Справа № 420/316/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/316/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - Іорданова В.П.

представника відповідача - Соломеїна Д.Р.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою Фермерського господарства «ПРОМІНЬ» до Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Фермерське господарство «ПРОМІНЬ» з позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови від 20.07.2020 року №209308 про стягнення з позивача 34000 грн.

За цією позовною заявою відкрито загальне позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Протокольною ухвалою від 17.03.2021 року судом замінено відповідача на належного - Південне міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі. Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідачем не надано водію Довідку про здійснення габаритно-вагового контролю, при виявленні перевищення вагових параметрів подальший рух транспортного засобу ФГ «ПРОМІНЬ» не заборонений та водію дозволено подальший рух транспортного засобу, в оскаржуваній постанові не міститься вказівки на використану під час перевірки ФГ «ПРОМІНЬ» методику вимірювання, затверджену Держстандартом, не міститься доказів проведення повірки засобів вимірювання, зважування транспортного засобу здійснено з порушенням умов експлуатації приладу для зважування в частині швидкості, на який здійснено вимірювання та максимальної ваги. Враховуючи зазначені обставини, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню судом.

Представник відповідача в судове засідання з`явився. З відзиву на позову заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки при проведенні габаритно-вагового контролю вантажу встановлено перевищення допустимої повної маси транспортного засобу ФГ «ПРОМІНЬ», перевищення вагових параметрів на одиночну вісь та на строєну вісь та здійснення такого перевезення без відповідного дозволу, що є порушенням ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». У посадових осіб Укртрансбезпеки відсутній обов`язок керуватися методикою, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, посадові особи Укртрансбезпеки позбавлені права затримувати транспортний засіб в разі перевищення вагових параметрів, засіб вимірювання відповідає технічним вимогам, що підтверджується відповідним Свідоцтвом та при здійсненні габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача дотримані всі норми, передбачені інструкцією з експлуатації засобу вимірювання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Фермерське господарство «ПРОМІНЬ» є юридичною особою, яка здійснює вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , НОМЕР_2 Фермерське господарство «ПРОМІНЬ» є власником автомобілю марки «RENAULT PREMIUM» (спеціалізований вантажний сідловий тягач), реєстраційний номер НОМЕР_3 та напівпричепу марки «BODEX» модель KIS 33, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Сторонами не заперечується та обставина, що зазначеним транспортним засобом з напівпричепом 02.06.2020 року здійснювалося перевезення вантажу трасою Одеса-Мелітополь.

На виконання своїх повноважень, 02.06.2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області в пункті габаритно-вагового контролю М-14 Одеса-Мелітополь 21 км + 800 згідно направлення на рейдову перевірку №026425 від 29.05.2020 року, здійснено перевірку транспортного засобу марки «RENAULT PREMIUM» реєстраційний номер НОМЕР_3 та напівпричепу марки «BODEX», реєстраційний номер НОМЕР_4 , за результатами якої складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом №224857, яким встановлено порушення ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, перевищення встановленого законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Результати габаритно-вагового контролю транспортного засобу оформлені довідкою від 02.06.2020 року №039989, актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №027879 від 02.06.2020 року, позивачу розрахована плата за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 541,77 євро, що оформлено відповідним розрахунком.

На підставі зазначеного акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом, Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області винесено постанову №209308 від 20.07.2020 року, якою позивача притягнуто до відповідальності за абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000 грн.

Позивач не погодився з правомірністю вказаної постанови та звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до п. 1, п. п. 15, 27 п. 5 «Положення про Державну службу з безпеки на транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки, в тому числі, на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до положень п. 4, 20 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2007 року № 1567, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Відповідно до п. п. 4 п. 2 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до ст. 1, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення-перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Так, з акту перевірки вбачається, що при перевірці встановлено, що рух автомобільними дорогами України здійснювався перевізником із перевищенням нормативних параметрів навантаження на вісь, строєну вісь та перевищено вагові параметри щодо загальної маси транспортного засобу.

Згідно із п. п. 22.3, 22.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, перевезення вантажу дозволяється за умови, що він: а) не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху; б) не порушує стійкості транспортного засобу і не утруднює керування ним; в) не обмежує водієві оглядовості; г) не закриває зовнішніх світлових приладів, світлоповертачів, номерних і розпізнавальних знаків, а також не перешкоджає сприйманню сигналів, що подаються рукою; ґ) не створює шуму, не піднімає пилу та не забруднює проїзну частину і навколишнє середовище.

За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до п. 2, 4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п.1.10 «Правил дорожнього руху», габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно з п. 3 «Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.10.2013 року, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Відповідно до п. п. 3, 15, 16, 18, 20 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів на інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль. Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до п.5 «Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.10.2013 року, працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: 1) здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; 2) здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; 3) у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Згідно п. 2.42 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

При здійсненні габаритно-вагового контролю, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки було встановлено перевищення вагових обмежень навантаження на одну вісь, на строєну вісь та загальної маси транспортного засобу.

Відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З складених відповідачем під час перевірки документів вбачається, що маса транспортного засобу складала 43,98 тон, що перевищує допустиму норму у 40 тон на 9,94%, навантаження на одинарну вісь складає 13,59 тон, при допустимій масі - 11 тон, що перевищує 20% і складає 23,55%., навантаження на строєну вісь складає 23,81 тон, при допустимому навантаженні - 22 тони, що в відсотках складає 9,23%.

Таким чином, матеріалами перевірки підтверджується порушення позивачем ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та наявність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 34000 грн.

Згідно з п. 12-13 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

З матеріалів справи вбачається, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісі, яким здійснено вимірювання вагових параметрів транспортного засобу позивача пройшов повірку, про що свідчить наявне в справі Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки, чинне до 22.04.2021 року.

Щодо тверджень позивача про те, що відповідачем дозволений подальший рух транспортного засобу при наявності перевищення вагових параметрів, що свідчить про відсутність такого перевищення, суд цей довід не приймає до уваги, оскільки посадові особи Укртрансбезпеки не наділені повноваженнями затримувати рух транспортного засобу, відповідно до п. 16-1 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення).

При цьому, повноваженнями щодо затримання транспортного засобу у відповідності до ст. 265-2 КУпАП наділені працівники уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху.

Щодо тверджень позивача про те, що оскаржувана постанова не містить посилання на методику вимірювання, затверджену Держстандартом, суд ці доводи також не приймає до уваги, з наступних підстав.

Відповідно до п. 21 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту. Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

Згідно з п. п. 2 п. 2 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

На момент виникнення спірних правовідносин не була затверджена відповідна методика, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.

За змістом ст. 4, 29 Закону України «Про дорожній рух», ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879.

Наведене узгоджується з подальшим нормативним регулюванням спірних правовідносин, а саме скасування п. 19 Порядку № 879 Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 671 без визначення необхідності застосування затвердженою методикою.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом в постанові від 2 серпня 2018 року у справі №820/1420/17 та такі висновки відповідно до положень ч. 5 ст. 242 КАС України мають бути враховані судом при розгляді цієї справи.

Щодо тверджень позивача про те, що заміри вагових параметрів транспортного засобу, який йому належить, здійснені з порушенням умов експлуатації вагів, суд їх не приймає до уваги, оскільки відповідно до інструкції з експлуатації приладу автоматичного для зважування дорожні транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісі 030Т-АS2-PWIA, наявної в матеріалах справи, вимірювання допускається при максимальній транзитній швидкості 10 км/год, а вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося відповідно до даних талону про зважування на швидкості 5,3-6,8 км/год.

Крім того, відповідно до зазначеної Інструкції діапазон зважування приладу автоматичного для зважування дорожні транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісі 030Т-АS2-PWIA складає від 500 кг до 30000 кг, що на думку представника позивача виключає можливість зважування транспортного засобу з масою 43,98 тон, про що зазначено в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю, однак суд звертає увагу, що цей прилад здійснює зважування у русі окремо по осях, тобто, габаритні розміри цього приладу не дозволяють зважити загальну масу всього транспортного засобу разом та його зважування здійснюється окремо по осях та в подальшому маса складається разом виходячи з маси всіх навантажень на вісі.

Таким чином, суд не вбачає будь-яких порушень експлуатації приладу автоматичного для зважування дорожні транспортних засобів у русі при зважуванні транспортного засобу позивача.

Щодо тверджень представника позивача про те що перевезення здійснювалося сипучого вантажу, який міг рухатися під час перевезення, що могло спричинити перевищення вагових параметрів на вісі, суд не приймає до уваги, оскільки загальні вагові параметри транспортного засобу перевищують 40 тон, та відповідно до положень п. 22.2 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року саме на водія покладається зобов`язання перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху - контроль за цим з метою запобігання його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху.

Щодо доводів про не вручення водію будь-яких документів під час перевірки, суд їх не приймає до уваги, оскільки в документах зазначено про відмову водія від їх підписання, позивачем не заперечується сам факт здійснення габаритно-вагового контролю та складеними під час перевірки документами, талоном, тощо, підтверджується порушення позивачем вимог ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Згідно з п. 25, 26 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу 07.07.2020 року рекомендованим листом направлено повідомлення-запрошення на розгляд справи 20.07.2020 року про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Таким чином, оскаржувана постанова прийнята в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, є правомірною та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Фермерського господарства «ПРОМІНЬ» не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Фермерського господарства «ПРОМІНЬ» (вул. Кутузова, 98, с. Холмське, Арцизький район, Одеська область, 68443, ) до Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014, ) про визнання протиправною та скасування постанови від 20.07.2020 року №209308 про стягнення з Фермерського господарства «ПРОМІНЬ» 34000 грн. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений та підписаний 11.05.2021 року.

Суддя Л.І. Свида

.