Справа № 280/3570/21
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

11 травня 2021 рокуСправа № 280/3570/21
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сіпака А.В., розглянувши у м. Запоріжжі матеріали адміністративного позову

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Рачинського Руслана Михайловича , заступника начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107),

третя особа арбітражний керуючий Оберемко Роман Анатолійович ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

про встановлення наявності чи відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Рачинського Руслана Михайловича , заступника начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області (надалі - відповідач), третя особа арбітражний керуючий Оберемко Роман Анатолійович (надалі - третя особа), в якому позивач просить суд: визнати протиправними дії заступника начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області Рачинського Р.М., що полягають у втручанні в роботу арбітражного керуючого Оберемка Р.А. та в перешкоджанні діяльності комітету кредиторів ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод»; зобовязати відповідача у триматися від дій, що перешкоджають санації ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод»; встановити відсутність компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень Рачинського Р.М. на участь у справі про банкрутство ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що як член комітету кредиторів ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» заперечує проти допуску та участі у складі кредиторів підприємства ДПС, оскільки такі повноваження не передбачені законодавством та вказує на відсутність компетенції щодо втручання в діяльність арбітражного керуючого і обмеження права позивача на участь в засіданні. Просить позов задовольнити.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частинами першою та другою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За визначенням пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Водночас під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень. Тобто, позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію, або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Відповідну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 705/748/17, від 13 березня 2019 року в справі №820/3713/17 та від 12 червня 2019 року в справі №9901/70/19, в постановах Верховного Суду від 05 липня 2019 року в справі №802/833/17-а, від 29 квітня 2020 року в справі №160/1106/19 та ін.

Вирішення судом так званого компетенційного спору між суб`єктами владних повноважень у широкому розумінні спрямоване саме на захист прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, оскільки сприяє досягненню юридичної визначеності у відносинах між особами приватного права та органами державної влади.

Як вбачається з матеріалів справи позивач у цій справі не є суб`єктом владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 4 КАС України, а, отже, він не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред`явлення позову щодо визнання наявності чи відсутність компетенції (повноважень) у відповідача.

Таким чином, спір між позивачем та відповідачем у цій справі в частині вимог про встановлення відсутності компетенції не є компетенційним, можливість його вирішення адміністративним судом КАС України не передбачена.

Оскільки справу щодо встановлення відсутності компетенції (повноважень) у відповідача не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, то суддя зобов`язаний відмовити у відкритті провадження в цій частині відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України.

Відповідно до частини 6 статті 170 КАС України, у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Позовні вимоги про встановлення відсутності компетенції (повноважень) у Рачинського Руслана Михайловича , заступника начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області, на вчинення дій, з підстав, наведених у позовній заяві, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, про що зазначала Велика Палата Верховного Суду у постановах від 22 березня 2018 року в справі № П/9901/135/18 (провадження №11-70сап18), від 31 січня 2019 року в справі № 9901/56/19 (адміністративне провадження №П/9901/56/19), від 27 червня 2019 року в справі № 9901/920/18 (провадження №11 - 1455заі18) та ін.

Оскільки розгляд цього спору в частині позовних вимог про встановлення відсутності компетенції (повноважень) з урахуванням його предмету і суб`єктного складу перебуває поза межами не лише юрисдикції адміністративних судів, а й не належить до юрисдикції жодного іншого суду, підстав для роз`яснення позивачеві до суду якої юрисдикції належить його вирішення немає.

Щодо позовних вимог стосовно визнання протиправними дій заступника начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області Рачинського Р.М., що полягають у втручанні в роботу арбітражного керуючого Оберемка Р.А. та в перешкоджанні діяльності комітету кредиторів ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод», а також зобовязання відповідача у триматися від дій, що перешкоджають санації ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод», то суд в цій частині зазначає, що дані позовні вимоги є похідними від вимог про встановлення відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень.

Про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви (ч.2 ст.170 КАС України).

Враховуючи наведене, суд проходить до висновку про те, що у відкритті провадження за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Рачинського Руслана Михайловича , заступника начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області, третя особа арбітражний керуючий Оберемко Роман Анатолійович про встановлення наявності чи відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень слід відмовити.

Керуючись ст.ст.169, 170, 171 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Рачинського Руслана Михайловича , заступника начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області, третя особа арбітражний керуючий Оберемко Роман Анатолійович про встановлення наявності чи відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень, - відмовити.

Відповідно до ч.5 ст.170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини другої статті 293, статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя А.В. Сіпака