Справа № 160/2310/21
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2021 року Справа № 160/2310/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В. розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Підприємства об`єднання громадян "Агробезпека" до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС України, відповідача-2: Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
16 лютого 2021 року Підприємство об`єднання громадян "Агробезпека" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Державної податкової служби України, в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що між Підприємством об`єднання громадян "Агробезпека" та ТОВ «АГРОГАЗСЕРВІС» укладено Договір про надання юридичних послуг №010119-3 від 01.01.2019 року. На виконання умов вищевказаного договору ТОВ «АГРОГАЗСЕРВІС» надано завдання та сплачено за послуги, а Підприємством об`єднання громадян "Агробезпека" відповідно до завдання надано юридичні послуги. Тому, керуючись абз. «б» п.185.1 ст.185, п.201.1, п.201.7, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, у зв`язку із надання юридичних послуг позивачем сформовано та подано до контролюючого органу на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31.08.2020 №3. Проте, контролюючим органом податкова накладна прийнята, але реєстрація її в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, зупинена. При цьому, підставою для зупинення зазначено, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Водночас, позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Для підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем направлено податковому органу усі необхідні пояснення та документи, обсяг яких був достатній для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної від 31.08.2020 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте, такі документи не взяті до уваги контролюючим органом та 14.12.2020 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесено рішення №2231875/36363480 про відмову у реєстрації вищевказаної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав: ненадання платником податків копій документів, а саме - первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; - розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Крім того, позивачем зазначено, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.12.2020 року №2231875/36363480 було ним оскаржено до Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України, але за результатами розгляду даної скарги відповідачем-2 прийнято рішення про залишення скарги позивача без задоволення, а рішення Комісії регіонального рівня, без змін. Окремо позивачем зазначено, що згідно п.11 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Оскаржуване рішення, прийнято відповідачем 1, у зв`язку з «неподанням платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойси, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних», а також «розрахункових документ та/або банківських виписок з особових рахунків». Натомість, зазначене не відповідає дійсності, оскільки позивачем надано відповідачу 1 пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній згідно переліку, зазначеному в п.5 Порядку №520. Тобто, підприємством надані абсолюті всі можливі при проведенні певної господарської операції документи. За таких обставин, позивач вважає, що ним виконані всі вимоги законодавства, необхідні для реєстрації податкової накладної, а тому рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 31.08.2020 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.12.2020 року №2231875/36363480 вважає протиправним та прийнятим з порушенням норм чинного законодавства.
Ухвалою суду від 22.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/2310/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою відповідачам надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
На виконання вимог вказаної ухвали 11.03.2021 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.
Оскаржуване рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.12.2020 року №2231875/36363480, яким позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 31.08.2020 №3, є правомірним, оскільки платником податків не було надано всіх необхідних первинних документів для реєстрації спірної податкової накладної після зупинення контролюючим органом її реєстрації. Також, відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація вищезазначеної податкової накладної зупинена, платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, відповідно до квитанції від 14.09.2020 року, включено до переліку ризикових платників 19.05.2020 року. Крім того, відповідачем зазначено, що позивач звертався із скаргою на рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних до вищої інстанції ДПС України, в порядку досудового врегулювання спору, однак рішенням ДПС України скаргу позивача було залишено без задоволення, а Рішення комісії регіонального рівня, без змін. Також, відповідач наголошує, що на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами. При цьому, у платника податків є обов`язок вести бухгалтерський облік господарських операцій шляхом складання первинних документів, які повинні відповідати вимогам п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV. З приводу, зобов`язання відповідача-2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31.08.2020 №3, відповідачем-1 зазначено, що повноваження ДПС України щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу. Вважає вимогу позивача щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати вищезазначені податкові накладні є необґрунтованою, оскільки без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні є передчасним, оскільки скасування рішення відповідної комісії контролюючого органу є самостійною підставою для реєстрації відповідної податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п.28 Порядку. З огляду на вищевикладене, податковий орган вважає, що Рішення комісії про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є обґрунтованим, правомірним та таким, що прийняте відповідно до норм діючого законодавства та в установленому порядку, а вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом, як визнання позову. Своїм правом на подання відзиву на позов відповідач-2 у визначений судом строк відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України не скористався.
Зважаючи на те, що відповідача-2 було належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався, що не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи обмеженість процесуального строку, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби", територіальні органи Державної податкової служби як юридичні особи публічного права ліквідовано, їх права та обов`язки перейшли до Державної податкової служби та її територіальних органів у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.
Наказом ДПС України від 30.09.2020 №529 утворено як відокремлені підрозділи ДПС України територіальні органи за переліком згідно з додатком, до якого, зокрема, включено - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.
У свою чергу, відповідно до наказу Державної податкової служби України №755 від 24.12.2020, з 01.01.2021 розпочато здійснення територіальними органами ДПС України, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС України №529 від 30.09.2020, повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються.
Зважаючи на викладене, у відповідності до положень статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне заміни відповідача-1 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС України (код ЄДРПОУ ВП: 44118658).
Частиною 1 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частиною 5 статті 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно зі статтею 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Основним видом діяльності Підприємства об`єднання громадян "Агробезпека" є діяльність приватних охоронних служб (код КВЕД 80.10); іншими видами: діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами (код КВЕД 46.15); діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (код КВЕД 46.19); неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90); діяльність у сфері права (код КВЕД 69.10), що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.06.2020 року.
Згідно Наказу від 09.02.2011 року №2 винесеного на підставі Протоколу №04/11 від 09.02.2021 року, ОСОБА_3 , приступив до виконання обов`язків директора Підприємства об`єднання громадян "Агробезпека" з 09.02.2011 року.
Так, судом встановлено, що між Підприємством об`єднання громадян "Агробезпека" «Виконавець» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОГАЗСЕРВІС» «Замовник» укладено Договір про надання юридичних послуг №010119-03 від 01.01.2019 року (далі Договір), за умовами якого Замовник дає завдання Виконавцю та зобов`язується оплатити його послуги, а Виконавець зобов`язується відповідно до завдань Замовника надавати йому зазначені юридичні послуги.
Розділом 2. Договору передбачено, що Виконавець зобов`язується надавати Замовникові за його окремими дорученнями наступні юридичні послуги протягом строку Договору: а) перевіряти всі локальні акти, які надаються Замовником, на відповідність вимогам чинного законодавства, візувати їх, надавати допомогу Замовнику з підготовки та коректного оформлення зазначених актів; б) брати участь у підготовці та укладенні різного роду договорів між Замовником та іншими особами, візувати їх, надавати Замовнику допомогу із організації контролю за виконанням договорів, слідкувати за застосуванням передбачених законодавством та названими договорами санкцій по відношенню до контрагентів Замовника, що не виконують взятих на себе договірних зобов`язань, іншими способами забезпечувати належну Договірну роботу Замовника; в) організовувати та вести позовну роботу за матеріалами, які готує Замовник; г) брати участь у розгляді питань про дебіторську заборгованість Замовника та вживати заходів щодо ліквідації цієї заборгованості; д) надавати допомогу з організації та здійснення контролю за дотриманням Замовником встановленого чинним законодавством порядку продажу та приймання продукції та товарів за кількістю і якістю, проводити інструктаж працівників Замовника, що відповідають за відправлення та приймання товарно-матеріальних цінностей, про порядок оформлення операцій; робити висновок про законність списання матеріальних цінностей Замовника в строк; е) представляти у встановленому порядку інтереси Замовника в суді, а також в інших державних органах; є) узагальнювати та аналізувати результат и розгляду судовий та інших справ за участю Замовника, результати розгляду претензій та практику укладення та виконання договорів, надавати Замовнику пропозиції щодо усунення виявлених недоліків; ж) надавати усні та письмові консультації, правові висновки, довідки з правових питань, що виникають з приводу діяльності Замовника; з готувати за дорученням Замовника матеріали про розкрадання, розтрати, нестачі та про інші правопорушення для передачі слідчим, судовим органам, а також вживати заходів щодо відшкодування збитків, завданих Замовнику; і) інформувати Замовника про зміни в законодавстві, організовувати спільно з органами (підрозділами) Замовника вивчення керівництвом та спеціалістами Замовника нормативних актів, що стосується їх діяльності, здійснювати особистий прийом працівників Замовника та консультувати їх з правових питань; ї) надавати консультації в сфері державних закупівель, консультації з питань комерційної діяльності підприємств, юридичні консультації, пов`язані з підготовкою, укладанням та супроводженням договорів;
Розділом 3. Замовник зобов`язаний: а) своєчасно забезпечувати Виконавця всім необхідним для виконання її обов`язків за Договором, в тому числі документами у потрібній кількості примірників, нормативними актами, що регулюють діяльність Замовника, канцелярським приладдям, робочим місцем, транспортними засобами; б) надавати в повному обсязі на вимогу Виконавця достовірну інформацію про діяльність Замовника, необхідну для виконання Виконавцем його обов`язків за Договором; в) оплачувати витрати Виконавця; г) оплачувати послуги Виконавця в порядку та на умовах, визначених Договором.
Розділом 7. Договору передбачено, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін. Строк Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.7.1 Договору та закінчується 31.12.2019 року. Договір вважається автоматично пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих же умовах, якщо жодна із сторін не заявить, не пізніше як за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до дати закінчення строку дії Договору, про його припинення.
Також, судом встановлено, що в матеріалах справи міститься Додаткова угода №2 до Договору №010119-3 про надання юридичних послуг від 01.01.2019 року, якою передбачено, що за послуги надані виконавцем Замовник щомісяця сплачує 12 006,00 (дванадцять тисяч шість) грн. в тому числі ПДВ - 2001 грн.00 коп. Всі інші умови Договору №010119-3 від 01.01.2019 року залишаються незмінними та Сторони підтверджують по них свої зобов`язання. Ця додаткова угода набирає чинності з 01.01.2020 року і моменту її підписання сторонами та становить невід`ємну частину Договору №010119-2 від 01.01.2019 р.
Крім того, судом встановлено, що на виконання умов наведеного вище Договору 31.08.2020 року між ПОГ "Агробезпека" та ТОВ «АГРОГАЗСЕРВІС» підписано Акт надання послуг №115 від 31.08.2020 року та підписано Рахунок на оплату №115 від 31.08.2020 року на загальну суму 12 006,00 грн. (в т.ч. ПДВ 2 001,00 грн.), згідно із п.4.1 Додаткової угоди №2 до Договору №010119-3 про надання юридичних послуг від 01.01.2019 року.
Оплата за надані послуги здійснена Замовником у повному обсязі, що підтверджується наданим ПОГ "Агробезпека" платіжним дорученням №676 від 07.09.2020 року (призначення платежу: «сплата за юридичні послуги», згідно договору №010119-3 від 01.01.2019 року) та банківською випискою за період з 07.09.2020 07.09.2020 року.
Разом з тим, надано штатний розпис ПОГ "Агробезпека" з якого вбачається, що 01.01.2020 року на підприємстві працює 6 осіб (директор, заступник директора, юрист(сумісник), бухгалтер(2), охоронник); наказ (розпорядження) №1-п про прийняття на роботу ОСОБА_1 з 16.01.2017 року на посаду юриста, повідомлення та квитанцію №2; Договір про надання правової допомоги №281/ЮО-0620 від 23.06.2020 року, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1 та Сологуб Д.О. та витяги з реєстру.
Крім цього, надано Угоду про надання юридичної адреси від 04.12.2014 року, згідно якої, вбачається, що ОСОБА_4 «Власник» будинку АДРЕСА_1 надає адресу належної йому на правах приватної власності будинку АДРЕСА_1 для юридичної адреси ПОГ "Агробезпека" і бере на себе зобов`язання забезпечувати доступ контролюючих державних органів до документації підприємства, приймати і передавати підприємству поштову кореспонденцію.
На виконання вимог податкового законодавства ПОГ "Агробезпека" на адресу ТОВ «АГРОГАЗСЕРВІС» складено податкову накладну від 31.08.2020 №3 на загальну суму 12 006,00 грн., (в т.ч. ПДВ 2 001,00 грн.).
Позивачем на виконання п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України направлено повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненій податковій накладній від 31.08.2020 №3 разом з відповідними поясненнями та копіями документів.
Подання позивачем вказаних пояснень з додатками (у кількості 18 додатків) підтверджується повідомленням до контролюючого органу від 07.12.2020 року №1.
14.12.2020 року позивачем отримано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.12.2020 року №2231875/36363480 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 31.08.2020 №3, у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.
Не погодившись з прийнятим рішення податкового органу, позивачем оскаржено його в адміністративному порядку. При цьому, для оскарження рішення №2231875/36363480 позивачем надано пакет документів, який містив 20 додатків до скарги.
Проте, рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України від 12.01.2021 року №552/36363480/2 скаргу позивача від 24.12.2020 року залишено без задоволення, а рішення Комісії регіонального рівня від 14.12.2020 року №2231875/36363480 без змін.
Вважаючи рішення Комісії від 14.12.2020 року №2231875/36363480 про відмову у реєстрації податкової накладної від 31.08.2020 №3 протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).
За приписами абзаців а, б п.185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст.188 ПК України).
Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
На виконання вказаних вище норм законодавства позивачем складено та надіслано до контролюючого органу податкову накладну 31.08.2020 №3 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п.201.16 ст.201 ПК України).
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) регламентований Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №341) (далі - Порядок №1246 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пунктів 12-13 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 2001.3 і 2001.9 статті 2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
У свою чергу, механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 (далі - Порядок №1165).
Пунктом 4 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1165 визначено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Згідно з п.10 та п.11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Так, у Додатку №1 до Порядку №1165 визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, зокрема, згідно з якими:
у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Проте, відповідачами не наведено жодних доводів та не надано доказів на їх підтвердження, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
При цьому, відповідачами також не конкретизовано, яка саме податкова інформація наявна у контролюючих органах, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Окремо слід наголосити на тому, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в обов`язковому порядку зазначається не лише сам критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, а й вказується розрахований показник за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.
Натомість в якості додаткового показника зазначений такий показник, як D=4.9310%, P=0. Однак, такий покажчик не є прийнятним, оскільки розрахункові величини D та P - є ознаками, відповідно до яких перевіряються подані на реєстрацію податкові накладні саме до початку проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації. Тобто ці величини ні за яких умов не можуть вважатися показниками критеріїв ризиковості платника податку.
Крім того, не зазначено і конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію таких податкових накладних.
При цьому, можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання на реєстрацію податкової накладної напряму залежить від чіткого формулювання фіскальним органом позиції про те, під який саме критерій (її) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій підпадає платник податку.
Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку №1165).
Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 520).
Пункт 1 Порядку №520 визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 2-7 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/ розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно з пунктом 9 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Як встановлено судом, податкову накладну від 31.08.2020 №3 на суму ПДВ 2 001,00 грн., сформовано ПОГ "Агробезпека" на дату надання юридичних послуг, що підтверджується, Актом надання послуг №115 від 31.08.2020 року на загальну суму 12 006,00 грн. та рахунком на оплату №115 від 31.08.2020 року на загальну суму 12 006,00 грн. (в т.ч. ПДВ 2 001,00 грн.), згідно із п.4.1 Додаткової угоди №2 до Договору №010119-3 про надання юридичних послуг від 01.01.2019 року, що узгоджується з умовами Договору №010119-3 про надання юридичних послуг від 01.01.2019 року.
Отже, слід дійти висновку, що позивачем подано контролюючому органу ряд копій документів, що підтверджують наявність законних підстав для реєстрації податкової накладної від 31.08.2020 №3.
Проте, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийнято оспорюване рішення, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 31.08.2020 №3.
Відтак, посилання відповідача про ненадання позивачем необхідного пакету документів на підтвердження господарської операції з ТОВ «АГРОГАЗСЕРВІС» є необґрунтованими та безпідставними.
При цьому, твердження відповідача, що надіслане платником пояснення від 07.12.2020 року не містило повного пакету документів, передбачених Порядком №520, суд вважає необґрунтованим, оскільки доказів на підтвердження вказаних обставин податковим органом суду не надано.
Суд звертає увагу, що для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно. Якщо мова йде про зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку в якості оплати товарів/послуг, що підлягають постачанню, то документами, достатніми для підтвердження такої операції, будуть розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, а також відповідні договори та рахунки на оплату, що підтверджують наявність правових підстав для зарахування відповідної суми коштів. Відповідно, саме такі документи можуть вважатися необхідною передумовою для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. Якщо ж мова йде про відвантаження товару, - то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть видаткові накладні.
Судом встановлено, що позивачем подано на розгляд Комісії контролюючого органу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області всі необхідні документи щодо господарської операції з ТОВ «АГРОГАЗСЕРВІС», на підставі яких сформовано податкову накладну від 31.08.2020 №3.
Згідно з пунктом 11 Порядку №520, Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Отже, комісією регіонального рівня приймається рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за результатами розгляду інформації та копій документів платника податку. Отже контролюючий орган повинен витребувати від платника податку документи та пояснення на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.
Крім того, аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
В свою чергу, контролюючим органом, після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, на адресу позивача жодних запитів щодо недостатності документів, або їх невідповідності чинному законодавству України для прийняття рішення в рамках розгляду пояснень не подавалося.
Враховуючи безпідставність висновку контролюючого органу про відповідність податкової накладної позивача від 31.08.2020 №3 пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, визначених у Додатку №1 до Порядку №1165, а також зважаючи на те, що відповідачами не надано доказів перебування позивача у переліку ризикових платників податку, тобто позивач не відповідає критеріям ризиковості платника податку, суд дійшов висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної.
Суд зазначає, що у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції- прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Суд наголошує, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, повинні містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.
Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Однак, спірне рішення містить лише загальні твердження: «ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків», оскільки Комісією не вказано, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Таким чином, суд приходить висновку, що невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що недотримання контролюючим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо належного оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, також не є законним.
З матеріалів справи видно, що первинні документи, оформлені позивачем в рамках господарських відносин із контрагентом, копії яких надані разом із поясненнями для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної, складеної у відповідності до вимог законодавства, є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд доходить висновку про те, що оскаржуване рішення від 14.12.2020 року №2231875/36363480, прийняте Комісію з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо відмови у реєстрації податкової накладної від 31.08.2020 №3, не відповідає критерію, визначеному ч.2 ст.2 КАС України, та порушує права позивача, як платника податку, а тому з метою повного та ефективного захисту порушеного права останнього, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, взаємопов`язані позовні вимоги належить задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування даного спірного рішення.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладених суд зазначає, що відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
За таких обставин та враховуючи той факт, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної визнано судом протиправним та скасовано, з урахуванням положень пунктів 19, 20 Порядку №1246, а також абз. 9 п.201.10 ст. 201 ПК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірну податкову накладну від 31.08.2020 №3 датою її фактичного подання.
Суд також враховує, що чинним законодавством покладено на Державну податкову службу України обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, податковому органу надано право вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» податкового органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
В даному випадку, зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та є належним способом захисту порушеного права.
Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на встановлені обставини, а також приймаючи до уваги те, що податковим органом не було надано до суду доказів правомірності прийняття оскаржуваного рішення, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати на загальну суму 7 270,00 грн., що складаються із витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. та судового збору у розмірі 2 270,00 грн.
Так, відповідно до частини п`ятої статті 246 КАС України у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною третьою статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 2 270,00 грн., що документально підтверджується платіжними дорученнями №441 від 12.02.2021 року.
Отже, сплачений судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 2 270 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі у розмірі 5000,00 грн., суд зазначає наступне.
Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до вимог статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Судом встановлено, що 26.11.2020 року між Підприємством об`єднання громадян «АГРОБЕЗПЕКА» (Замовник), та Адвокатським об`єднанням «Федоренко, Сологуб і партнери» (Виконавець) в особі голови об`єднання ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги №24/ЮО-1120. Предметом вказаного договору, відповідно до п. 1 є - надання адвокатами Адвокатського об`єднання «Федоренко, Сологуб і партнери» Підприємству об`єднання громадян «АГРОБЕЗПЕКА» юридичної допомоги та представництво інтересів підприємства в судах, правоохоронних, контролюючих і державних органах, підприємствах, установах, організаціях та перед фізичними особами в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором. За роботу, виконану Виконавцем, з урахуванням складності справи, кваліфікації і досвіду адвокатів, фінансового стану Замовника та витраченого Адвокатами Виконавця часу та на покриття фактичних витрат Виконавця, пов`язаних з наданням правової допомоги замовник сплачує йому: фіксований гонорар починаючи з місяця підписання Договору по 2500,00 грн. щомісяця протягом трьох днів з дня закінчення чергового місяця; поточний гонорар, розмір якого погоджується сторонами щомісячно в рахунках (додаткових угодах), протягом трьох днів з дня погодження чергового рахунку (додаткової угоди) (п.5).
Матеріалами справи також підтверджено, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Федоренко, Сологуб і партнери» укладена додаткова угода №4 від 09.02.2020 року до Договору про надання правової допомоги від 26.11.2020 року №24/ЮО-1120 в якій п. 5 Договору викладено в новій редакції, а саме, що на захист прав та інтересів Клієнта Виконавцем додатково виконується правова робота: «Оскарження в адміністративних судах усіх інстанцій відмови ДПС в реєстрації податкової накладної №3 від 31.08.2020 року» та передбачено оплату за надані послуги:
- консультація щодо можливості звернення до суду з адміністративним позовом про відмову в реєстрації ПН: кільк. год. 0,3; ціна за годину 550,00 грн.; вартість 165,00 грн.;
- вивчення документів, наданих клієнтом для подання позову: кільк. год. 0,5; ціна за годину 350,00 грн.; вартість 175,00 грн.;
- аналіз нормативно правової бази та судової практики з питання предмета позову: кільк. год. 1; ціна за годину 550,00 грн.; вартість 550,00 грн.;
- заходи по сбору доказів реальності господарської діяльності: кільк. год. 0,5; ціна за годину 650,00 грн.; вартість 325,00 грн.;
- заходи досудового врегулювання спору (підготовка пояснень, рекомендації щодо формування пакету документів і т.п.): кільк. год. 0,5; ціна за годину 650,00 грн.; вартість 325,00 грн.;
- побудова адвокатом позиції захисту інтересів клієнта: кільк. год. 1; ціна за годину 800,00 грн.; вартість 800,00 грн.;
- складання адміністративного позову про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в реєстрації ПН та зобов`язання ДПС зареєструвати ПН: кільк. год. 1; ціна за годину 750,00 грн.; вартість 750,00 грн.;
- формування пакета документів для подання до суду (аналіз, відбір, копіювання, посвідчення і т.п.): кільк. год. 1,5 (+ 0,5 за кожну додаткову ПН); ціна за годину 350,00 грн.; вартість 525,00 грн.;
- опрацювання відзиву на позовну заяву, складання та направлення суду і учасникам справи відповіді на відзив: кільк. год. 0,5; ціна за годину 750,00 грн.; вартість 375,00 грн.;
- складання та направлення суду і учасникам справи інших процесуальних документів: кільк. год. 0,5; ціна за годину 550,00 грн.; вартість 275,00 грн.;
- складання апеляційної скарги (відзиву на апеляційну скаргу): кільк. год. 0,5; ціна за годину 750,00 грн.; вартість 375,00 грн.;
- поштові витрати - 100,00 грн.;
- інші накладні витрати 260,00 грн., всього 5000,00 грн.
Також, на підтвердження понесених витрат за надання правничої допомоги позивачем до суду надано рахунок на оплату № 31 від 11.02.2021 року, складений Адвокатським об`єднанням «Федоренко, Сологуб і партнери» на суму 5000,00 грн. за надані послуги: «оскарження в адмін. судах усіх інстанцій відмови ДПС в реєстрації податкової накладної № 3 від 31.08.2020 року»; акт наданих послуг від 12.02.2021 року на суму 5000,00 грн.; платіжне доручення № 446 на суму 5000,00 грн., складене ПОГ «Агробезпека» з призначенням платежу: «оскарження в адмін. судах усіх інстанцій відмови ДПС в реєстрації податкової накладної згідно з договором від 26.11.2020 року №24/ЮО-1120».
Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI від 05.07.2012 року (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону, видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
В межах розгляду даної справи представником позивача надано інші види правової допомоги (складання процесуальних документів).
Згідно акту надання послуг №31 від 12.02.2021 року до договору про надання правової допомоги №24/ЮО-1120, позивач отримав правову допомогу, яка за своїм переліком відповідає видам робіт, визначених у Додатковій угоді № 4 від 09.02.2020 року.
Перевіривши зміст наведених документів, суд вважає необгрунтованим визначення як окремої правничої послуги надання послуг - заходи по збору доказів реальності господарської діяльності вартістю 325,00 грн. та заходи досудового врегулювання спору (підготовка пояснень, рекомендації щодо формування пакету, документів і т.п.) вартістю 325,00 грн., оскільки вони не пов`язані безпосередньо із розглядом справи у суді.
Також, суд вважає необгрунтованим визначення як окремої правничої послуги надання послуг зі складання та направлення суду і учасникам справи інших процесуальних документів вартістю 275,00 грн., оскільки з матеріалів справи судом не вбачається таких документів (позовна заява та відповідь на відзив).
Разом з тим, суду не зрозумілим є визначення як окремої правничої послуги надання послуг - аналіз нормативно-правової бази та судової практики з питання предмета позову вартістю 550,00 грн., поштові витрати вартістю 100,00 грн. та інші накладні витрати вартістю 260,00 грн., оскільки вказані послуги не є конкретизованими, не містять детального опису, не зазначено, що саме направлялось та які саме накладні витрати були, також, не зазначено яка саме судова практика вивчалась адвокатом, та яким чином така практика була використана при складанні позовної заяви.
Крім цього, визначення як окремої правничої послуги надання послуг зі складання апеляційної скарги (відзиву на апеляційну скаргу) вартістю 375,00 грн., суд вважає таку послугу передчасною та необґрунтованою.
Також, слід зазначити, що дана справа розглядається без виклику сторін у справі у порядку письмового провадження, що виключає участь адвоката у судовому засіданні.
Окремо суд звертає увагу, що Договір про надання правової допомоги №24/ЮО-1120 укладений 26.11.2020 року тоді як Додаткова угода №4 до договору №24/ЮО-1120 від 26.11.2020 року укладена 09.02.2020 року, тобто раніше ніж укладено основний Договір про надання правової допомоги.
Крім того, з наданих до суду доказів незрозуміло яким конкретно адвокатом Адвокатського об`єднання «Федоренко, Сологуб і партнери» надавалась правнича допомога позивачу, оскільки відповідно до п. 2 Договору про надання правничої допомоги від 26.11.2020 року № 24/ЮО-1120, виконання конкретної правової роботи покладено на адвокатів об`єднання.
Також, суд звертає увагу на ту обставину, що всі документи від імені Адвокатського об`єднання «Федоренко, Сологуб і партнери» були підписані головою об`єднання - Федоренком Романом Вікторовичем, який відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань являється кінцевим бенефіціаром (власником) Підприємства об`єднання громадян «АГРОБЕЗПЕКА» (позивача у справі) та згідно з наказом директора Підприємства об`єднання громадян «АГРОБЕЗПЕКА» Федоренка В.В. від 13.01.2013 року № 1-П, працює за сумісництвом на посаді юриста на даному підприємстві.
Відтак, дослідивши надані позивачем документи та враховуючи наведені норми права, суд дійшов висновку, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в даному випадку є неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами) та носять явно штучний характер, у зв`язку із чим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 242-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене у порядку та в строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева