Справа № 760/176/21
Суддя: Зуєвич Л. Л.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/646/21
Справа № 760/176/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2021 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді - Зуєвич Л.Л., за участю:

секретаря судового засідання - Кушніра Р.С.,

представника позивача - Кухарчук А.Ю. (ордер від 28.12.2020);

представника позивача - Янчик М.І. (ордер від 23.12.2020);

представника відповідача - Келеберденко В.В. (довіреність від 13.11.2020),

розглянувши матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Київської митниці Держмитслужби /далі - Митниця/ (; адреса: 03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 8-А) про скасування протоколу про порушення митних правил та постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

Позов та його обґрунтування

06.01.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 30.12.2020, за підписом представника позивача - адвоката Кухарчук А.Ю. (діє на підставі ордера), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати протокол про порушення митних правил № 1791/10000/20 від 20.11.2020, винесений головним державним інспектором відділу оперативного реагування № 1 (у м. Києві) управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Митниці, ОСОБА_2 ;

- визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил № 1791/10000/20 від 24.12.2020, винесену Митницею, про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 212 777,13 грн;

- закрити справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, зокрема, наступне:

«20 листопада 2020 головним державним інспектором відділу оперативного реагування №1 (у м.Києві) управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Київської митниці Держмитслужби, ОСОБА_2 , було винесено Протокол про порушення митних правил №1791/10000/20 (копія Протоколу про порушення митних правил № 1791/10000/20 від 20.11.2020р. - Доказ №1 - додається).

24 грудня 2020 року Київською митницею Державної митної служби України (надалі по тексту - Відповідач) за результатами розгляду Протоколу №1791/10000/20 від 20 листопада 2020р., щодо ОСОБА_1 (надалі по тексту - Позивач), у минулому директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНМЕД", винесено Постанову про порушення митних правил №1791/10000/20 (далі по тексту - Постанова) (копія Постанови про порушення митних правил від 24 грудня 2020р. - Доказ №2 - додається), якою:

1.Громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директор ТОВ "ВІНМЕД" (, 04070, м.Київ, вул.Братська, 6, оф.301), паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ватутінським ГУ МВС України в м.Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні порушені митних правил, передбаченого cт. 485 Митного кодексу України.

2.Накласти на громадянку ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 212 777,13 грн. (двісті дванадцять тисяч сімсот сімдесят сім гривень 13 копійок)

3.На підставі ст.285 Кодексу України про адміністративні правопорушення копію постанови вручити (протягом трьох днів надіслати) громадянці України ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2

Позивач не погоджується із винесеними Протоколом про порушення митних правил №1791/10000/20 від 20.11.2020р. та Постановою про порушення митних правил №1791/10000/20 від 24.12.2020 року, та вважає, що і Протокол і Постанова винесені із грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, під час винесення Протоколу та постанови було допущено необ`єктивність та неповнота, а висновки, які містяться в Протоколі та Постанові не відповідають фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування Протоколу та Постанови.

У даній ситуації слід відзначити, що Відповідач усепереч всім розумним принципам та правилам, розпочав дії щодо фактичного переслідування ТОВ "ВІНМЕД" з метою знайти будь яке порушення, або якщо не знайти, то притягнути у будь якому разі до відповідальності, за надуманих протиправних обставин, що вбачається із наступного, з грубим порушенням процесу ініціювання справи про порушення митних правил, та процесу збору доказів у такій справі.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 320 МК України визначено, що форми та обсяги митного контролю обираються: посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками: та/або автоматизованою системою управління ризиками. Не допускається визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Отже, Митним кодексом України не передбачено ініціювання процедури перевірки за рішенням посадової особи митного органу, а виключно така перевірка може бути ініційована на підставі достатніх даних системи управління ризиками, відомостей про що не зазначено ні в Протоколі ні у Постанові.

Слід відзначити, що Позивач не отримала жодної повістки, оформленої у відповідності до вимог ст. 509 МК України.

А із зазначених у оскаржуваному Протоколі від 20 листопада 2020 р. виклики від 10.06.2020р. №7.8-20-32/2461, від 10.09.2020р. №7.8-20.32/3581 та від 18.11.2020р. №7.8-20-32/3645 у формі запрошень отримала лише від 18.11.2020р.- №7.8-20-32/3645 (копія листа від 18.11.2020р. №7.8-20-32/3645 - Доказ №3- додається), які очевидно суперечать вимогам ст. 509 МК України за ст. 19 Конституції України, не містять інформації про справу про порушення митних правил.

На момент митного оформлення товарів згідно вимог ч. 6 ст. 255 МК України у Відповідача не було зауважень до документів та розмірів сплачених митних платежів, у зв`язку з чим товар був випущений на митну територію України з оформленням митної декларації, а Протокол про порушення митних правил від 20 листопада 2020р. та Постанова за результатами розгляду такого протоколу складені вже через два роки і два місяця після ввезення товару на митну територію України, і щодо особи, яка вже понад 1 рік не є керівником підприємства, яка ввозила товар на митну територію України.

Так, ТОВ "ВІНМЕД" () створене 13.02.2013р., про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців зроблено запис за №0030404 (копія Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців за №0030404 - Доказ №4, копія Статуту ТОВ "ВІНМЕД" - Доказ №5 - додаються).

З 16.07.2018р. по 19.12.2019р. ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач) працювала директором ТОВ "ВІНМЕД" (копія Наказу/Протоколу про призначення директора - Доказ №6 та копія Наказу/Протоколу про звільнення директора - Доказ№7 - додається).

У компанії ТОВ "ВІНМЕД" мається ексклюзивна довіреність від виробника медичних товарів виробництва компанії Caire Inc. (США), яка видана від 29 червня 2018р. (копія Довіреності - Доказ №8 - додається).

ТОВ "ВІНМЕД" є єдиною в Україні уповноваженою особою компанії CAIRE Inc. (США) (роздруківка із сайту компанії CAIRE Inc. (СІЛА) https://www.caireinc.com/medical/ - Доказ №9 - додається), та з моменту свого створення ТОВ "ВІНМЕД" є одним із лідерів імпорту медичних виробів - кисневих концентраторів в Україну, гарантує якість та виконання гарантійного обслуговування медичного обладнання (роздруківка із сайту Позивача http//winmed.соm.uа/ - Доказ №10 - додається) має тісні та налагоджені зв`язки із виробником медичного обладнання - компанією, що у період епідемії COVID-19 по всьому світу, дало можливість сформувати замовлення на поставку медичного обладнання для України для державних медичних закладів на довірливих - без авансових відносинах, у зв`язку з гострою необхідністю та відсутністю необхідного обладнання в Україні на момент розпалу епідемії у березні-квітні 2020р.

Відповідно до укладеного зовнішньоекономічного договору №1 від 18 травня 2018р. між ТОВ "ВІНМЕД" та компанію DOSTAWCA MEDYCZNY sp. z о.о. (ul.Humanska 8/3, 00-789 Warsawa, Poland) (копія Контракту №1 від 18.05.2018р. - Доказ №11 - додається) було оформлено замовлення на 6 концентраторів кисневих медичних "NewLife Intensity 10", на підставі якого було оформлено Інвойс №002 від 18.09.2018р. (копія 1нвойсу №002 від 18.09.2018р. - Доказ №12- додається).

На підставі МД типу ІМ40ДЕ №100110/2018/330204 від 08 жовтня 2018 р. ТОВ "ВІНМЕД" було здійснено розмитнення та ввезення на територію України виробів медичного призначення, апаратура для кисневої терапії - концентратор кисневий медичний модель NewLife Intensity 10 у кількості 6 шт. виробник CAIRE Inc., країна виробник - США. Загальна вага брутто 202 кг, нетто 157,8 кг, одержувачем якого виступало ТОВ "ВІНМЕД" (, 04070, м.Київ, вул. Братська, буд. 6, оф. 301), вартість згідно Інвойсу становить 16 890 євро. (МД типу ІМ40ДЕ №100110/2018/330204 від 08 жовтня 2018 р. - Доказ №13 -додається).

Тобто, Київська митниця держмитслужби із дати ввезення на митну територію України товару, згідно МД типу ІМ40ДЕ №100110/2018/330204 від 08 жовтня 2018 р. не мала зауважень до ТОВ "ВІНМЕД", а в період епідемії по всьому світу, коли ТОВ "ВІНМЕД" було завантажене над роботою із забезпечення Держави Україна необхідними кисневими концентраторами, яких катастрофічно не вистачає і до цього часу, що підтверджується публікаціями у ЗМІ https://coronavirus.tsn.ua/u-iikarnyah-ukrayini-brakuye-kisnyu-dlya-likuvannya-hvorih-na-koronavims-poziciva-mozu-vinuvata-misceva-vlada-1657460.html (роздруківка - Доказ №14 - додається), і очевидно обсяг товарів, які ввозилися на територію України значно зросли, аж через два роки і два місяці після ввезення товару на митну територію України, посадові особи з невідомих причин розпочали безпідставні та незаконні перевірки.

Позивач наголошує на тому, що Законодавець для забезпечення балансу справедливості та законності, для забезпечення балансу неприпустимості порушень митного законодавства на рівні із обов`язком митного органу вчасно та неупереджено виконувати свої функції. обмежив - встановив строк притягнення до відповідальності за порушення митного законодавства, а саме відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 нього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Так, дата розмитнення товару згідно МД типу ІМ40ДЕ №100110/2018/330204 - 08 жовтня 2018 р., слід відзначити, що документи на підставі, яких була складена МД типу ІМ40ДЕ №100110/2018/330204 - весь час із дати її складання перебували у віданні та у розпорядженні митного органу, який виконує свої функції від імені Держави України - безперервно, а ініціювання складення оскаржуваного Протоколу та Постанови відбулося без ініціювання початку митної справи, за відсутності відповідного наказу про початок перевірки, а отже останній день строку накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, у разі наявності факту їх порушення, припав на 08 квітня 2019 р, а Постанова про порушення митних правил винесена - 24 грудня 2020 року, а тому відповідно до п. 1 та п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу про адміністративні правопорушення України, справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

Окремо слід наголосити, що зібрані Відповідачем докази, зібрані у спосіб грубого порушення вимог чинного законодавства - Митного кодексу України щодо порядку та способу їх зібрання, у той момент, коли не було ні Протоколу про порушення митних правил ні Наказу на перевірку, які є підставою для початку провадження у справі про порушення митних правил, а тому усі зібрані докази - є зібраними неправомірно, та є недопустимими доказами, на яких не може бути побудована позиція органу владних повноважень про наявність порушень, вини у діях іншої особи.

Позивач наголошує, що зазначене в оскаржуваному Протоколі від 20 листопада 2020р. та Постанові від 24 грудня 2020р. не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, на момент ввезення на митну територію України товару згідно МД типу ІМ40ДЕ №100110/2018/330204 від 08 жовтня 2018 р., ТОВ "ВІНМЕД" було і є єдиною в Україні уповноваженою особою компанії Саіrе Іnс. (США), що підтверджується Довіреністю від 29 червня 2018р. (копія Довіреності - Доказ №8).

Товар, що був ввезений на митну територію України згідно МД типу ІМ40ДЕ №100110/2018/330204 від 08 жовтня 2018 р. мав Європейський сертифікат якості від 30.08.2017 (копія Європейського сертифікату якості від 30.08.2017р. - Доказ №15 - додається), а тому відповідно до вимог ст.ст. 1, 45 ЗУ "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" ТОВ "ВІНМЕД" мало право як уповноважена особа виробника видавати Декларацію про відповідність товару, яка була надана під час розмитнення товару (копія Декларації про відповідність - Доказ №16, копія Транспортного документа CMR від 01.10.2018р. б/н - Доказ №17 - додається).

Позивач вважає, що і Протокол від 20 листопада 2020р. і Постанова від 24 грудня 2020р. винесені неправомірно, з огляду на те, що товар був випущений митними органами без будь яких зауважень як щодо оформлених документів так і щодо обсягу сплачених платежів, а у складених та оскаржуваних Протоколі від 20 листопада 2020р. та Постанові від 24 грудня 2020р. Відповідача не визначає норму, яку саме порушено Позивачем, не визначає норму, яка передбачає обов`язковість надання сертифікату, його виду, типу, що є неприпустимим у процедурі притягнення особи до відповідальності за порушення, яке не зазначено.

Надалі, слід відзначити, що Позивач - ОСОБА_1 на момент складення і Протоколу від 20 листопада 2020р. і Постанови від 24 грудня 2020р. - не є керівником ТОВ "ВІНМЕД", яке здійснювало розмитнення товарів за МД типу ІМ40ДЕ №100110/2018/330204 від 08 жовтня 2018 р. та Позивач - ОСОБА_1 - не є керівником ТОВ "ВІНМЕД" ще з 19 грудня 2019р.

А тому складений і Протокол і Постанова є неправомірними, оскільки відповідно до вимог п. 33) ч. 1 ст. 4 МК України, якою встановлено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Слід відзначити, що Відповідач як орган контролю, який очевидно з об`єктивних причин склав Протокол і Постанову про порушення митних правил по події, яка відбулася понад 2,5 роки тому, в той час як сам Митний кодекс України передбачає право притягнення до відповідальності в межах 6 місячного строку, породив неабияку колізію та склав Постанову про відповідальність, щодо особи - Позивача, яка на момент укладення такої Постанови не відповідає вимогам п. 43) ч. 1 ст. 4 МК України.

Окремо, слід відзначити про відсутність повноважень у особи, яка ініціювала процедуру притягнення Позивача до відповідальності за порушення митних правил.

Зокрема, Протокол про порушення митних правил №1791/10000/20 від 20 листопада 2020р., який в подальшому став підставою для складення Постанови від 24 грудня 2020р. був складений головним державним інспектором відділу оперативного реагування №1 (у м.Києві) управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Київської митниці Держмитслужби, ОСОБА_2 .

Достовірно відомо про те, що відносно вказаної посадової особи в провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває кримінальна справа №761/302/19 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, судовий розгляд справи призначений вже на 20.01.2021 року, (копія ухвали Шевченківського районного суду міста Києва -Доказ №18 та Відомості про справу- Доказ №19 - додається).

Відомості про кримінальне провадження № 0003103 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань ще 29 вересня 2017 року, таким чином на момент складення оскаржуваного Протоколу посадовій особі, яка склала такий протокол була вручена підозра у кримінальному провадженні №0003103.

Частиною 5 ст. 65 ЗУ "Про запобігання корупції " передбачено, що особа якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Таким чином, посадова особа ОСОБА_2 , який склав Протокол від 20 листопада 2020р. на момент складення такого Протоколу повинен був бути відсторонений від виконання повноважень на посаді, а тому дії посадової особи ОСОБА_2 , щодо складання Протоколу від 20 листопада 2020р. є неправомірними, та Постанова від 24 грудня 2020р. - є незаконною, а тому і Протокол від 20 листопада 2020р. і Постанова від 24 грудня 2020р що, складені, підлягають скасуванню.

Саме тому, 23 грудня 2020р. у зв`язку з такими обставинами Позивач зверталася до Відповідача із Клопотанням про закриття провадження у справі про порушення митних правил (копія Клопотання від 23 грудня 2020р. - Доказ №20 - додається)».

Процесуальні дії суду

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 05.02.2021.

Розгляд справи двічі переносився: на 19.02.2021 та 05.03.2021.

Присутнім у судових засіданнях представникам оголошувався склад суду та повідомлялось про право на відвід. Відводів складу суду не заявлено.

Щодо розгляду заяв, клопотань

05.03.2021 до початку судового засідання у письмовому вигляді та на початку судового засідання - усно, представником позивача заявлено клопотання щодо неналежного підтвердження повноважень представником відповідача та не допуску до участі у судовому засіданні представників Митниці, які свої повноваження підтверджують лише довіреністю.

Суд відхилив вказане клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

За змістом ч. 2 ст. 57 КАС України у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 59 КАС України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

За змістом ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 11.01.2021 розгляд даної справу було вирішено здійснювати в порядку спрощеного провадження (з викликом сторін).

За змістом п. 6 ч. 6 ст. 12, ч. 2 ст. 257 КАС України спрощене провадження призначено для розгляду справ незначної складності.

Отже, з огляду на те, що при прийнятті справи до розгляду судом було визначено дану справу як таку, що є «незначної складності», представництво у даній справі може здійснюватись фізичною особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, та діє, зокрема, на підставі довіреності.

Також, під час розгляду справи представником позивача заявлялись клопотання про залишення надано відповідачем письмового відзиву без розгляду: спочатку у зв`язку з тим, що такий відзив було надано без доказів його вручення позивачу, а в подальшому - у зв`язку з пропуском строку його подання.

Зазначені обставини матеріалами справ підтверджені.

Користуючись принципом змагальності судового процесу представник відповідача фактично озвучив викладене у письмовому відзиві безпосередньо у судовому засіданні.

Щодо заперечень відповідача

Присутній у судовому засіданні представник Митниці щодо доводів та вимог позивача заперечував повністю та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з посиланням, зокрема, на наступне.

Відповідно до ст. 193.1 Податкового кодексу України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 7 відсотків по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України медичних виробів, які відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні.

Для застосування 7 відсотків ставки податку на додану вартість (ст. 193 Податкового кодексу України), є неухильне дотримання вимог Технічних регламентів покладених на уповноваженого представника, оскільки з моменту перетину митної території України, медичні вироби стають об`єктом ринкового нагляду.

Разом із вказаною митною декларацією до митниці були надані наступні документи:

-зовнішньоекономічний договір №1 від 18.05.2018;

-інвойс 18.09.2018 № 002;

-CMR від 01.10.2018 № б/н;

-Декларація про відповідність, яка не відповідає технічному регламенту на медичні вироби від 01.10.2018;

-фото маркування.

Під час перевірки документів встановлено, що на підтвердження відповідності товарів вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою КМУ № 753 від 02.10.2013 року (далі - ТР), подана Декларація про відповідність від 01.10.2018, на товар - концентратор кисневий медичний, у кількості 6 шт., яка складена під цілковиту відповідальність уповноваженого представника, але доручення від виробника «CAIRE Inc.» (США) на уповноваженого представника не надано.

Подана до митного оформлення декларація підписана директором ТОВ «Вінмед» Лукіною Н.Ю.

Відповідно до п.13 ТР уповноважений представник - будь-яка юридична особа або фізична особа - підприємець, що є резидентом України або зареєстрована відповідно до законодавства України, що має належним чином підтверджені повноваження від виробника вчиняти юридичні дії від свого імені стосовно обов`язків виробника, встановлених ТР.

Згідно додатку 2 ТР кисневі концентратори відносяться до класу ІІа.

Для введення в обіг та/або в експлуатацію цих медичних виробів процедура оцінки відповідності передбачає залучення органу з оцінки відповідності.

Відповідно до пункту 16 ТР для нанесення знаку відповідності технічним регламентам на медичні вироби, що відносяться до класу ІІа, виробник повинен провести процедуру, визначеної в додатку 8, в поєднанні з процедурою, наведеною в додатку 5, або в поєднанні з процедурою, наведеною в додатку 6, або процедурою, наведеною в додатку 7.

Відповідно до пункту 6 додатку 5 Технічного Регламенту орган оцінки відповідності повинен нанести або забезпечити нанесення свого ідентифікаційного номера на кожен перевірений медичний виріб, а також видати сертифікат відповідності на підставі проведених випробувань.

З декларації про відповідність від 01.10.2018, яка складена директором ОСОБА_1 , наданої до митного оформлення вбачається, що цей документ виданий з порушенням порядку проведення процедури відповідності, передбаченої у додатку 5 до ТР, оскільки орган з оцінки відповідності для проходження процедури оцінки відповідності не залучався. Про що свідчить відсутність в декларації про відповідність посилання на номер сертифікату про відповідність та ідентифікаційного коду органу оцінки відповідності.

Згідно маркування на виробі знак відповідності технічному регламенту не містить позначення щодо ідентифікаційного коду органу оцінки відповідності та не зазначено серії виробу.

Таким чином, декларація про відповідність вимогам ТР була складена безпідставно. Відповідність кисневих концентраторів вимогам технічному регламенту не доведена встановленими процедурами.

До митного оформлення для підтвердження законності застосування ставки 7 відсотків податку на додану вартість сертифікату відповідності органу оцінки відповідності не надано, відповідно до графи 44 МД в електронному вигляді код типу документів 002 (Сертифікат відповідності Certificate of Conformity) не додано.

Згідно облікової картки від 16.08.2020 громадянка ОСОБА_1 значиться головним бухгалтером ТОВ «ВІНМЕД» на неодноразові виклики для забезпечення свого права на захист та надання пояснень до Митниці не з`явилась.

На запити від 07.05.2020 та від 26.06.2020 Митниці ТОВ «ВІНМЕД» листами від 18.05.2020 та від 28.07.2020 будь-яких підтверджуючих документів про орган оцінки відповідності, який мав проводити процедуру оцінки відповідності товарів на відповідність вимогам технічних регламентів не надав.

Листом від 03.07.2020 органом з оцінки відповідності ДМ «УМЦС» повідомлено Митницю про те, що сертифікат про відповідність від 22.12.2018 на «концентратор кисневий медичний» видавався 22.12.2018 року, тобто оцінка відповідності даних виробів була проведена після митного оформлення за МД від 18.10.2018.

Саме не надання уповноваженим представником підтверджуючих документів в тому числі під час митного оформлення, а саме - сертифікату про відповідність свідчить про порушення процедури визначеної Технічним регламентом та не дає право застосування ставки ПДВ у розмірі 7 відсотків.

Отже, не підтвердженим уповноваженим представником виробника ввезено на митну територію України товар - концентратори кисневі медичні, які містять неправдиві відомості щодо відповідності вимогам Технічного регламенту медичних виробів та введення виробу в обіг, що призвело до неправомірного звільнення від сплати митних платежів.

Згідно наданих пояснень від 29.05.2020 декларанта ОСОБА_3 оформлення вантажу було проведено згідно договору від 08.06.2018, відповідно до п. 5.5 якого за достовірність наданих до митного оформлення документів несе замовник.

Таким чином, відповідач вважає, що в діях керівника ТОВ «ВІНМЕД» ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, а саме надання до митного оформлення безпідставно виданої Декларації про відповідність від 01.10.2018, яка видається під цілковиту відповідальність виробника на підставі сертифікату відповідності про проведення відповідних випробувань, що призвело до неправомірного застосування ставки ПДВ у розмірі 7 відсотків, яким відповідно до законів України обкладаються товари медичного призначення під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту.

У зв`язку з вчиненням дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів у повному розмірі за ставкою ПДВ у розмірі 20 %, посадовою особою Митниці відносно керівника ТОВ «ВІНМЕД» ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил від 20.11.2020 за ознаками ст. 485 Митного кодексу України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі митної декларації № 100110/2018/330204 від 08.10.2018, яка була складена директором ТОВ «Вінмед» ОСОБА_1 , було здійснено розмитнення та ввезення на територію України виробів медичного призначення, апаратура для кисневої терапії - концентратор кисневий медичний модель NewLife Intensity 10 у кількості 6 шт. виробник CAIRE Inc., країна виробник - США. Загальна вага брутто 202 кг, нетто 157,8 кг, одержувачем якого виступало ТОВ "Вінмед", вартість згідно інвойсу становить 16 890 євро.

20.11.2020 головним державним інспектором відділу оперативного реагування №1 (у м. Києві) управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Київської митниці Держмитслужби, Данильченком Дмитром Костянтиновичем, було винесено протокол про порушення митних правил № 1791/10000/20.

24.12.2020 Митницею за результатами розгляду протоколу № 1791/10000/20 від 20.11.2020 щодо ОСОБА_1 , колишнього директора ТОВ «Вінмед», винесено постанову про порушення митних правил № 1791/10000/20, якою: ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України (далі - МК України) та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 212 727,13 грн.

При винесенні вказаних протоколу та постанови митний орган керувався тим, що під час перевірки з`ясовано, що під час митного оформлення представником ТОВ «Вінмед» не було надано сертифікату про відповідність, чим порушено процедуру, визначену Технічним регламентом, та не дає право для застосування ставки ПДВ у розмірі 7 відсотків.

Вважаючи, що не підтвердженим уповноваженим представником виробника ввезено на митну територію України товар - концентратори кисневі медичні, які містять неправдиві відомості щодо відповідності вимогам Технічного регламенту медичних виробів та введення виробу в обіг, що призвело до неправомірного звільнення від сплати митних платежів, уповноваженими особами митного органу було винесено протокол та постанову, що наразі є предметом оскарження.

При цьому датою виявлення порушення митних правил Митниця вважає 09.07.02020 - коли нею було отримано листа ДП «УМЦС», якою Митницю було повідомлено про те, що оцінка відповідності виробів була проведена після митного оформлення за митною декларацією від 18.10.2018.

Отже, митний орган доводить, що відповідність кисневих концентраторів вимогам технічному регламенту не підтверджена встановленими процедурами, а позивач запевняє по-перше у належному здійсненні всіх необхідних процедур (в тому числі наявності необхідних сертифікатів), а також звертає увагу на ряд процедурних порушень (щодо строку, повноважень особи, яка винесла протокол тощо), допущених митним органом при складанні оскаржених протоколу та постанови.

Мотиви суду

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом ч. 1 ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Відповідно до ч. 6 цієї статті перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому КАС України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що матеріали справи не дають достатніх підстав для обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для притягнення позивача до відповідальності за ст. 485 МК України.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється

За логікою митного органу, датою виявлення спірного порушення митних правил у даному випадку є 09.07.2020 - день отримання листа державного підприємства «Український медичний центр сертифікації».

Проте доводів та доказів щодо дат звернення до відповідного органу та вжиття заходів щодо своєчасності надання ним відповіді у межах встановлених термінів, митним органом не надано.

Суд вважає, що використана у ст. 467 МК України сентенція «з дня виявлення правопорушення» не може тлумачитись широко. Вбачається, що диспозиція цієї статті спрямована на конкретні, досить стислі строки накладення адміністративних стягнень, зупинення таких строків допускається виключно на час розгляду таких справ судом, а поновлення чи продовження взагалі не передбачено.

З огляду на вказане суд вважає, що винесення оскарженої постанови про порушення митних правил через два роки після здійснення декларування, за умови відсутності достеменних доказів які б переконливо свідчили про те, що раніше виявити відповідне правопорушення було абсолютно неможливо, не відповідає вимогам закону. При цьому, враховується, що суд не може грунтувати своє рішення на припущеннях

Разом з тим, митним органом не надано чітких пояснень щодо ситуації, яка склалась з особою, яка склала оскаржений протокол (головного державного інспектора відділу оперативного реагування № 1 (у м. Києві) управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Митниці Данильченко Д.К.).

Так, за твердженнями позивача, відповідній посадовій особі на момент складення оскаржуваного протоколу була вручена підозра у кримінальному провадженні, за ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України («прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою»).

Доводів на спростування такої інформації Митницею не вказано. Отже, в цій частині є переконливими твердження позивача.

Разом з тим, згідно з ч. 5 ст. 65 ЗУ "Про запобігання корупції" особа якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Пояснень щодо наявності/відсутності пред`явлення ОСОБА_2 підозри та застосування/незастосування до нього вимог ч. 5 ст. 65 ЗУ "Про запобігання корупції" митним органом не надано.

Враховуючи, що протокол про порушення митних правил фактично є доказом, який фіксує відповідне порушення, складання такого протоколу особою, яка не мала на те відповідних повноважень створює дефект відповідного доказу.

Щодо відповідність кисневих концентраторів вимогам технічному регламенту, то в судовому засіданні досліджено, зокрема, надані позивачем:

- сертифікат ЄС схвалення повної системи забезпечення якості Додатку 2, за винятком розділу 4 Директиви № 93/42ЕЕС про медичні вироби (щодо медичних виробів) для виробів 3, виданий компанією GMED від 30.08.2017, дата набрання чинності з 01.08.2017 до 31.08.2020 (з перекладом тексту від 17.02.2021);

- сертифікат ЄС схвалення повної системи забезпечення якості Додатку 2, за винятком розділу 4 Директиви №9 3/42ЕЕС про медичні вироби (щодо медичних виробів) для виробів 3, виданий компанією GMED від 27.03.2019 дата набрання чинності з 27.03.2019 до 31.08.2020 (з перекладом тексту від 17.02.2021);

- сертифікат ЄС схвалення повної системи забезпечення якості Додатку 2, за винятком розділу 4 Директиви № 93/42ЕЕС про медичні вироби (щодо медичних виробів) для виробів 3, виданий компанією GMED 27.04.2020, дата набрання чинності 27.04.2020 по 26.05.2024 (з перекладом тексту від 17.02.2021).

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 3, ст. 45 ЗУ "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" щодо пріоритетності застосування вимог міжнародних договорів та визнання документів про відповідність вимогам технічних регламентів, що проведеної в інших державах на момент ввезення на митну територію України та заповнення електронної митної декларації, вбачаються переконливими доводи позивача, що для застосування ставки податку у розмірі 7 %, не потребується проведення оцінки відповідності за національними стандартами та технічними регламентами, а потрібен документ - гарантія особи виробника чи уповноваженої виробником особи, що такі вироби відповідають національним стандартам.

Матеріалами справи доведено наявність у ТОВ «Віндмед» відповідних документів, в тому числі на момент митного оформлення.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем не доведено (в тому числі належними та допустимими доказами) правомірність прийняття оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил № 1791/10000/20 від 24.12.2020.

При цьому, в частині посилань позивача на те, що на час винесення оскаржених постанови та протоколу ОСОБА_1 вже не займала посаду директора ТОВ «Вінмед», то вони субсидіарно (проте критично) приймається судом до уваги, оскільки згідно з п. 43 ч.1 ст. 4 МК України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Митне законодавство не передбачає, що у разі звільнення керівник підприємства не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення митних правил. Вбачається, що наявність такої правової норми, могла б зумовити певні зловживання.

Суд бере до уваги, що згідно з вимогами ч. 3 ст. 288 КАС України постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

При розгляді скарги на постанову про накладення стягнення у справі про порушення митних правил адміністративним судом, мають бути враховані особливості, встановлені Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП).

Так, відповідно до вимог п.п. 1-3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню за наведених підстав.

Разом з тим, щодо обраного позивачем способу захисту порушених прав в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування протоколу про порушення митних правил № 1791/10000/20 від 20.11.2020, то суд звертає увагу на наступне.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вбачається, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10.07.2020 у справі № 420/647/19 (провадження № К/9901/32880/19) викладено правову позицію за змістом якої сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень КУпАП, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його протиправним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Подібна правова позиція висловлювалась Верховним Судом неодноразово (наприклад, аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.03.2019 у справі № 199/7360/17 (2-а/199/252/17)), та є сталою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині позовних вимог позивача про скасування протоколу про порушення митних правил.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 14, 22, 72-79, 76-77, 211, 241-246, 250, 255, 286, 295, 297 КАС України, ст.ст. 458, 467, 485, 489 Митного кодексу України, ст.ст. 247, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил

№ 1791/10000/20 від 24.12.2020, винесену Київською митницею Держмитслужби, про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Закрити справу про порушення митних правил № 1791/10000/20 за ст. 485 Митного кодексу України відносно ОСОБА_1 .

У частині вимог про визнання протиправним та скасування протоколу про порушення митних правил № 1791/10000/20 від 20.11.2020, винесеного головним державним інспектором відділу оперативного реагування № 1 (у м. Києві) управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Митниці, ОСОБА_2 , провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. Л. Зуєвич