Справа № 357/3165/21
Суддя: Бебешко М. М.
Дата ухвалення: 2021-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/3165/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Бебешко М. М. ,

при секретарі - Ковальчук Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітетіФурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Український Продукт"; 2) Виконавчий комітет Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначала, що постановою № 19/1/21 від 02.03.2021 адміністративною комісією виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн. Позивач вважає, вказану постанову такою, що не відповідає положенням ч.1, 2 ст.283 КУпАП, а саме не було враховано ст.15-3 Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п.1.5 Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України № 219 від 24.07.2002, а також ч.1 ст.73, ч.1 ст.90, ч.2 ст.156, ст.251 КУпАП. Крім того, постанова не відповідає вимогам ч.1, 2 ст.283 КУпАП, а саме: не зазначено повної інформації про осіб, які винесли постанову, відсутній опис обставин справи, не містить посилання на особу, яка придбала алкогольний напій, не зазначено відсоток спирту в проданому товарі, який алкогольний напій був реалізований та за якою ціною, не зроблено посилання на фіксальний чек як на доказ реалізації алкогольної продукції у заборонений час та саме в цьому закладі, не встановлено чи дійсно в магазині проводиться реалізація саме алкогольного напою, який зазначено в протоколі чи даний заклад відноситься до ресторанних закладів, не надано доказів, що позивач є працівником підприємства торгівлі, хоча суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП є саме працівник торгівлі, а не будь-яка інша особа.

Крім того, зазначала, що магазин-кафетерій « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є типом закладу (підприємства) ресторанного господарства, що виключає підстави прагнення позивача до адміністративної відповідальності. В магазині-кафетерії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 наявна ліцензія № НОМЕР_2 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в якій зазначено, що даний заклад є магазин-кафетерій.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд постанову № 19/1/21 від 02.03.2021, яка винесена адміністративною комісією виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області по справі про накладення адміністративного стягнення складеної за ч.2 ст.156 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у вигляді накладення штрафу в розмірі 6 800 грн. - скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 24.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача виконавчий комітет Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Витребувано від Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області матеріали адміністративної справи на підставі яких 02.03.2021 винесено постанову № 19/1/21 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 . Вимогу позивача щодо зупинення дії Постанови № 91/1/21 від 02.03.2021 залишено без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу про відкриття провадження у справі позивач ОСОБА_1 отримала 20.04.2021. Відповідач - Адміністративна комісія при виконавчому комітетіФурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, ухвалу про відкриття провадження справи з доданими до неї документами отримав 16.04.2021. Третя особа - виконавчий комітет Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області отримали ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з доданими до неї документами 15.04.2021. Третя особа - ТОВ «ТД Український Продукт» отримали ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з доданими до неї документами 20.04.2021.

28.04.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача Л.М.Бондаренко, в якому позов ОСОБА_1 не визнали та зазначили, що рішенням Білоцерківської міської ради від 29.11.2018 р. № 3003-60-VII«Про встановлення заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) на території міста Біла Церква», заборонено продаж пива (крім безалкогольного)), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових на території міста Біла Церква суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у період з 22:00 години вечора до 10:00 години ранку щоденно, враховуючи вихідні та святкові дні. Однак, в порушення вказаного рішення громадянка ОСОБА_1 являючись подавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснила продаж алкогольного напою о 22 год. 57 хв., тобто в заборонений час доби, що стало підставою для складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП. Вчинення правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 05.02.2021 № 61/21, фіскальним чеком та іншими матеріалами. Посилання позивача на те, що постанова не відповідає вимогам ч.1, 2 ст.283 КУпАП та не містить доказів її вини, не відповідає дійсності, так як остання містить всі необхідні реквізити та опис обставин, прийнята у формі рішення, що підтверджується протоколом засідання адміністративної комісії, викладена на бланку цієї комісії, містить назву органу, що її виніс, а також виклад обставин справи, містить відомості про відсутність завданої шкоди. Крім того, в матеріалах справи присутні докази скоєння правопорушення, а саме: картка звернення КПБМР «Муніципальна Варта», фото фіксація правопорушення, службовий чек. Твердження позивача, що остання не являється працівником підприємства торгівлі спростовується поясненнями самої ОСОБА_1 , яка в протоколі про адміністративне правопорушення № 61/21 від 05.02.2021 пояснила, що вона була призначена керівництвом компанії вийти на роботу в цей період часу і тому виконувала свої посадові інструкції та наказ керівництва, а також визнала свої дії та роботу магазину законним. Крім того, для застосування санкцій за ч.2 ст.156 КУпАП обов`язковим є встановлення факту продажу алкогольного напою в заборонений органом місцевого самоврядування час доби, що підтверджується протоколом про адміністративне правовопорушення та фіскальним чеком. Вилучення проданого товару в разі притягнення особи до відповідальності за ст.156 КУпАП не передбачено як обов`язковий захід. Жодних документів, які б підверджували наявність статусу суб`єкта господарювання громадського харчування (зокрема акт введення в експлуатацію приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » де здійснюється продаж алкогольних напоїв та документ підтверджуючий реєстрацію потужностей Держпродспожив службою) під час розгляду комісією адміністративної справи позивачем не було надано, а наявність самої лише ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями не свідчить про наявність статусу суб`єкта господарювання громадського харчування і не дає право здійснювати продаж алкогольних напоїв у заборонений міської ради час. Отже, здійснювати продаж алкогольних напоїв у заборонений час має право виключно підприємство ресторанного господарства або спеціалізований відділ, що має статус суб`єкта господарювання громадського харчування, суб`єкта господарювання з універсальним асортиментом товарів за умови наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та зареєстрованими видами економічної діяльності за кодами класифікації.

Зазначали, що громадянка ОСОБА_1 була особисто присутня на засіданні адміністративної комісії при розгляді справи та визнала факт продажу нею алкогольного напою (пива) у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, але не визнала себе винною у вчиненні правопорушення, мотивуючи тим, що наявність ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями надає право суб`єкту господарювання здійснювати їх реалізацію в будь-який час доби.

Враховуючи викладене та вимоги чинного законодавства адміністративною комісією було винесено постанову від 02.03.2021 № 19/1/ про накладення адміністративного стягнення на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог ст.245, 246, 251, 252 КУпАП та Положення про адміністративні комісії Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної ради Української РСР від 09.03.1988 № 5540-ХІ.

Посилаючись на викладені обставини просили відмовити в задоволенні позову повністю.

Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін на адресу суду не надходило.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

05.02.2021 інспектором з благострою відділу контролю за благоустроєм КПБМР «Муніципальна варта» Коробковим М.О. складено протокол № 61/21 про адміністративне правопорушення за ст.156 КУпАП,

Згідно протоколу 05.02.2021 о 22 год. 57 хв. в АДРЕСА_1 в магазині-кафетерії «ІНФОРМАЦІЯ_1» було виявлено, що гр. ОСОБА_1 перебуваючи на своєму робочому місці продавця здійснила продаж алкогольного напою, а саме пива «Старий Мельник», об`ємом 0,45 л, ціною 25 грн. 40 коп., чим порушила правила, а саме здійснила продаж пива на території та в час заборонений Рішенням Білоцерківської міської ради № 3003-60-VІІ від 29.11.2018, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП.

Під час складення протоколу гр. ОСОБА_1 було роз`яснено її права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить її підпис у протоколі. Крім того, протокол містить письмові пояснення останньої.

В протоколі вказано, що до протоколу додається фото фіксація та відео фіксація правопорушення та фіскальний чек.

02 березня 2021 року адміністративною комісією виконавчому комітеті Фурсівської сільської ради винесено постанову № 19/1/21 про накладення адміністративного стягнення, згідно якої визнано громадянку ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена частиною 2 статті 156 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6 800 грн.

Під час розгляду комісією установлено, що громадянка ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягає в тому, що 05.02.2021 о 22 год. 57 хв.в АДРЕСА_1, продавець магазину-кафетерію «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці, здійснила продаж алкогольного напою, а саме пляшки пива «Старий Мельник», об`ємом 0,45 л, ціною 25 грн. 40 коп., чим порушила вимоги Рішення сесії Білоцерківської міської ради № 3003-60-VІІ від 29.11.2018 «Про встановлення заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) на території міста Біла Церква та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою ст.156 КУпАП.

Під час засідання адміністративної комісії громадянка ОСОБА_1 визнала факт продажу нею алкогольного напою (пива) у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, але не визнала себе винною у вчиненні правопорушення, мотивуючи тим, що наявність ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями надає право суб`єкту господарювання здійснювати їх реалізацію в будь-який час доби.

Позивач ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з ТОВ «ТД Український продукт» на посаді продавця-консультанта з 18.02.2021 року, про що в матеріалах справи свідчить копія наказу (розпорядження) № ТТД00001146 від 18.02.2021.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач вважає, що її безпідставно було притягнуто до відповідальності, оскільки вона на час складення протоколу не являлась працівником торгівлі, хоча суб`єктом правопорушення передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП є саме працівник торгівлі. Крім того, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 наявна ліцензія № НОМЕР_2 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в якій зазначено, що даний заклад є магазин-кафетерій.

Позивачем до позову додано копію ліцензії на Роздрібну торгівлю алкогольними напоями, реєстраційний номер НОМЕР_2, дата реєстрації 10.12.2020, термін дії: з 22.12.2020 до 22.12.2021, суб`єкт господарювання: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Український продукт», ідентифікаційний код: 38707225, місцезнаходження: Україна, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, Жовтневий район, вул. Митрополитська, буд.4. Адреса місця торгівлі: АДРЕСА_1, приміщення 2, магазин-кафетерій.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Частиною другою статті 156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

З огляду на вищевказані положення норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Статею 74 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтями 251, 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд зазначає, що з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, відповідачем надано: протокол про адміністративне правопорушення, фіскальний чек ПН 40 від 05.02.2021 22:57:12, фото фіксацію, копію рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 11.07.2008 року № 800 «Про затвердження Правил благоустроєм території м.Біла Церква», копії ліцензій, копію витягу із протоколу № 1 засідання адміністративної комісії від 02.03.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення, був складений на підставі пояснень особи громадянки ОСОБА_1 .

Позивач у позові спростовує факт що вона на час складення протоколу являлась працівником магазину-кафетерію, оскільки в трудових відносинах не перебувала.

При цьому, наданий відповідачем фіскальний чек ПН 40 від 05.02.2021 не містить відомостей про особу, яка в магазині-кафетерії здійснила продаж пива « Старий Мельник ».

Крім того, письмові пояснення свідків та інших учасників події, відеоматеріали, які це доводять факт продажу ОСОБА_1 , як працівником підприємства торгівлі або громадського харчування, відсутні.

Отже, відповідачем не спростовано факт того, що ОСОБА_1 , на момент складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 Кодексу України про адміністратвині правоопорушення, перебувала в трудових відносинах із ТОВ ТД «ІНФОРМАЦІЯ_1», та була працівником підприємства торгівлі або громадського харчування, що в свою чергу виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП.

Касаційний адміністративний суд Верховного Суду в Постанові від 08.07.2020 у справі № 177/525/17, висловив правову позицію, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Як установлено судом, будь-яких належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст.156 КУпАП, відповідачем не надано.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід відзначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та наявність у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП, підстави, за яких винесена оскаржувана постанова, не ґрунтуються на всебічному, повному та обґрунтованому дослідженні матеріалів адміністративної справи, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України - особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає, що вказану норму Конституції України, яка розповсюджується на злочини, можна застосувати і до адміністративних правопорушень. За таких обставин, твердження відповідача про наявність в діях позивача адміністративного правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини позивача, в інкримінованому йому відповідачем адміністративному правопорушенню, тлумачаться на користь позивача.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи те, що під час судового розгляду відповідачем не були надані належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення позивачем, не спростовано твердження останнього про його не причетність до вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, не з`ясовано чи перебував останній в стані осудності, а також не доведено, що відповідачем було вжито всіх можливих заходів для їх отримання, тому суд не вбачає підстав щодо доведеності вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що рішення відповідача суб`єкта владних повноважень під час накладення адміністративного стягнення щодо позивача прийнято в порушення вимог ст. 2 КАС України, що в свою чергу є підставою для скасування рішення відповідача і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути скасоване, а справа про адміністративне правопорушення закрита.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 77, 242-246, 250, 255, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати рішення суб`єкта владних повноважень - постанову № 19/1/21 від 02 березня 2021 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково протягом десяти днів з дня його складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, місцезнаходження: 09150, Київська область, Білоцерківський район,с.Фурси, вул. Ярослава Мудрого, буд.48.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Український Продукт", місцезнаходження: 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Митрополитська, буд.4. Код .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: виконавчий комітет Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, місцезнаходження:09150, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Фурси, вул. Ярослава Мудрого, буд. 48. Код

СуддяМ. М. Бебешко