Справа № 380/9285/20
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/9285/20 пров. № А/857/3388/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролайф корми» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року, головуючий суддя Брильовський Р.М., ухвалене о 10:41 год. у м. Львові, повний текст якого складено 28.12.2020 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролайф корми» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2020 року позивач ТзОВ «Агролайф корми» звернувся в суд з позовом до ГУ ДПС у Львівській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.12.2019 року № та №.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що відповідачем було безпідставно застосовано до нього штрафні санкції, у зв`язку із затримкою в сплаті узгодженого грошового зобов`язання. Вказувало, що камеральна перевірка була проведена поза 30 денним строком, який визначений чинними нормами Податкового кодексу України. В оскаржених податкових повідомленнях-рішеннях призначенням платежу безпідставно визначено сплату грошових зобов`язань за актом перевірки, хоча акт сам по собі не може породжувати такого наслідку. ТзОВ «Агролайф корми» стверджувало, що оскарженими податковими повідомленнями-рішеннями було повторно (двічі) притягнуто до відповідальності за те ж порушення, оскільки, податковим повідомленням-рішенням від 27.05.2020 року №004737204 уже було застосовано до позивача штрафну санкцію (за порушення в період з 01.07.2019 року по 25.10.2019 року). Стверджувало, що відповідачем порушено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, що затверджений наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 року №1204.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ТзОВ «Агролайф корми» оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що перевірка була проведена після спливу тридцятиденного строку, протягом якого може бути проведено камеральну перевірку, що вказує на протиправність таки дій. Також, перевірка була проведена не лише з питань своєчасності справляння податкового зобов`язання з податку на додану вартість, а також з виконання грошового зобов`язання за іншими видами платежів, які не окреслювались предметом перевірки, тому відповідач вийшов за межі своїх повноважень. Крім цього, відповідачем порушено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, що затверджений наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 року №1204.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, головним управлінням ДПС у Львівській області було проведено камеральну перевірку ТзОВ «Агролайф корми» з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, за наслідком якої складено акт від 01 листопада 2019 року №3648/52.04/36874925.

В Акті зафіксовано прострочення сплати платником податків грошових зобов`язань, відтак, викладено висновок про несвоєчасну сплату ТзОВ «Агролайф корми» узгодженої суми податкового зобов`язання, в зв`язку з несвоєчасним поданням платіжного доручення до установи банку, чим порушено п.п.57.1, 57.3 ст.57 Податкового кодексу України, за що п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України передбачено відповідальність.

На підставі акта від 01 листопада 2019 року №3648/52.04/36874925 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 17.12.2019 року: №, яким зобов`язано позивача сплатити штраф за ставкою штрафу 10% на суму 11 871,13 грн за затримку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 118 711,3 грн менше ніж на 30 календарних днів та №, яким зобов`язано позивача сплатити штраф за ставкою штрафу 20% на суму 135 657,74 грн за затримку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 678288,7 грн більше ніж на 30 календарних днів.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями ТзОВ «Агролайф корми» звернулося з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що підставою позовних вимог у даній справі позивачем зазначено порушення порядку винесення оскаржуваних рішень та порушення при проведенні перевірки, проте такі не знайшли свого підтвердження при розгляді справи судом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Як встановлено п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У відповідності до пункту 57.1. статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 126.1. ст.126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як встановлено статтею 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до п. 76.3 ст. 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено, що 01 листопада 2019 Головним управлінням ДПС у Львівській області було проведено камеральну перевірку ТзОВ «Агролайф корми» з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість (тобто з інших питань), відтак строк давності до проведення такої перевірки визначений статтею 102 цього Кодексу.

Тому, покликання апелянта про те, що перевірка була проведена після спливу тридцятиденного строку, протягом якого може бути проведено камеральну перевірку є безпідставними та необґрунтованими.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що перевірка була проведена не лише з питань своєчасності справляння податкового зобов`язання з податку на додану вартість, а також з виконання грошового зобов`язання за іншими видами платежів, які не окреслювались предметом перевірки, тому відповідач вийшов за межі своїх повноважень, оскільки предметом даного спору не є оскарження дій відповідача щодо проведення перевірки, а правомірність винесення податкових повідомлень-рішень від 17.12.2019 року № та №, на підставі яких до позивача були застосовані штрафні санкції у розмірі 10% та 20% від погашеної суми податкового боргу, передбачені п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України.

Також, колегія суддів звертає увагу, що порушення відповідачем Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, що затверджений наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 року №1204 не вплинуло на правомірність прийняття оскаржених податкових повідомлень - рішень.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролайф корми» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі №380/9285/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький
Повний текст постанови складено 30.04.2021 року.