Справа № 380/11861/20
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/11861/20 пров. № А/857/5848/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Матковської З.М.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі № 380/11861/20, ухвалене суддею Грень Н.М. у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадження), за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до відповідача - Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, у якому просила визнати протиправною бездіяльність щодо відмови у перерахунку соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї за період із 01.04.2020 по 30.09.2020 із врахуванням прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» та у призначенні соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї із 01.10.2020; зобов`язати здійснити перерахунок соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї за період із 01.04.2020 по 30.09.2020 із врахуванням прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» та здійснити доплату, призначити соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї з 01.10.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач, покликаючись на ст.5 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», вказує на те, що розмір державної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом. При цьому наголошує, що застосовується як величина прожитковий мінімум без уточнення щодо основних соціальних і демографічних груп населення, а тому призначений у період з 01.04.2020 по 30.09.2020 розмір соціальної допомоги у сумі 24,67 грн без врахування встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет» прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 січня 2020 року - 2027 грн, з 01 липня - 2118 грн, з 01 грудня - 2189 грн, позивач вважає заниженим.

Також вважає грубим порушенням зарахування відповідачем при перерахунку з 01.10.2020 розміру соціальної допомоги до сукупного доходу сім`ї отриманої нею житлової субсидії, що зумовило відмову у виплаті соціальної допомоги, починаючи з 01.10.2020.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі, аналогічних наведеним у позовній заяві. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Доводи відповідача зводяться до того, що ним ОСОБА_1 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям правомірно розраховано у період з 01.04.2020 по 31.06.2020 у розмірі 24,67 грн, з 01.07.2020 по 30.09.2020 у розмірі 98,67 грн, обрахованого із застосуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як розрахункової величини особі з інвалідністю ІІ групи, та відмовлено у нарахуванні з 01.10.2020 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, оскільки середньомісячний сукупний дохід перевищував рівень забезпечення прожиткового мінімуму для сім`ї позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та її представника, представникав відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 10.04.2020 відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та з урахуванням Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 в редакції, чинній на момент звернення, Сихівським відділом соціального захисту прийнято рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї на період з 01.04.2020 по 30.09.2020 у розмірі 24,67 грн щомісяця (а.с. 28).

Відповідачем здійснено розрахунок рівня забезпечення прожиткового мінімуму сім`ї ОСОБА_1 , яка складається з однієї особи з інвалідністю ІІ групи, наступним чином.

Відповідно до довідки про доходи №5766 2130 8477 8713, доданої позивачем до позовної заяви, доходи (пенсія по інвалідності), отримані в жовтні, становлять 1564 грн, в листопаді - 1564 грн, грудні - 1638 грн, січні - 1638 грн, лютому - 1638 грн, березні - 1638 грн.

Загальна сума пенсії, отриманої позивачем у період з 01.10.2019 по 31.03.2020 склала 9680,00 грн.

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї розраховано на рівні 1613,33 грн (1564+1564+1638+1638+1638+1638) : 6 = 9680 грн : 6).

Розмір державної соціальної допомоги з 01.04.2020 по 31.06.2020 визначено у сумі 24,67 грн, яку обраховано за формулою: 1638,00 грн (прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2020 року) - 1613,33 грн (середньомісячний сукупний дохід сім`ї ); з 01.07.2020 по 30.09.2020 - у сумі 98,67 грн, яку обраховано за формулою:

1712 грн (прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 липня 2020 року) - 1613,33 грн (середньомісячний сукупний дохід сім`ї).

Згідно змісту наявної у матеріалах справи довідки від від 28.12.2020 N4625 ромір отриманої у період з 01.04.2020 по 30.09.2020 державної соціальної допомоги становить 370,02 грн: у квітні - 24,67 грн, ву травні - 24,67 грн, у червні - 24,67 грн, у липні - 98,67 грн, у серпні - 98,67 грн, у вересні - 98,67 грн (а.с.29).

Не погоджуючись із розміром отримуваної державної соціальної допомоги у згаданий період, позивач зверталась до відповідача за перерахунком. Листом Сихівського відділу соціального захисту від 02.10.2020 підтверджено належність розміру здійсненого розрахунку та відповідність нормам чинного законодавства.

Після закінчення шестимісячного терміну, на який було призначено виплату соціальної допомоги, позивач звернулася в Сихівський відділ соціального захисту 01.10.2020 для отримання державної соціальної допомоги.

Сихівський відділ соціального захисту 09.10.2020 прийняв рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, мотивуючи відмову тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї.

Позивач, вважаючи бездіяльність Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту соціальної політики протиправною, звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон №1768-ІІІ) спрямований на реалізацію конституційних гарантій прав громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям.

Відповідно до статті 1 Закону №1768-III державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України (стаття 3 Закону №1768-III). При цьому, малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї (стаття 1 Закону №1768-III).

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац 7 статті 1 Закону №1768-III).

Прожитковий мінімум для сім`ї - визначена для кожної сім`ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих та затверджених відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування трудових відносин, соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї.

Рівень забезпечення прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України i затверджується одночасно з прийняттям закону про Державний бюджет України на відповідний piк.

Таким чином, законом визначений максимальний рівень державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, який в будь-якому разі не може перевищувати 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. Крім того, для розрахунку вказаної допомоги законом передбачено встановлення рівня забезпечення прожиткового мінімуму на відповідний piк, який встановлюється виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 piк» у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 piк» у 2020 році рівень забезпечення прожиткового мінімуму для призначення допомоги відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» у відсотковому співвідношенні до прожиткового мінімуму для основних соціальних i демографічних груп населення становить: для працездатних осіб - 25 відсотків, для осіб, які втратили працездатність, та інвалідів - 100 відсотків відповідного прожиткового мінімуму.

Позивач вважає, що відповідач при призначенні їй допомоги протиправно не застосував прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць безвідносно до її приналежності до основних соціальних і демографічних груп населення - осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до абз. 17 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058) непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого ст. 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії та довідкою про доходи підтверджується, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи та перебуває на обліку в пенсійному органі як отримувач пенсії по інвалідності (а.с.9, 13).

Відповідно до частини першої статі 6 Закону №1768-III державна соціальна допомога призначається на шість місяців.

Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 (далі - Порядок №250).

В даній спірній ситуації, суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до абзацу 1 та 2 пункту 14 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї.

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, що затверджується Мінсоцполітики, Мінекономрозвитку, Мінфіном, Держстатом, МОНмолодьспортом.

Така Методика обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.11.2001 № 486/202/524/455/3370, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.02.2002 за № 112/6400 (надалі - Методика).

Згідно п.п. 9.1, 9.3 Методики загальна сума сукупного доходу одержувачів допомоги включає в себе суму всіх доходів кожної особи, яка враховується при наданні допомоги, визначених на підставі наданих документів за останні шість календарних місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням соціальної допомоги, якщо інше не передбачене законодавством. Середньомісячний сукупний дохід усіх осіб, які враховуються при наданні допомоги, провадиться шляхом ділення загальної суми сукупного доходу одержувачів допомоги на 6, якщо інше не передбачене законодавством.

З огляду на наведені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Сихівським відділом соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради розрахунок розміру державної соціальної допомоги позивача з 01.04.2020 по 30.09.2020 здійснено з дотриманням чинного на дату звернення позивача за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям законодавства, а тому погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання бездіяльності відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї за період із 01.04.2020 по 30.09.2020 протиправною та зобов`язання здійснити перерахунок соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї за період із 01.04.2020 по 30.09.2020 на заявлених ОСОБА_1 вимогах.

Щодо позовних вимог в частині визнання бездіяльності Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови у призначенні соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї із 01.10.2020 протиправною та зобов`язання призначити соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї із 01.10.2020 суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

01.10.2020 ОСОБА_1 звернулася в Сихівський відділ соціального захисту для отримання державної соціальної допомоги. Сихівський відділ соціального захисту 09.10.2020 прийняв рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї. Відмова мотивована тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї.

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї ОСОБА_1 за період з січня 2020 року по червень 2020 року становив 2875,95 грн. При обрахунку сукупного доходу враховано отриману у період з січня по червень 2020 року пенсію у загальній сумі 9828, 00 грн та субсидію у розмірі 7427,68 грн та розраховано середньомісячний сукупний дохід за формулою: (9828 грн +и7424,68 грн) : 6.

Оскільки середньомісячний сукупний дохід сім`ї ОСОБА_1 (2875,95 грн) перевищував рівень прожиткового мінімуму для сім`ї (1712 грн), позивачу відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Згідно доводів позивача, відповідачем до середньомісячного сукупного доходу її сім`ї протиправно включено отриману нею житлову субсидію.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» затверджено Порядок обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги (надалі - Порядок №632).

Також вказаною постановою внесено зміни до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003.

В розумінні п.9 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (Порядок №250), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N250 від 24.02.2003 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632, що діяла на час звернення позивача до відповідача за призначенням соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї з 01.10.2020, середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців. Шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (далі - період, за який враховуються доходи). Середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї для призначення державної соціальної допомоги визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632.

Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку №632 (в чинній редакції на момент звернення позивача, а саме в редакції від 24.07.2020), до середньомісячного сукупного доходу враховуються такі доходи: пенсія, щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці; соціальні виплати, які призначаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), у тому числі житлова субсидія та пільги на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу.

Отже, Порядок №632 в редакції від 24.07.2020, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, передбачав, що до сукупного доходу враховується серед іншого, житлова субсидія.

Відтак, відповідачем правомірно враховано отримувану позивачем житлову субсидію, а застереження, наведені п.6 Порядку 632, на які покликається позивач як на підставу для розрахунку середньомісячного сукупного доходу без урахування житлової субсидії, стосуються призначення житлової субсидії, а не соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

Наведені обставини враховані судом першої інстанції при перевірці законності та обґрунтованості дій (бездіяльності) та рішення відповідача на відповідність критеріям правомірності, визначених ч.2 ст. 2 КАС України, та стосовно відсутності підстав для визнання їх протиправними.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визначення відповідачу зобов`язання призначити соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї з 01.10.2020.

Відповідно до частини першоїстатті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі №380/11861/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
З. М. Матковська
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 06.05.2021 згідно ч.3 ст.321 КАС України.