Справа № 460/8094/20
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2021 року м. Рівне №460/8094/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник адвокат Шевчук В.С.,

відповідача: представник Кокіль І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "СЛУЧ"
доУправління Держпраці у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування припису і попередження, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "СЛУЧ" (далі - Товариство, позивач) звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Рівненській області (далі - відповідач) та просило визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень від 28.10.2020 № РВ8384/949/АВ/П та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 28.10.2020 № РВ8384/949.

Позов обґрунтовано незгодою Товариства з висновками відповідача про порушення вимог ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) внаслідок допущення працівників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач зазначив, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ні в якості працівників, ні в якості субпідрядників для виконання будь-яких робіт Товариство не залучало, такі особи йому не відомі. Вважає можливим, що вказані особи могли бути залучені будь-ким із інших організацій, які виконували роботи на інших об`єктах, що розташовані поруч із перевіреним об`єктом «Будівництво спортивного майданчика по АДРЕСА_1 ». Також позивач заперечив наявність ознак трудових відносин з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки правовідносини, які склалися між Товариством та названими особами, ґрунтуються виключно на договорах будівельного підряду, останні не перебувають в безпосередньому підпорядкуванні позивача, а лише виконують роботи - надають послуги, обсяг та вид яких прямо обумовлений договором. Товариство вважає, що відповідач не має повноважень на визнання укладених позивачем з виконавцем робіт цивільно-правових договорів недійсними або визнавати їх трудовими чи на власний розсуд тлумачити їх умови.

Окрім цього, позивач вказує на відсутність об`єктивних підстав для проведення перевірки, а також відсутність в наказі на перевірку, направленнях на перевірку будь-яких вказівок, які б давали б право посадовим особам відповідача проводити інспекційне відвідування позивача у інших місцях, відмінних від місця його реєстрації.

За наведеного, позивач вважає, що оскаржувані припис та попередження є неправомірними та підлягають скасуванню.

Ухвалою від 05.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві. Зокрема, зазначив, що інспекційне відвідування проводилось в межах компетенції Управління Держпраці у Рівненській області відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №823 (далі - Порядок № 823) та виключно на підставі документів, наданих ТзОВ «БК «СЛУЧ». Товариство здійснює господарську діяльність згідно з паспортом будівництва «Будівництво спортивного майданчика на АДРЕСА_1 ». На момент проведення інспекційного відвідування о 16:00 16 жовтня 2020 року на будівельному майданчику за вказаною адресою знаходились дві особи, які виконували будівельні роботи (заливання бетоном металевих опор), а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які назвали прізвища ім`я та по-батькові і повідомили, що працюють перший робочий день. Від письмових пояснень дані особи відмовились. Проведення робіт вище зазначеними особами зафіксовано відеозаписом. Відповідач зазначив, що направлення на проведення інспекційного відвідування №780-Н/09-27 від 15 жовтня 2019 року вручено директору Товариства 19 жовтня 2020 року о 11 год. 30 хв. Термін дії направлення з 16 жовтня по 29 жовтня 2020 року, про що зроблено запис в журналі реєстрації перевірок. Також, в ході інспекційного відвідування 19 жовтня 2020 року об 11:30 на будівельному майданчику за адресою: АДРЕСА_1 (будівництво спортивного майданчику), знаходились чотири особи. З них: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконували роботи по монтажу електрокабеля по території, назвали свої прізвища ім`я та по-батькові, від письмових пояснень відмовились. Ще дві особи, які проводили заміри будмайданчика, не представились та відмовились від будь яких пояснень. Вказані обставини зафіксовано відеозаписом. Отже, Товариством допущено до роботи зазначених вище осіб без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушено ч.3 ст.24 КЗпП України. Товариство перебуває на спрощеній системі оподаткування з 01.01.2015, ставка 5%, ІІІ група. У відповідності до п. 16 Порядку № 823 було складено акт інспекційного відвідування № РВ 8384/949/АВ від 28 червня 2020 року, припис про усунення виявлених порушень № 8384/949/АВ/П та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № РВ 8384/949 жовтня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що Управління Держпраці у Рівненській області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Прийняті рішення є законними та обґрунтованими. За наведеного, просив відмовити в позові повністю.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій вказав на помилковість висновків відповідача та просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 14.01.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 27.01.2021, підготовче засідання відкладено.

В підготовчому засіданні 27.01.2021 протокольними ухвалами задоволено клопотання учасників справи про долучення додаткових доказів та виклик свідків; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Протокольною ухвалою від 17.02.2021 розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача.

В судовому засіданні 03.03.2021 представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення з підстав, наведених в заявах по суті справи.

Ухвалою від 03.03.2021 викликано в судове засідання свідків.

Допитаний судом свідок ОСОБА_3 пояснив, що він на підставі цивільно-правової угоди, укладеної з Товариством, виконував разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 роботи із встановлення огорожі на будівництві спортивного майданчика в м. Рівне, точну адресу об`єкта не пам`ятає. Виконана робота була оплачена. Більше з Товариством не працював.

З`ясувавши доводи та аргументи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, заслухавши показання свідка, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив такі фактичні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Случ" , зареєстроване 15.01.2014 за №0000563, юридична адреса: 12700, Житомирська область, Баранівський район, м. Баранівка, другий провулок Мічуріна, буд. 8. Згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство здійснює види економічної діяльності: будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); будівництво інших споруд; інші будівельно-монтажні роботи (а.с.20-22).

15.10.2020 Управлінням Держпраці у Рівненській області видано наказ № 954 "Про проведення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Случ" в період з 16.10.2020 по 29.10.2020, місце провадження господарської діяльності: 33028 Рівненська область, м. Рівне, вул. Лермонтова, буд 7 (а.с.41).

Цього ж дня Управлінням Держпраці у Рівненській області видано направлення на інспекційне відвідування № 780-Н/09-27, яке вручено під підпис директору Товариства 21.10.2020 (а.с.42).

28.10.2020 уповноваженими посадовими особами відповідача складено акт інспекційного відвідування № РВ8384/949/АВ (далі - акт інспекційного відвідування), яким встановлено, що в порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України Товариством допущено до роботи 16.10.2020 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та 19.10.2020 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с.43-45). Акт інспекційного відвідування під підпис отримав директор Товариства 28.10.2020.

Суд встановив, що Управлінням Держпраці у Рівненській області 28.10.2020 внесено припис про усунення виявлених порушень № РВ8384/949/АВ/П, яким зобов`язано директора Товариства у строк до 13.11.2020 усунути та в подальшому не допускати порушення: ч.3 ст.24 КЗпП України, в порушення якої допущено до роботи 16.10.2020 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та 19.10.2020 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с.46).

Цього ж дня відповідачем винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № РВ8384/949, яким у зв`язку з вищевказаним порушенням, виявленим в ході інспекційного відвідування, повідомлено директора Товариства про відповідальність за порушення законодавства про працю відповідно до частини третьої статті 265 КЗпП України (а.с.47-48).

Вважаючи припис про усунення виявлених порушень № РВ8384/949/АВ/П та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № РВ8384/949 від 28.10.2020 протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, суд враховує, що згідно з вимогами частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 (зі змінами та доповненнями) затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (далі Положення № 96), відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 2 Положення № 96 передбачено, що Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідач є суб`єктом владних повноважень - територіальним органом Державної служби України з питань праці.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V, зі змінами та доповненнями, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" (з подальшими змінами, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенції Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України, затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю) встановлені статтею 4 Закону № 877-V, відповідно до частини одинадцятої якої плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Частиною першою статті 6 Закону № 877-V встановлено, що підставами для здійснення позапланових заходів є:

подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом;

неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Згідно з частиною другою статті 6 Закону № 877-V проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону № 877-V суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Згідно з ч.5 ст.7 Закону № 877-V перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Пунктом 2 Порядку № 823 встановлено, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Згідно з п.5 Порядку № 823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є, зокрема: 1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) рішення суду; 5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин.

Пунктом 8 Порядку № 823 встановлено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Пунктом 16 Порядку № 823 встановлено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

В ході судового розгляду справи встановлено, що підставою для проведення інспекційного відвідування позивача слугували:

окреме доручення т.в.о Голови Державної служби України з питань праці від 25.08.2020 № Д-330/1/3.1-20 (а.с.109), яке має загальний характер, не стосується безпосередньо позивача та галузі, в якій позивач здійснює господарську діяльність;

службова записка начальника відділу Управління Держпраці у Рівненській області про прийняття рішення про доцільність проведення інспекційного відвідування Товариства на підставі пп.3 п.5 Порядку № 823 (а.с.108).

Суд зазначає, що в ході судового розгляду справи відповідачем не надано, а судом не встановлено наявності буд-якої інформації, яка вказувала б на вчинення позивачем порушень у сфері дотримання законодавства про працю, яку попередньо отримав відповідач та використав при прийнятті рішення про проведення інспекційного відвідування.

Більш того, суд підкреслює, що відповідно до положень статті 6 Закону № 877-V серед переліку підстав для здійснення позапланових заходів державного контролю не міститься таких підстав: як за рішенням керівника органу.

Окрім цього, з наданих відповідачем доказів встановлено, що направлення на інспекційне відвідування отримано директором Товариства 21.10.2020 (а.с.42), водночас актом інспекційного відвідування стверджується, що позаплановий захід державного контролю було розпочато відповідачем 16.10.2020. Будь-які документально підтверджені відомості, що позаплановий захід щодо позивача в період з 16.10.2020 до 21.10.2020 здійснювався у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником, - в матеріалах судової справи відсутні.

У зв`язку з цим суд відхиляє покликання представника відповідача на пунктом 8 Порядку № 823 про те, що інспектор праці повинен надати об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування перед підписанням акта інспекційного відвідування.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 10 Закону № 877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема: бути поінформованим про свої права та обов`язки; вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу; не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.

Отже, Законом № 877-V гарантується право суб`єкта господарювання бути обізнаним про початок позапланового заходу державного контролю та його підстави, з одержанням відповідних документів до початку проведення відповідного заходу, а не по його завершенню при підписанні акту за результатами його проведення. Вказаному праву суб`єкта господарювання кореспондує закріплений в ч.5 ст.7 цього Закону обов`язок перевіряючих пред`явити перед початком здійснення заходу керівнику суб`єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Таким чином, в цій частині положення пункту 8 Порядку № 823 не узгоджуються з нормами Закону № 877-V, а тому при оцінці правомірності поведінки відповідача під час здійснення контрольного заходу суд застосовує Закон № 877-V як законодавчий акт, що має вищу юридичну силу.

З огляду на вище викладене, беручи до уваги, що матеріалами стверджено, що уповноважені особи відповідача розпочали та здійснювали інспекційне відвідування Товариства за відсутності керівника чи уповноваженої особи суб`єкта господарювання, без надання йому направлення на проведення інспекційного відвідування, а сам позаплановий захід державного контролю був проведений за відсутності визначених законом підстав, суд констатує порушення встановленої Законом № 877-V процедури при призначенні та проведенні інспекційного відвідування Товариства.

Також суд не погоджується з висновками відповідача про виявлені інспекційним відвідуванням порушення законодавства про працю, з огляду на таке.

Так, частиною першою статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

З аналізу зазначеної норми слідує, що трудовий договір характеризується, зокрема, тим, що працівник не сам організовує роботу і виконує її не на власний ризик та розсуд, а підпорядковується відповідним посадовим особам, водночас на підприємстві має вестись табель відпрацьованого часу, що є особливістю трудових правовідносин. В трудових договорах також визначається обов`язок працівника щомісячно виконувати відповідні роботи в межах робочого процесу підприємства, а за невиконання обов`язків визначено матеріальну чи дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до частини третьої статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1, абз. 2, 3 ч.2 ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;

вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Суд зазначає, що працівники реалізують своє право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою-підприємцем.

Працівника приймають на роботу (посаду) для виконання певної роботи за конкретною кваліфікацією, професією, посадою з підпорядкуванням правилам внутрішнього трудового розпорядку. Прийняття на роботу здійснюється відповідно до штатного розпису підприємства, установи чи організації - працівника приймають на роботу (посаду), яка включена до штату роботодавця, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені законодавством про працю гарантії та компенсації.

Проте, в окремих випадках робота може виконуватися не за трудовим договором, а на іншій юридичній підставі. Зокрема, можливе виконання роботи за договорами цивільно-правового характеру.

За змістом частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Суд звертає увагу, що у випадку, коли фізичні особи не надавали замовнику трудових книжок, вони не входять до штату підприємства, не підлягають правилам внутрішнього трудового розпорядку, облік їхнього робочого часу замовником не здійснюється, заробіток осіб, з якими укладені договори, залежить виключно від кількісних показників виконання договору - кількості виконаних заявок замовника, а відносини між суб`єктом господарювання та виконавцем не передбачають заздалегідь встановлених норм виконання робіт, мінімальної плати за договором, то вказані відносини відповідають ознакам договору про надання послуг.

Так, відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, суд зауважує, що договори з громадянами на використання їхньої праці можуть укладатися відповідно до трудового або цивільно-правового законодавства, при цьому слід розрізняти особливості цих договорів.

Цивільно-правовий договір - це угода між громадянином і організацією (підприємцем, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але з цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

При цьому, за цивільно-правовим договором, укладеним між суб`єктом господарювання і громадянином, останній зобов`язується за винагороду виконувати для підприємства (підприємця) індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє договірні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення цієї мети договір вважається виконаним і дія його припиняється. Тобто, він застосовується для реалізації визначених, найчастіше разових робіт.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

За цивільним договором оплачується не процес праці, а її результат, який визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких проводиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.

Незважаючи на деякі спільні риси цивільно-правових договорів та трудового договору, вони є різними, оскільки, перш за все, підпадають під сферу дії різних законодавчих актів. Так, відносини між роботодавцем та працівником за трудовим договором регулюються КЗпП України, на нього поширюється дія Закону України "Про охорону праці" та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти з охорони праці. При укладанні цивільно-правової угоди (договору) на сторін (замовника та виконавця) поширюються норми цивільного законодавства України.

Отже, за наявності ознак, притаманних саме трудовим відносинам, укладається трудовий договір, за наявності ж ознак, притаманних цивільно-правовим відносинам, слід укладати цивільно-правовий договір.

Оскільки законодавство не містить обов`язкових приписів, у яких випадках сторони зобов`язані укладати трудові договори, а в яких цивільно-правові договори (угоди) на виконання певних робіт, суд вважає, що сторони договору (роботодавець та працівник) вільні у своєму виборі щодо форми оформлення трудових відносин, а тому на свій розсуд вправі визначати вид такого договору.

Судом встановлено, що 15.10.2020 між Товариством (Замовник) та громадянами ОСОБА_3 (Виконавець) та ОСОБА_4 (Виконавець) укладені цивільно-правові угоди № 7 та № 6 (а.с.17, 18), відповідно до п.1.1 яких Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконувати роботи із встановлення огорожі 85 м на об`єкті "Будівництво спортивного майданчика на АДРЕСА_1 ". Строк виконання робіт, надання послуг з 15.10.2020 по 06.11.2020.

Пунктом 1.3. вказаних договорів передбачено, що Виконавець виконує роботу на власний ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на загальнообов`язкове державне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Згідно з п. 2.1. договорів за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцеві винагороду у розмірі згідно з актом приймання-здачі виконаних робіт (надання послуг).

Копії цивільно-правових угод № 6 та № 7 від 15.10.2020 були надіслані Товариством відповідачу листом за № 87 від 23.10.2020, такі договори описані в акті інспекційного відвідування та є додатками до нього.

Водночас, жодних відомостей про те, що громадяни - виконавці за укладеними цивільно-правовими угодами не погоджуються з укладенням відповідного договору чи його умовами, відповідачем під час інспекційного відвідування здобуто не було, а відтак вказані угоди вважаються такими, що укладені за вільним волевиявленням, на розсуд сторін і погоджені ними.

Дослідженими судом актами прийняття-передачі виконаних робіт (наданих послуг) відповідно до цивільно-правової угоди від 06.11.2020 підтверджується, що виконавці ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виконали роботи із встановлення огорожі 85 м на об`єкті, на підставі чого замовник сплатив виконавцям по 4260,00 грн кожному (а.с.85-86).

Підписання цивільно-правової угоди та акту прийняття-передачі виконаних робіт (наданих послуг) підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 .

Правовідносини Товариства з громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 документально підтверджуються також звітами про суми нарахованої заробітної плати (доходу) застрахованих осіб та сум нарахованого внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за жовтень, листопад 2020 року (а.с.81,95), відомістю про виплату готівки № 39 за листопад 2020 року (а.с.90-91).

Отже, матеріалами справи підтверджено, що оплата наданих послуг (виконаних робіт) із встановлення огорожі проводилась саме по факту виконаних робіт (наданих послуг) за актом здавання-приймання виконаної роботи, залежно від об`єму виконаних робіт (85 метрів огорожі), а не за сам процес виконання трудових обов`язків протягом робочого дня.

Суд зауважує, що у разі надання послуг не на підставі трудового договору, а відповідно до договору про надання послуг, трудові відносини не виникають. Виконавець, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Слід також зазначити, що під час інспекційного відвідування інспекторам праці було достеменно відомо про укладення Товариством цивільно-правових угод з громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак відповідач без будь-якого обґрунтування такі обставини не врахував.

Окрім цього, суд критично оцінює як безпідставні та необґрунтовані висновки відповідача про залучення Товариством до проведення робіт без укладення трудового договору громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , пояснення в яких інспекторами праці не відбирались.

Судом встановлено, що матеріали інспекційного відвідування не містять жодних документально підтверджених відомостей, які дозволяли б ідентифікувати таких осіб. Згідно з актом інспекційного відвідування та оскарженими рішеннями, вказані громадяни були залучені позивачем до роботи 16.10.2020. В судовому засіданні було здійснено перегляд наданих відповідачем відеофайлів із записами проведення інспекційного відвідування, які датовані 19.10.2020 та 27.10.2020 (диск вміщений в конверт на а.с.50). Суд звертає увагу на те, що місце відеозйомки не зазначене, а дати відеозаписів не відповідають подіям, описаним в акті інспекційного відвідування, відповідно до якого порушення ст.24 КЗпП України позивач допустив 16.10.2020 та 19.10.2020. При цьому, ніхто із зафіксованих відеозаписом громадян не пред`явив інспекторам праці документів на підтвердження своєї особи, а також не ствердив, що виконує роботу за дорученням Товариства.

Водночас, позивач категорично заперечив залучення вищевказаних осіб до будь-якої робити та взагалі знайомство з ними, про що також вказував під час інспекційного відвідування в листі № 87 від 23.10.2020 (а.с.17).

Оцінка досліджених судом доказів дає підстави для висновку, що під час інспекційного відвідування уповноваженими особами відповідача не було об`єктивно встановлено всіх обставин в частині оформлення трудових відносин, як і не встановлено, що працівники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були допущені позивачем до роботи з порушенням встановленого порядку, а також не підтверджується документально залучення до роботи громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд критично оцінює висновки відповідача щодо порушення Товариством законодавства про працю, які зазначені в акті інспекційного відвідування, оскільки такі висновки не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах інспектування, а є припущеннями управління Держпраці. Відсутність належних та допустимих доказів порушення трудового законодавства позивачем виключає підстави для притягнення його до відповідальності, встановленої абз. 3 ч.2 ст.265 КзПП України у вигляді попередження, а також свідчить про відсутність підстав для внесення позивачу припису щодо усунення порушень законодавства про працю.

Таким чином, суд вважає, що припис про усунення виявлених порушень від 28.10.2020 № РВ8384/949/АВ/П та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 28.10.2020 № РВ8384/949 прийняті необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, за наслідками інспекційного відвідування, проведеного з порушенням встановленої законом процедури. Відтак оскаржені рішення відповідача є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив належними й допустимими доказами правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Натомість доводи позивача ґрунтуються на матеріальному законі, відповідають обставинам справи та дослідженим доказам, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивача відповідно до ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "СЛУЧ" (12700, Другий провулок Мічуріна, буд. 8, м. Баранівка, Баранівський район, Житомирська область, ) до Управління Держпраці у Рівненській області (33028, вул. Лермонтова, 7, м. Рівне, ) про визнання протиправними та скасування припису і попередження задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень від 28.10.2020 № РВ8384/949/АВ/П та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 28.10.2020 № РВ8384/949.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "СЛУЧ" (12700, Другий провулок Мічуріна, буд. 8, м. Баранівка, Баранівський район, Житомирська область, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Рівненській області (33028, вул. Лермонтова, 7, м. Рівне, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю та відпусткою головуючого судді складений 06 травня 2021 року

Суддя Н.О. Дорошенко