Справа № 400/2477/20
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2021-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 травня 2021 року

м. Київ

справа № 400/2477/20

адміністративне провадження № К/9901/14763/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача Радишевської О.Р.,
суддів Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року в справі №400/2477/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:
визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування і невиплати середнього заробітку за весь час затримки грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій по день фактичного розрахунку при звільненні з 16 травня 2018 року по 26 березня 2020 року з розрахунку середнього грошового забезпечення за останні два календарні місяці;
зобов`язати нарахувати і виплатити середній заробіток за весь час затримки грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій по день фактичного розрахунку при звільненні з 16 травня 2018 року по 26 березня 2020 року з розрахунку середнього грошового забезпечення за останні два календарні місяці.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року позов задоволено:
визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій по день фактичного розрахунку при звільненні, тобто з 16 травня 2018 року по 26 березня 2020 року з розрахунку середнього грошового забезпечення за останні два календарні місяці перед звільненням.
зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток в розмірі 360796,62 грн за весь час затримки грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій по день фактичного розрахунку при звільненні, тобто з 16 травня 2018 року по день фактичного розрахунку 26 березня 2020 року з розрахунку середнього грошового забезпечення за останні два календарні місяці перед звільненням.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову:
стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та виплати компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, у сумі 7000 грн;
у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
21 квітня 2021 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року в справі №400/2477/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду цієї справи є: визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування і невиплати середнього заробітку за весь час затримки грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій по день фактичного розрахунку при звільненні з розрахунку середнього грошового забезпечення за останні два календарні місяці; зобов`язання нарахування і виплатити середній заробіток за весь час затримки грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій по день фактичного розрахунку при звільненні з розрахунку середнього грошового забезпечення за останні два календарні місяці.
Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 50 Закону України Про запобігання корупції (у редакції, чинній на момент відкриття провадження у справі), суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, військове звання якого не вказує на те, що він входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент відкриття провадження у справі).
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
Водночас передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини, які виключають відмову у відкритті касаційного оскарження у справі незначної складності, Судом не встановлені та скаржник на такі не посилається.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 12, 248, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року в справі №400/2477/20.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська
Судді: О.В. Кашпур
С.А. Уханенко