Справа № 160/17586/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
30.12.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (далі позивач) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), у якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач, реалізовуючи свої повноваження щодо проведення камеральної перевірки, може здійснювати лише перевірку платника податків виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, а також даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість. Водночас своєчасність сплати платником податків і зборів може бути перевірена контролюючим органом в разі здійснення документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 Податкового кодексу України. Відтак, з`ясування відповідачем під час податкової перевірки питань, що не охоплюються законодавчо визначеними межами з проведення такого виду податкової перевірки, на думку позивача, не можна визнати діями суб`єкта владних повноважень, що відповідають наведеним ознакам. Так, позивач вважає, що у цьому випадку відповідач, здійснюючи дослідження питань своєчасності сплати позивачем узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, вийшов за межі предмету камеральної перевірки, у зв`язку з чим дії відповідача щодо проведення камеральної перевірки, результати якої оформлені актом №6920/04-36-50-30/00168076 від 11.02.2020 року, є протиправними, а сама перевірка - незаконною.
Ухвалою суду від 31.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 26.01.2021 року
26.01.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що відповідно до абзацу другого п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. Також відповідач вказує, що інформація про платіжні доручення наявна у інформаційних базах контролюючого органу, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки позивачем порушено вимоги податкового законодавства, а відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.
26.01.2021 року судом ухвалено відкласти підготовче засідання до 09.02.2021 року.
Ухвалою суду від 09.02.2021 року витребувано у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області:
- інтегровану картку платника податків - АТ "ДНІПРОВАЖМАШ" з плати на землю (земельний податок на/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за листопад-грудень 2017 року, січень-червень 2018 року;
- роздруковану інформацію з технологічних файлів по платнику податків АТ "ДНІПРОВАЖМАШ" з плати на землю (земельний податок на/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за листопад-грудень 2017 року, січень-червень 2018 року, переданих органами Державної казначейської служби України органам Державної податкової служби України.
09.02.2021 року судом ухвалено відкласти підготовче засідання до 02.03.2021 року.
25.02.2021 року на виконання ухвали суду від 09.02.2021 року відповідачем надано до суду копію ІКП за 2017 рік, за 2018 рік та роздруковану інформацію з технологічних файлів по платнику АТ «Дніпроважмаш» з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за січень-червень 2018 року.
02.03.2021 року розгляд справи перенесено на 16.03.2021 року.
16.03.2021 року судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 30.03.2021 року.
29.03.2021 року до суду представником позивача надана відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
29.03.2021 року представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності.
30.03.2021 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 05.04.2021 року.
05.04.2021 року представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності.
05.04.2021 року у підготовче засідання учасники справи не з`явились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Частиною 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
05.04.2021 року судом ухвалено закрити підготовче засідання та подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.
У відповідності до вимог ст. ст. 205, 243 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.
06.04.2021 року на виконання ухвали суду від 16.03.2021 року відповідачем надано до суду роздруковану інформацію з технологічних файлів по платнику АТ «Дніпроважмаш» з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за листопад-грудень 2017 року.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Як видно зі змісту позовної заяви, фактично предметом розгляду справи є правомірність використання Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області даних інформаційної бази під час проведення камеральної перевірки, оскільки позивач у своїй позовній заяві вказує на неправомірність та недопустимість дослідження контролюючим органом під час проведення камеральної перевірки платіжних доручень, які зазначені в акті камеральної перевірки.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з п.п.20.1.4 п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За правилами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України (у редакції чинній на момент проведення камеральної перевірки), камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відтак, податковий орган наділений правом проводити перевірки, одним із різновидів яких є камеральні перевірки.
У відповідності до п.п. 76.1, 76.2 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.
Таким чином, предметом камеральної перевірки є правильність відображення (з методологічної та арифметичної точок зору) показників, необхідних для обчислення бази оподаткування, проте достовірність цих показників, перевіряється шляхом комплексного дослідження в ході документальної перевірки: податкових декларацій, фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку та первинних документів.
При цьому нормами пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Так, камеральна перевірка за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства, предмет якої передбачає проведення контролюючим органом арифметичного та логічного контролю правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків; правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; логічний зв`язок та узгодженість відповідних показників поточного періоду та їх зіставлення з показниками попередніх періодів).
Також під час камеральної перевірки може бути перевірена своєчасність: подання податкових декларацій (розрахунків); реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до них у ЄРПН, акцизних накладних та/або розрахунків до них у Єдиному реєстрі акцизних накладних; виправлення помилок у податкових накладних; сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.
Інші обставини, які впливають на своєчасність, достовірність, повноту нарахування і сплати податків, є предметом перевірки контролюючим органом під час здійснення документальних перевірок в порядку, передбаченому статями 77, 78 ПК України.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд не бере до уваги доводи позивача про те, що контролюючим органом неправомірно досліджено платіжні доручення, дослідження яких при проведенні камеральної перевірки законодавством не передбачено, з огляду на наступне.
Відповідно до Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 07.04.2016 року №422 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок №422), цей Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Так, відповідно до п. 2 розділу І Порядку №422 інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.
Оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП.
Первинні показники - показники, що містяться у первинних документах та є визначальними для характеристики процесів адміністрування податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску.
Згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку №422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.
25.02.2021 року відповідачем надано до суду копію ІКП за 2017 рік, за 2018 рік та роздруковану інформацію з технологічних файлів по платнику АТ «Дніпроважмаш» з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за січень-червень 2018 року.
Як видно зі змісту абзацу другого пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, під час проведення камеральної перевірки контролюючий орган може проводити перевірку виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Таким чином, суд робить висновок про безпідставність та необґрунтованість тверджень позивача щодо неправомірності проведення камеральної перевірки контролюючим органом, з підстав дослідженням останнім платіжних доручень.
Відповідно до ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
У разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення (пункт 116.1 статті 116 Податкового кодексу України).
З аналізу зазначених норм можна зробити висновок, що на платника податку покладено обов`язок щодо самостійної сплатити суми податкового зобов`язання, зазначеної у податковій декларації, протягом 10 календарних днів. При цьому податкове законодавство наділяє контролюючий орган правом нарахувати штраф за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання лише із фактом такого порушення.
Судом встановлено, а позивачем належними доказами не спростовано факту порушення терміну сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за вказаними документами.
З урахуванням наведених положень законодавства та встановлених обставин справи, суд робить висновок про наявність складу податкового правопорушення, яке полягає у несвоєчасній сплаті позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність свого рішення. Натомість, позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про відмову у задоволенні позовної заяви.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати, не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський