Справа № 580/1000/21
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року справа № 580/1000/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2020р. до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач) в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у зарахуванні до трудового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.12.1988 р. по 15.06.1998 р. в Організованому Уманському державному підприємстві МТЗ, з 19.06.1998 р. по 10.01.2007 р. в Тюменському монтажно- налагоджувальному управлінні, з 02.05.2007 р. по 30.10.2009 р., з 02.11.2009 р. по 28.09.2012 р., з 22.03.2013 р. по 14.01.2014 р. періоди роботи в Російській Федерації;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи:

- з 01.12.1988р. по 15.06.1998р. в Організованому Уманському державному підприємстві МТЗ;

- з 19.06.1998 р. по 10.01.2007р. в Тюменському монтажно-налагоджувальному управлінні;

- з 02.05.2007 р. по 30.10.2009 р., з 02.11.2009 р. по 28.09.2012 р., з 22.03.2013 р. по 14.01.2014р. періоди роботи в Російській Федерації з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

В обґрунтування позовних вимог, викладених у позовній заяві, зазначено, що за наслідками розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком, відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача спірні періоди. Такі дії відповідача вважає протиправними та зазначає, що внесення у трудову книжку частину запису коректність якого ставиться відповідачем під сумнів не є тим недоліком, який може мати наслідком порушення конституційного права позивача на пенсійне забезпечення. Звернуто увагу, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, ці запис є належними та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача. Крім того, відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. При цьому, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03.03.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

29.03.2021р., в межах строку встановленого судом, до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши при цьому, що згідно записів трудової книжки позивач в період з 01.12.1988р. по 15.06.1998р. працював в Уманській МТЗ. Разом з тим, реорганізація підприємства не відповідає записам про роботу у трудовій книжці. На запити Головного управління до архівних установ щодо надання підтверджуючих довідок про період роботи позивача в Уманській базі МТЗ, надішли відповіді з Архівного відділу Уманської міської ради (№ 507-19/01-23 від 22.06.2020), Архівного відділу Уманської РДА (№04-05/184 від 23.06.2020, Державного архіву Черкаської області (№91/05-11 від 25.06.2020), Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (№ 103/6562/18/4 від 25.08.2020), згідно яких документи Уманської бази МТЗ на зберігання до архівів не надходили.

Крім того, вказано, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач в період з 19.06.1998 по 10.01.2007 працював у Тюменському монтажно-налагоджувальному управлінні Російської Федерації. Однак, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу позивач в період з вересня 1998 року по квітень 2000 року працював на території України у Відділі освіти "Уманської міської ради". Отже, Головним управлінням виявлені дані про періоди роботи позивача, які суперечать один одному (робота в організаціях одночасно на території України та Російської Федерації).

Також, зазначено, що при обчисленні пенсії відповідно до Закону №1058 зарахування до страхового стажу з 01.01.2004р. відповідних періодів роботи на території держав -учасниць Співдружності Незалежних Держав (далі - Держави СНД), в тому числі до страхового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та врахування заробітної плати з 01.01.2004 за періоди роботи на території Держав СНД можливо здійснити при підтвердженні сплати страхових внесків (зборів) до відповідного фонду Держави СНД, та території якої проводилась трудова діяльність, або за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. Разом з тим, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу за період з 01.05.2000 по 31.05.2016 відсутні відомості про працевлаштування позивача та згідно документів, наданих позивачем при зверненні в Головне управління із заявою про призначення пенсії, за періоди роботи позивача на території Російської Федерації, починаючи з 01.01.2007, відсутні дані про сплату страхових внесків (зборів) до відповідного фонду Російської Федерації, отже, підстави для зарахування позивачу спірних періодів роботи до страхового стажу - відсутні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24.09.2020р. ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком, згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом від 08.10.2020р. №2300-0302-8/50708 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомлено позивачу, що до страхового стажу не зараховано періоди:

- з 01.12.1988 по 15.06.1998, оскільки реорганізація підприємства не відповідає записам про роботу в трудовій книжці. Також відсутні довідки з міського, районного та обласного архівів про наявність чи відсутність документів за цей період по організації Уманська МТЗ, з урахуванням її ліквідації та створення на її базі нових підприємств. В опиті свідків зазначений період роботи з 1996 по 1998 в ВАТ "Агротех", що згідно записів в трудовій книжці є правонаступником Уманської спеціалізованої бази МТЗ, Згідно довідки, виданої архівним відділом Дніпровської районної державної адміністрації в м. Києві від 25.08.2020 №103/6562/18/4, документи ВАТ "Агротех" за 1996-2006 роки знаходяться на зберіганні в архіві, а тому не можуть бути враховані опитом свідків,

- з 19.06.1998 по 10.01.2007, період роботи в Тюменському монтажно-налагоджувальному управлінні, оскільки згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Ви працювали з вересня 1998 по квітень 2000 в відділі освіти Уманської міської ради. Даний період можливо буде зарахувати після надходження та по результатам акту перевірки.

- з 02.05.2007 по 30.10.2009, з 02.11.2009 по 28.09.2012, з 22.03.2013 по 14.01.2014 періоди роботи в Російській Федерації. Зазначено про необхідність за зазначені періоди роботи надати довідки відповідного зразка.

Відділом обслуговування громадян був надісланий запит на зустрічну перевірку щодо підтвердження страхового стажу за період з 19.06.1998 по 10.01.2007 до Російської Федерації. Після надходження відповіді Ваш стаж буде переглянуто.

При повторному розгляді документів позивача встановлено, що страховий стаж становить 18 років 10 місяців 1 день, отже, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, який дає право на пенсію за віком, прийнято рішення (протокол № 49 від 28,09.2020) про відмову позивачу у призначенні пенсії.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу спірних періодів, позивач звернувся з даним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ч.ч.1,2, 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 26 Закону №1058, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах незалежно від використання форм власності та господарювання, незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку №637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд зазначає наступне.

Щодо періоду роботи з 01.12.1988р. по 15.06.1998р.

Як вбачається судом із відзиву на адміністративний позов та листа відповідача від 08.10.2020р. №2300-0302-8/50708, період роботи позивача з 01.12.1988р. по 15.06.1998р. не зараховано, оскільки реорганізація підприємства не відповідає записам про роботу в трудовій книжці. Також відсутні довідки з міського, районного та обласного архівів про наявність чи відсутність документів за цей період по організації Уманська МТЗ, з урахуванням її ліквідації та створення на її базі нових підприємств. В опиті свідків зазначений період роботи з 1996 по 1998 в ВАТ "Агротех", що згідно записів в трудовій книжці є правонаступником Уманської спеціалізованої бази МТЗ, Згідно довідки, виданої архівним відділом Дніпровської районної державної адміністрації в м. Києві від 25.08.2020 №103/6562/18/4, документи ВАТ "Агротех" за 1996-2006 роки знаходяться на зберіганні в архіві, а тому не можуть бути враховані опитом свідків.

Судом із аналізу Трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , вбачається, що його прийнято в порядку переводу на роботу до Уманського підприємства МТО з 01.12.1988р. на підставі наказу від 01.12.1988р. №1. Згідно наказу №1014 від 18.04.1995р., Уманське державне підприємство МТЗ - ліквідовано (запис №7). Згідно розпорядження №55-р від 15.05.1995р. створено Уманська спеціалізована база МТЗ концерну "Украгротехсервіс" до якої позивача зараховано по переводу згідно наказу №108-к від 04.09.1995р. (запис №9). Згідно наказу №39 від 09.02.1996р. Уманська спеціалізована база МТЗ концерну "Украгротехсервіс" ліквідована. Згідно наказу №6 від 02.04.1996р. створена Уманська спеціалізована база МТЗ державного підприємства "Агротех", до якого позивач зарахованих по переводу згідно наказу №33-к від 29.03.1996р. та звільнено за власним бажанням - 15.06.1998р. на підставі наказу №40-к від 15.06.1998р. (запис №12). Запис скріплено печаткою Уманської спеціалізованої бази МТЗ.

Суд врахував, що в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, як на підстави внесення записів, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумнівів у їх достовірності.

Стосовно посилань відповідача що реорганізація підприємства не відповідає записам про роботу в трудовій книжці, суд вважає за доцільне наголосити, що Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позивач не може бути позбавлений права на пенсійне забезпечення через неналежну організацію ведення обліку трудової книжки роботодавцем.

Щодо відсутності довідок з міського, районного та обласного архівів про наявність чи відсутність документів за цей період по організації Уманська МТЗ, з урахуванням її ліквідації та створення на її базі нових підприємств, судом враховано, що як зазначено власне відповідачем, на запити Головного управління до архівних установ щодо надання підтверджуючих довідок про період роботи позивача в Уманській базі МТЗ, надішли відповіді з Архівного відділу Уманської міської ради (№507-19/01-23 від 22.06.2020), Архівного відділу Уманської РДА (№04-05/184 від 23.06.2020, Державного архіву Черкаської області (№91/05-11 від 25.06.2020), Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (№ 103/6562/18/4 від 25.08.2020), згідно яких документи Уманської бази МТЗ на зберігання до архівів не надходили.

При цьому, судом враховано, що згідно протоколу опитування свідків, здійсненим Головним управлінням Пенсійного фонду у Черкаській області, свідком ОСОБА_2 посвідчено, що вона працювала на Уманському підприємстві МТЗ з вантажником ОСОБА_1 по сумісній роботі з 01.12.1988р. по 15.06.1998р.

Згідно довідки Уманської спеціалізована база МТЗ ДП "Украгротех" №1-1/396 від 14.10.2002р. (наявна в матеріалах справи) ОСОБА_2 працювала на Уманській спецбазі МТЗ ДП "Украгротех" з 01.12.1988р. по час видачі довідки (14.10.2002р.)

Посилання відповідача, щодо неможливості врахування спірного періоду за наслідками опиту свідків, з огляду на те що згідно листа архівного відділу Дніпровської районної державної адміністрації в м. Києві від 25.08.2020р. №103/6562/18/4, документи ВАТ "Агротех" за 1996-2006 роки знаходяться на зберіганні в архіві, суд вважає необгрунтованими, оскільки як вбачається судом позивач працював в Уманській спеціалізованій базі МТЗ ДП "Украгротех", а не у ВАТ "Агротех", при цьому спірним є період з 01.12.1988р. по 15.06.1998р., відтак не врахуванням всього періоду роботи позивача, підтвердженої показами свідка, із зазначеної підстави суд вважає необгрунтованим.

З урахуванням вказаних обставин, беручи до уваги неможливість подачі позивачем уточнюючих довідок про реорганізацію підприємства за період з 01.12.1988р. по 15.06.1998р. з огляду на ненадходження таких документів до архівних установ, суд зазначає, що достатніми доказами роботи позивача за спірний період з 01.12.1988р. по 15.06.1998р. є відомості трудової книжки, які у відповідності до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку №637, є належними доказами, що підтверджують трудовий стаж позивача, що того ж підтверджені показаннями свідка, відібраними відповідачем при розгляді пенсійної справи.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про протиправність відмови Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області у зарахування до страхового стажу роботи позивача спірного періоду (з 01.12.1988р. по 15.06.1998р.) та як наслідок про обґрунтованість позовних вимог щодо зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу період роботи позивача з 01.12.1988р. по 15.06.1998р. в Уманському державному підприємстві МТЗ.

Щодо періодів роботи з 19.06.1998 р. по 10.01.2007р. в Тюменському монтажно-налагоджувальному управлінні; з 02.05.2007 р. по 30.10.2009 р., з 02.11.2009 р. по 28.09.2012р., з 22.03.2013 р. по 14.01.2014р. періоди роботи в Російській Федерації, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода), пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди здійснюються згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Суд зазначає, що 01.01.2014р. набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), відповідно до ч.ч.1,2, 4 ст. 24 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

З аналізу вказаних положень вбачається, що при обчисленні пенсії відповідно до Закону №1058 зарахування до страхового стажу з 01.01.2004 відповідних періодів роботи на території держав -учасниць Співдружності Незалежних Держав (далі - Держави СНД), можливо здійснити при підтвердженні сплати страхових внесків (зборів) до відповідного фонду Держави СНД, та території якої проводилась трудова діяльність, або за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. При цьому, до 01.01.2004р. страховий стаж особи, згідно положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку №637, підтверджується відомостями трудової книжки, архівних довідок, тощо.

Судом із аналізу Трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , вбачається, що його прийнято слюсаром-монтажником 4 розряду по монтажу металоконструкцій до філії "Тюменське монтажно-налагоджувальне управління" - 19.06.1998р. Згідно наказу №29к від 19.06.1998р. (запис №13) та звільнено - 10.01.2007р. Згідно наказу від 10.01.2007р. №4/к.

При цьому, згідно архівної довідки Комітету по архівній справі адміністративного департаменту Адміністрації м. Тюмені №53-100-001796/20 від 18.06.2020р. (наданої на запит відповідача) вбачається, що згідно документів архівної справи ОАО "Трест "Сибкомплектмонтажналадка" та його філіали" (ОАО "Трест "СКМН"), наказом філії "Тюменське монтажно-налагоджувальне управління" ОАО "СКМН" від 19.06.1998р. №29/к позивач прийнятий з 19.06.1998р. слюсаром-монтажником 4 розряду по монтажу металоконструкцій. Наказом філії "Тюменське монтажно-налагоджувальне управління" ОАО "СКМН" від 10.01.2007р. №4/к позивача звільнено - 10.01.2007р.

Згідно відомостей зазначеної архівної довідки, вбачається, що позивачу нараховувалась заробітна плата з час роботи у філії "Тюменське монтажно-налагоджувальне управління" ОАО "СКМН" з січня 1999 року по грудень 2006р. З аналізу архівної довідки судом вбачається, що внески на обов`язкове пенсійне страхування були сплачені за період: січень 2004р. - грудень 2006р. Згідно примітки до вказаної архівної довідки: особові рахунки по нарахуванню заробітної плати за 1998 рік, червень - липень 2000 року, жовтень-грудень 2002 року, 2007 рік на зберігання не надходили.

З урахуванням зазначеного, період роботи позивача з 19.06.1998р. по 10.01.2007р. у філії "Тюменське монтажно-налагоджувальне управління" підтверджується належними доказами - відповідними записами в трудовій книжці позивача та відомостями архівної довідки адміністративного департаменту Адміністрації м. Тюмені №53-100-001796/20 від 18.06.2020р.

Підставами відмови у зарахуванні періоду роботи позивача з 19.06.1998р. по 10.01.2007р., в Тюменському монтажно-налагоджувальному управлінні, слугувало те що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу позивач працював з вересня 1998р. по квітень 2000р. в відділі освіти Уманської міської ради.

Разом з тим, суд зазначає, що жодні належні докази працевлаштування позивача з вересня 1998р. по квітень 2000р. у відділі освіти Уманської міської ради у матеріалах справи відсутні, натомість належними доказами (трудова книжка, архівна довідка із відомостями про нараховану заробітну плату) підтверджено період роботи позивача з 19.06.1998р. по 10.01.2007р. у філії "Тюменське монтажно-налагоджувальне управління". При цьому, відповідачем не надано жодних обгрунтувань щодо неможливості зарахування періоду роботи з травня 2000р. по 31.12.2006р. до страхового стажу позивача.

Таким чином, період роботи позивача з 19.06.1998р. по 31.12.2003р. належить зарахувати до страхового стажу позивача у зв`язку із наявністю належних доказів, що підтверджують роботу позивача у вказаний період. За період з січня 2004р. по грудень 2006р., як зазначалось вище судом, внески на обов`язкове пенсійне страхування с.н.г. були сплачені, що підтверджується відомостями архівної довідки адміністративного департаменту Адміністрації м. Тюмені №53-100-001796/20 від 18.06.2020р., відтак вказаний період також належить зарахувати до страхового стажу позивача.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про протиправність відмови відповідача у зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 19.06.1998р. по 31.12.2006р. у філії "Тюменське монтажно-налагоджувальне управління" та як наслідок про обґрунтованість позовних вимог у частині щодо зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу період роботи позивача з 19.06.1998р. по 31.12.2006р. у філії "Тюменське монтажно-налагоджувальне управління".

При цьому, суд зазначає про відсутність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати період роботи позивача з 01.01.2007р. по 10.01.2007р. до його страхового стажу з огляду на відсутність відомостей про сплату внесків на обов`язкове пенсійне страхування за вказаний період до відповідного фонду Російської Федерації чи до Пенсійного фонду України.

Із зазначених підстав також не підлягають визнанню протиправними дії відповідача щодо не включення до страхового стажу позивача періодів роботи позивача в Російській Федерації з 02.05.2007р. по 30.10.2009 р., з 02.11.2009 р. по 28.09.2012 р., з 22.03.2013 р. по 14.01.2014р., оскільки хоча відомості про них і підтверджені записами трудової книжки позивача, відомості про сплату внесків на обов`язкове пенсійне страхування за вказані періоди до відповідного фонду Російської Федерації чи до Пенсійного фонду України відповідачу та до суду не надано. При цьому як вбачається із відповідей відповідача, для зарахування вказаних періодів до страхового стажу, позивачу рекомендовано надати довідки відповідного зразка.

Суд зазначає, що до надходження від позивача відповідних доказів сплати внесків на обов`язкове пенсійне страхування за вказані періоди до відповідного фонду Російської Федерації чи до Пенсійного фонду України у відповідача не виникає обов`язку щодо зарахування періодів такої роботи до страхового стажу особи, оскільки згідно положень ст. 24 Закону №1058, страховий стаж з 01.01.2004р. обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. З огляду на не подання позивачем зазначених відомостей до відповідача, протиправні дії з боку відповідача за даних обставин відсутні, у зв`язку із чим дану частину позовних вимог суд залишає без задоволення.

Згідно частин 1,2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини суд доходить висновку про частковц обґрунтованість позовних вимог з огляду на що позов належить задовольнити частково.

Згідно частин 1,3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов належить задовольнити частково, а позивачем понесено судові витрати із сплати судового збору у сумі 908,00 грн, що підтверджується оригіналом квитанції від 26.02.2021р. №16 на суму 908,00 грн., наявної у матеріалах справи, суд дійшов висновку про стягнення частини понесених позивачем судових витрат пропорційно частині задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у сумі 454,00 грн.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 01.12.1988р. по 15.06.1998р. в Уманському державному підприємстві МТЗ, з 19.06.1998р. по 31.12.2006р. у філії "Тюменське монтажно-налагоджувальне управління" .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ - 21366538) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) періоди роботи: з 01.12.1988р. по 15.06.1998р. в Уманському державному підприємстві МТЗ, з 19.06.1998р. по 31.12.2006р. у філії "Тюменське монтажно-налагоджувальне управління".

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ - 21366538) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судові витрати із сплати судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 КАС України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко