Справа № 420/260/20
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/260/20
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року (суддя Марин П.П., м. Одеса, повний текст рішення складений 27.11.2020) по справі за адміністративним позовом Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2020 року ФОПП ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС в Одеській області, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 25.09.2019 року: №, №, №.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що судом першої інстанції не взято до уваги письмову заяву від 19.08.2019 року №5, в якій на підставі пункту 44.5 ПК України ФОП ОСОБА_1 заявив клопотання про відтермінування перевірки. Апелянт наполягає, що на підставі зазначеної заяви контролюючий орган, згідно приписів статті 44 ПК України та Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС від 31.07.2014 №22, мав відтермінувати проведення перевірки. Оскільки проведення перевірки не було перенесено на час, необхідний для відновлення частини втрачених документів, апелянт вважає, що ревізором було порушено порядок проведення документальної планової виїзної перевірки, а тому висновки акту перевірки, на підставі якого винесені оспорювані ППР, як і сам акт, є недопустимими доказами. Донарахування на підставі цього акту перевірки податку на отримані доходи та фінансові санкції є передчасним і незаконним.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалася, що відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Судом першої інстанції справа була розглянута в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ФОПП ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 25 вересня 2014 року та з цієї дати перебуває на обліку у ГУ ДФС в Одеській області.

У період з 05 серпня 2019 року по 16 серпня 2019 року ГУ ДФС в Одеській області на підставі статті 77 ПК України, підпункту 2 частини першої статті 13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування", наказу ГУ ДФС в Одеській області №5775 від 19.07.2019 року, плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік, направлення на перевірку від 19.07.2019 року №1358/13-05, проведено документальну планову виїзну перевірку ФОПП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 рік, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 рік, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 рік.

19 серпня 2019 року ОСОБА_1 надав головному державному ревізор-інспектору ГУ ДФС в Одеській області Грачовій В.В. лист від 19.08.2019 року №5, в якому повідомив, що 16 вересня 2019 року отримав запит б/н про надання первинних документів господарської діяльності, проте надати їх не може у зв`язку із зіпсуванням. У зв`язку з чим на підставі пункту 44.5 ПК України просить надати йому два місяці для відновлення пошкоджених первинних документів (а.с. 91).

23 серпня 2019 року за результатом перевірки інспектором ГУДФС Грачовою В.В. складено акт №1690/15-32-13-05/ НОМЕР_1 від 23.08.2019 року (а.с. 70-86), за висновками якого встановлені порушення ФОПП ОСОБА_1 :

- підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14, підпункту 162.1.1. пункту 162.1 статті 162, пункту 163.1 статті 163, пункт 164.1 статті 164, підпункт 165.1.27 пункту 165.1 статті 165 ПК України, в наслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування з доходу, отриманого у вигляді страхових виплат за договором, іншим ніж ДСЖ або НПС (ознака доходу 151) у сумі 32214,91 грн.;

- пунктів 177.1, 177.2, 177.4, 177.5 статті 177 ПК України, в наслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (підприємницька діяльність) у сумі 18717,56 грн.;

- пункту 162.1 статті 162, підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164, пункту 44.1 статті 44, пункту 177.2 статті 177, пункту 177.4 статті 177, пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, в наслідок чого донараховано військовий збір за результатами річного декларування (підприємницька діяльність) у сумі 1559,80 грн.;

- пункту 162.1 статті 162, підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164, пункту 171.2 (б) статті 171, пункту 179.7 статті 179, пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, в наслідок чого донараховано військовий збір за результатами річного декларування з доходу, отриманого у вигляді страхових виплат за договором іншим ніж ДСЖ або НПС (ознака доходу 151) у сумі 2684,58 грн.;

- підпункту 168.1.2 пункту 168.1, підпункту 168.4.1 пункту 168.4 статті 168, підпункту "а" пункту 176.2 статті 176 ПК України, в наслідок чого встановлено неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами з доходів платника у вигляді заробітної плати у сумі 190,11 грн.;

- пункту 2 статті 7, пункту 8 статті 9 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" зі змінами та доповненнями, в наслідок чого донараховано єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (КБК 71040000) у сумі 5545,98 грн.;

- пункту 63.3 статті 63 ПК України, в наслідок чого встановлено ненадання повідомлення (форма 20-ОПП) про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність;

- пункт 44.1 статті 44 ПК України, в наслідок чого встановлено не зберігання первинних документів, ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства.

Висновків контролюючого органу ґрунтуються на тому, що ФОПП ОСОБА_1 у 2016 році від ПрАТ СК "ПЗУ Україна" отримав 178971,99 грн. страхових виплат за договором, іншим ніж ДСЖ або НПС - 151. Зазначений дохід у декларації не відображений та під час перевірки не надано жодного документального підтвердження щодо факту підтвердження шкоди при виплаті страхових виплат у страховому випадку. Запит щодо надання документів ФОПП отримано 05.08.2019 року (пункт 2.1.3 Акту перевірки).

25 вересня 2019 року, на підставі зазначеного акту перевірки, ГУДФС винесено податкові повідомлення рішення №, №, №.

Заперечень на акт перевірки та скарги на податкові повідомлення-рішення ФОПП ОСОБА_1 не подавав.

Звернувшись до суду з даним позовом про визнання протиправними та скасування зазначених ППР, ОСОБА_1 стверджував про їх безпідставність та посилався на те, що інспектором ГУДФС протиправно не було враховано під час перевірки його лист від 19.08.2019 року №5 з проханням відтемінувати проведення перевірки.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів чи оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до пошкодження первинних документів. Також суд вважав, що позивач не звертався до податкового органу у визначений законодавством термін із повідомленням про виявлення факту пошкодження звітної документації.

Колегія суддів погоджується з такими судом першої інстанції та надаючи оцінку доводам і вимогам апеляційної скарги вважає наступне.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (у редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Питання надання платниками податків документів до перевірки врегульовано статтею 85 ПК України, пунктом 85.2 якої передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Так, з матеріалів справи вбачається, що контролюючий орган у повідомленні від 19.07.2019 року №1358-13-05 повідомив ФОПП ОСОБА_1 про необхідність з 05 серпня 2019 року (дата початку перевірки) забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (а.с. 89).

Проте, ФОПП ОСОБА_1 у період проведення перевірки (05.09.2019-16.09.2020) документи щодо отримання у 2016 році від ПрАТ СК "ПЗУ Україна" страхових виплат не надав, і лише після її закінчення, листом від 19.08.2019 року №5 повідомив інспектора ГУДФС про їх зіпсування (а.с. 91).

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Пунктом 44.5 статті 44 ПК України встановлено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрат, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі надання платником податків у порядку та строки, визначені абзацом першим цього підпункту, повідомлення та неможливості проведення перевірки платника податків у зв`язку з втратою, пошкодженням або достроковим знищенням платником податків документів строки проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків, але на строк не більше ніж 120 днів.

У разі не відновлення документів, зазначених у пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, або їх повторної втрати, пошкодження чи дострокового знищення, що відбулися після використання платником податків права на їх відновлення у порядку, передбаченому цим пунктом, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності або на час виконання ним вимог митного, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно пункту 6.10 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення №88), передбачено, що у разі пропажі або знищення первинних документів, облікових регістрів і звітності керівник підприємства, установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення.

Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду.

Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, установи. Копія акта надсилається органу, в сфері управління якого перебуває підприємство, установа, а також територіальному органу центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, - підприємствами та місцевому фінансовому органу - установами, в 10-денний строк.

Отже, у разі втрати первинних документів платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Крім того, у разі знищення первинних документів керівник господарюючого суб`єкту письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення. Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду.

Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, а його копія в 10-денний строк надсилається зокрема і територіальному органу центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції та не спростовується апелянтом/позивачем, останнім не було дотримано вимоги ПК України щодо повідомлення контролюючий орган про зіпсування первинних документів. Зокрема, платник податків, будучі належним чином обізнаний з 05.08.2019 року про необхідність надати документи, лише після закінчення перевірки - 19.08.2019 року звернувся до посадової особи ГУФДС з листом про зіпсування документів, при цьому не надав оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до знищення документів.

Необхідність надання платником податків документів, що підтверджують дострокове знищення документів також передбачено пунктом 1.4.7 Методичних рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС від 31.07.2014 №22, на які, зокрема, посилається позивач в своїй апеляційній скарзі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що твердження апелянта про виникнення у ГУДФС обов`язку відтермінувати проведення перевірки ФОПП ОСОБА_1 є безпідставним, а доводи про порушення порядку проведення документальної планової виїзної перевірки такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо ж платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Пунктом 44.7 статті 44 ПК України визначено, що у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

При цьому, відповідно до підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України у разі, якщо платником податків подано в установленому порядку органу державної податкової служби заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення і коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки, - здійснюється документальна позапланова перевірка. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Системний аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що законодавцем передбачено право платника податків надати контролюючому органу документи, які були відсутні під час перевірки. При цьому, якщо платник податків у запереченнях на акт перевірки посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, до прийняття рішення за результатами такої перевірки це зумовлює обов`язок податкового органу щодо призначення та проведення позапланової перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №802/1069/13-а.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ФОПП ОСОБА_1 а ні під час перевірки, а ні після проведення перевірку не надав контролюючому органу документи з приводу отримання від ПрАТ СК "ПЗУ Україна" страхових виплат, заперечень на акт перевірки та скарги на податкові повідомлення-рішення також не подавав.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи оспорювані податкові повідомлення-рішення від 25.09.2019 року: №, №, №, ГУ ДПС в Одеській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом і підстав для їх скасування відсутні.

Таким чином доводи, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, суд першої інстанції правильно з`ясував усі обставини справи, оскаржуване рішення ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов