого для звернення до адміністративного суду із цими позовними вимогами. Таким чином, відповідач вважає, що наявні правові підстави для залишення без розгляду адміністративного позову, у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду без поважних причин.

Розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про залишення без розгляду позовної заяви суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача з наступних підстав.

Суд зазначає, що предметом спору в даній справі є нарахуванні і виплаті разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Згідно ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до статті 122 частин 1, 2, 3 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановлювати відповідні процесуальні строки, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

При цьому, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява №3236/03, п. 41, від 03.04.2008).

Статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

У відповідності до статті 171 частини 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII, особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Тобто у відповідності до вказаної норми, право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня мають право визначені особи до 30 вересня, однак лише відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправними дій щодо ненарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» необхідно обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі №607/7919/17, а саме, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж та, яка була йому нарахована.

Тобто перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня 2020 року відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Таким чином, враховуючи те, що право на звернення до суду у позивача виникло 30 вересня 2020 року, а з даним адміністративним позовом позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду 29 березня 2021 року, встановлений КАС України шестимісячний строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.122, 123, 243, 248, 256, КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя С.О. Стефанов