Справа № 140/1935/21
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2021-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/1935/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 09 лютого 2021 року №917-404/с-02/8-0300/21 про відмову у зарахуванні до спеціального пільгового та страхового стажу періоду роботи з 01 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року у Державному підприємстві «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» (далі - ДП «Передпускова дирекція шахти №10 Нововолинська»); зобов`язання зарахувати до спеціального пільгового та страхового стажу вказаний період роботи.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пільгової пенсії за віком та після призначення пенсії продовжує працювати на посаді електрослюсаря підземного у ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська». З індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідки форми ОК-5) йому стало відомо, що стаж роботи за період з 01 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року йому не зараховано, а тому 21 січня 2021 року він звернувся до відповідача із заявою про зарахування до пільгового спеціального та страхового стажу цього періоду роботи. Проте відповідач у задоволенні заяви відмовив з підстав відсутності інформації про сплату роботодавцем страхових внесків за ОСОБА_1 за період роботи з 01 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року.

Позивач вважає таку відмову Головного управління ПФУ у Волинській області протиправною. Зауважив, що із отриманої заробітної плати у період роботи з 01 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» щомісячно нараховувало та сплачувало за нього єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому факт ненадходження цих відрахувань до Пенсійного фонду України за повної відсутності вини позивача не є підставою для відмови у зарахуванні вищевказаних періодів роботи до його пільгового спеціального та страхового стажу.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому позивач працює, тому ОСОБА_1 вважає, що незарахування до пільгового та страхового стажу цього періоду роботи є порушенням його соціальних прав, оскільки при майбутньому перерахунку пенсії через 24 місяці роботи цей період роботи не буде йому враховано, а пенсію не буде перераховано і її розмір не зміниться.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав (а.с.31-41). В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що з урахуванням приписів статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до страхового стажу працівника для обчислення пенсії може бути зараховано лише той період, за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі, не меншій ніж мінімальний страховий внесок. Обов`язок сплати таких внесків покладено на страхувальника, яким у випадку з позивачем є ДП «Передпускова дирекція шахти №10 Нововолинська». Факт сплати страхових внесків підтверджується даними Державного реєстру, який є єдиним (виключним) джерелом про періоди, за які було сплачено страхові внески. За даними персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату страхових внесків за періоди роботи позивача в ДП «Передпускова дирекція шахти №10 Нововолинська» з 01 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року, а тому підстав для зарахування позивачу до страхового стажу вказаного ним періоду немає. У випадку сплати страхових внесків за відповідні періоди роботи, орган Пенсійного фонду матиме змогу зарахувати до стажу роботи (в тому числі й пільгового) відповідний період.

З урахуванням наведеного відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив (а.с.42-43) позивач вказав, що попри сплату його роботодавцем страхових внесків за відповідні періоди роботи на підприємстві, вони не були зараховані до пільгового стажу та він не вперше звертається за судовим захистом у зв`язку із порушенням його прав відповідачем. Пільговий стаж роботи за Списком №1 був зарахований згідно з рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 28 грудня 2015 року у справі №165/2782/15-а за період роботи з 20 грудня 2004 року по 23 вересня 2010 року, а згідно із судовим рішенням у справі №140/1842/20 додатково зараховано інший спірний період пільгового страхового стажу. На думку позивача, це вказує на неналежне виконання відповідачем вимог пенсійного законодавства та рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 09 лютого 2021 року №917-404/с-02/8-0300/21 як акт індивідуальної дії органу державної влади порушує конституційні та соціальні права позивача, є дискримінаційним.

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Не є спірною між сторонами та обставина, що позивач ОСОБА_1 з 24 серпня 2015 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після призначення пенсії позивач продовжує працювати у ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у справі №140/1842/20 задоволено частково позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ У Волинській області, зокрема зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати позивачу до спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком №1 період роботи у ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» з 01 червня 2019 року по 31 грудня 2019 року, а постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі ГУ ПФУ у Волинській області також зобов`язано провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 23 січня 2020 року (а.с. ).

21 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про зарахування йому до пільгового спеціального та страхового стажу за Списком №1 період його роботи з 01 березня 2020 року по 30 грудня 2020 року. Така заява обґрунтована тим, що згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) стаж роботи за період з 01 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року йому не зараховано до пільгового та страхового стажу, що вплине у майбутньому на проведення перерахунку його пенсії як працюючого пенсіонера після спливу 24 місяців роботи. Як видно зі змісту заяви (а.с.15), позивач також надав копію довідки ДП «Передпускова дирекція шахти №10 Нововолинська» від 14 грудня 2020 року №7.3.1/747 про суми нарахованої заробітної плати та нарахованого єдиного соціального внеску за період з січня 2020 року по листопад 2020 року включно (а.с.9).

Листом від 09 лютого 2021 року №917-404/с-02/8-0300/21 ГУ ПФУ у Волинській області роз`яснило ОСОБА_1 , що до пільгового стажу за Списком №1 можливо зарахувати періоди пільгової роботи на підставі уточнюючих довідок та лише за умови підтвердження факту сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. Також тут зазначається, що на підставі заяви позивача від 21 липня 2020 року проведено перерахунок його пенсії з 01 серпня 2020 року з урахуванням страхового стажу, набутого після попереднього перерахунку та зараховано період роботи по 31 грудня 2019 року включно. Проведення наступного перерахунку пенсії позивача відповідно до норм абзацу третього частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням періодів страхового стажу, набутих після останнього перерахунку, можливе не раніше ніж через два роки після попереднього перерахунку, тобто після 01 липня 2022 року (а.с.16).

Передумовою спору стало отримання позивачем індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) станом на 04 грудня 2020 року (а.с.11-14), з яких видно, що у 2020 році з 01 березня 2020 року по 31 жовтня 2020 року позивачу нараховано заробітну плату ДП «Передпускова дирекція шахти №10 Нововолинська» , однак відомості про сплату страхових внесків відсутні та страховий стаж не зараховано.

При зверненні до суду позивачу ДП «Передпускова дирекція шахти №10 Нововолинська» видала довідку від 17 лютого 2021 року №7.3.1/149 про суму нарахованої заробітної плати та нарахованого єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року (а.с.10).

Суд, вирішуючи спір, надає оцінку обставинам на момент звернення до суду із цим позовом та при вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як обумовлено частиною третьою статті 24 названого Закону, періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах. Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (абзац десятий частини третьої статті 24 Закону №1058-IV; застосовується з 1 жовтня 2017 року).

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Пунктом 1 частини першої статті 11 Закону №1058-IV передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 4-1, 10, 14 статті 11 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті страхувальниками. Обчислення розміру пенсії та її перерахунок провадиться з урахуванням страхового стажу особи, а саме періоду, протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. При цьому обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Суд погоджується із позивачем, що несвоєчасна сплата або несплата страхованих внесків не може бути підставою для відмови у зарахуванні відповідного періоду трудової діяльності до страхового стажу, необхідного для призначення та обрахунку пенсії в належному розмірі. Відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків покладається на підприємство, а не на працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо сплати, а у випадку несплати примусового стягнення з підприємства-боржника (роботодавця) виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Частина перша статті 21 Закону №1058-IV визначає, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду, зокрема, для визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом (підпункт 1 пункту 2 Закону №1058-IV).

Як уже зазначалося судом, позивачу пенсія на пільгових умовах призначена на підставі статті 114 Закону №1058-IV; перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» проведено згідно із судовим рішенням з 23 січня 2020 року. Крім того, зі змісту листа ГУ ПФУ у Волинській області від 09 лютого 2021 року №917-404/с-02/8-0300/21 слідує, що пенсія ОСОБА_1 перерахована як працюючому пенсіонеру з 01 серпня 2020 року за його заявою від 21 липня 2020 року. При перерахунках пенсії, зокрема, на підставі судового рішення, страховий та пільговий стаж зараховано по 31 грудня 2019 року включно.

Вимога позивача про зарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року зумовлена майбутнім перерахунком пенсії після спливу 24 місяців роботи відповідно до частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV. Саме таке обґрунтування містить його заява до відповідача від 21 січня 2021 року та позовна заява.

Відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. Абзацом третім частини четвертої статті 42 цього Закону передбачено, якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менше як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Отже, наведені норми визначають право на перерахунок пенсії тим пенсіонерам, які після призначення пенсії продовжують працювати, і такий перерахунок проводиться після набуття ними нового стажу не менш як 24 місяці.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частина перша статті 2 КАС України визначає завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Наведені норми КАС України означають, що судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб між учасниками правовідносин існував юридичний спір, а порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення. Невід`ємним елементом правовідносин є їхній зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. При цьому порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

Поряд з тим у розглядуваному випадку страховий і пільговий стаж для обчислення (перерахунку) пенсії відповідач не розраховував та у зарахуванні певного періоду до страхового чи пільгового стажу для перерахунку пенсії на день звернення до суду із цим позовом не відмовляв, а лист ГУ ПФУ у Волинській області від 09 лютого 2021 року №917-404/с-02/8-0300/21 не є рішенням - актом індивідуальної дії у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України. За результатами розгляду заяви позивача йому роз`яснено про наявність підстав для наступного (чергового) перерахунку пенсії позивача як працюючого пенсіонера після 01 липня 2022 року (з огляду на те, що перерахунок проведений з 01 серпня 2020 року), а також порядок (умови) зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів пільгової роботи. Позивач і сам у заяві від 21 січня 2021 року погоджується, що можливість перерахунку пенсії у нього виникне лише після спливу 24 місяців роботи.

Окремо суд зазначає, згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Отже, зарахування до пільгового стажу періоду роботи на певних посадах за Списками №1 та №2 здійснюється на підставі наказів підприємства про проведення атестації робочих місць за умовами праці, а також уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах для окремих категорій працівників), виданих згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

У цій справі суд не встановив наявність порушеного суб`єктивного права позивача на перерахунок пенсії у зв`язку із відмовою йому у такому перерахунку внаслідок незарахування періоду роботи з 01 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року до страхового та пільгового (спеціального) стажу. Станом на 21 січня 2021 року (день звернення позивача із заявою до органу Пенсійного фонду) умови для перерахунку його пенсії як працюючому пенсіонеру не настали. Інших підстав, за яких призначена пенсія мала б бути переглянута відповідачем, позивач у позовній заяві не навів.

Суд зауважує, що зарахування страхових внесків - динамічний процес, що залежить від фактичної їх сплати страхувальником та зарахування органом, що контролює їх сплату, а тому немає підстав вважати, що на час вирішення питання про перерахунок пенсії позивачу у майбутньому (у липні 2022 року чи за інших умов) в системі персоніфікованого обліку будуть відсутні відомості про сплату страхових внесків за період роботи позивача з 01 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року.

Окремо суд зазначає, що судова практика, яку наводить у позовній заяві позивач, не є відповідною до обставин цієї справи, оскільки стосується тих випадків, коли органом Пенсійного фонду відмовлено позивачам у призначенні (перерахунку) пенсії у зв`язку із незарахуванням стажу через відсутність відомостей про сплату страхових внесків, вимоги позову стосувалися визначення розміру чи перерахунку пенсійних виплат, а питання стажу розглядалося як підстава для задоволення вимоги про призначення (перерахунок) пенсії.

Отже, встановлені у цій справі обставини та аналіз наведених вище норм законодавства, дають суду підстави для висновку про передчасність спору та відсутність порушеного права, яке підлягає судовому захисту на день звернення до суду із цим позовом. КАС України не встановлює можливості захисту порушених прав та інтересів осіб на майбутнє, а судове рішення не повинно містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача. Таким чином, у задоволенні позову належить відмовити.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк