Справа № 480/6027/20
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року Справа № 480/6027/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6027/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 18-25154/16-20-СГ від 19.08.2020 про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою та зобов`язати відповідача винести наказ про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (орієнтовний розмір якої 2,000 га, кадастровий номер :05:002:0384) за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області.

Свої вимоги мотивує тим, що 15.07.2020 р. позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру в Сумській області із заявою, в якій просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області. Не зважаючи на те, що до заяви були додані усі необхідні документи, визначені законом, наказом № 18-25143/16-20-СГ від 19.08.2020 р. відповідач відмовив у наданні такого дозволу, посилаючись на те, що бажана до відведення земельна ділянка накладається на масив, який включено до переліку земельних ділянок, право на які буде виставлено на земельні торги. Позивач зазначає, що відповідач не надав до оскаржуваного наказу копії наказів, про те, чи дійсно запланована на виділення земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, чи відбулися земельні торги, чи плануються в майбутньому і коли саме. Таким чином, вказана підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є необгрунтованою та не передбачена приписами Земельного кодексу Україну. Позивач вважає такий наказ протиправним, внаслідок чого звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем до суду направлено відзив, який мотивовано тим, що у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність було відмовлено правомірно, оскільки земельна ділянка, на яку претендує ОСОБА_1 , накладається на масив, який включений до переліку земельних ділянок, право на які буде виставлено на земельні торги, згідно із наказом від 15.10.2019 №18-12330/16-19-СГ «Про включення земельних ділянок в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах окремими лотами». Земельна ділянка орієнтовною площею 2,0 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області та яку бажає отримати у власність позивач, входить до земельної ділянки, тобто складає частину земельної ділянки загальною площею 33,1378 га, яка є сформованою та має кадастровий номер :04:003:0002. Відповідно до частини третьої статті 136 Земельного кодексу України земельні ділянки включені до переліку земельних ділянок, державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи із наступного.

15.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру в Сумській області із заявою по надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області (а.с.8).

Наказом № 18-25154/16-20-СГ від 19.08.2020 р. відповідач відмовив ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2.00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з таких підстав: бажана до відведення земельна ділянка згідно наявної інформації входить до масиву, який включений до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги. Відповідно до ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів (а.с.7).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регламентований главою 19 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до пункту "в" частини 3 статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га.

Частиною 4 статті 116 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано статтею 118 ЗК України.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені статтею 122 ЗК України.

Згідно з частиною 4 статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Отже, розглядаючи заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, відповідач повинен був у місячний строк перевірити цю заяву на відповідність її вимогам статей 116, 118, 121 ЗК України і за наслідками перевірки - дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або, у разі виявлення обставин, передбачених абз.1 ч.7 ст.118 ЗК України, - надати позивачу мотивовану відмову у наданні дозволу.

В інформаційній довідці від 04.08.2020 р. № 3271/406-20 вказано, що земельна ділянка знаходиться в масиві з кадастровим номером :04:003:0002 площею 33,1378 га, який проінвентаризовано згідно Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення інвентаризації земель» від 05.06.2019 № 476, дана земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу права оренди на земельних торгах.

Відповідно до частини 1 статті 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 статті 135 ЗК України передбачено, що продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу.

При цьому приписи статті 136 Земельного кодексу України, якою визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах, свідчать про те, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для продажу прав на них на земельних торгах є також самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Зокрема, частиною 1 статті 136 ЗК України встановлено, що організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Частиною 3 статті 136 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Відповідно до інформації про включення проінвентаризованих земельних ділянок до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах, яка є додатком до наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 15.10.2019 №18-12330/16-19-СГ, земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:0002 включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах.

Судом встановлено, що станом на момент прийняття оскаржуваного наказу про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою від 19.08.2020 р. № 18-25154/16-20-СГ у переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах, дійсно була земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:0002, до якої входить земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач, що виключало можливість надання її у власність позивачу.

Відповідно до частин 1,2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач надав суду належні та достовірні докази на підтвердження того, що земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність, для ведення особистого селянського господарства, внесена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах, що відповідно до частини 3 статті 136 ЗК України виключало можливість її відчуження до завершення торгів в інший спосіб, у тому числі у порядку безоплатної передачі громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства.

Отже відповідачем доведено невідповідність місця розташування земельної ділянки, яку позивач має намір одержати безоплатно у власність, вимогам законів як підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо її відведення, передбаченої абз.1 ч.7 ст.118 ЗК України.

Крім того, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до практики Верховного Суду України отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про подальшу передачу такої земельної ділянки особі. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 19 січня 2016 року № 21- 3690а15, від 13 грудня 2016 року № 21-2573а16 та інших.

Таким чином, у випадку задоволення цього позову, може виникнути ситуація, коли позивач після розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки буде позбавлена можливості безпосередньо отримати у власність цю земельну ділянку, тобто очікування та затрати позивача будуть невиправданими.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відтак, підстави для стягнення на користь позивача судових витрат з відповідача відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова