Справа № 629/884/21
Суддя: Смірнова Н. А.
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/884/21
Провадження№2-а/629/11/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Кремінь М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі м.Лозова Харківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Солонини Дмитра Сергійовича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом та уточненим позовом до старшого сержанта Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Солонини Дмитра Сергійовича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову зазначив, що 12 січня 2021 року старшим сержантом Лозівського ВП ГУНП в Харківській області Солониною Д.С. відносно нього винесена постанова серії БАА № 806171 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. В постанові зазначено, що 12 січня 2021 року о 18-50 годині він керував транспортним засобом марки ВАЗ 21043 з номерним знаком НОМЕР_1 , в якого був відсутній бризковик, а також не горів задній правий габаритний вогонь, чим порушено вимоги п.31.4.3 ПДР України. Дану постанову вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки відповідач при її складанні допустив грубі порушення та не дослідив усі обставини справи. Вказав, що повідомляв працівнику поліції, що у зв`язку з нерівністю дороги у його автомобіля був відламаний бризковик, виправити який в дорозі не мав можливості, адже були відламані його кріплення, а технічний огляд автомобіля не проводитися прямо на дорозі. Йому не було пояснена причина зупинення, а зупинка автомобіля з метою проведення технічного огляду на дорозі є незаконною. Такі дії інспектора вважає перевищенням влади і службових повноважень. Висновки інспектора ґрунтуються лише на припущеннях, без об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Під час складення постанови працівник поліції не вказав в постанові в якості додатків будь-яких доказів до постанови, не зазначив жодних відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото або відеозапис (якщо такий здійснювався). Крім того, йому, як водію, не були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП. Адміністративне правопорушення ним не вчинялося. Постанова ним не підписувалася, оскільки працівник поліції не надав йому такої можливості. Не містить постанова і посилання на дослідження обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність, які повинні бути враховані органом, уповноваженим розглядати справи про адміністративне правопорушення. Інспектор не надав другий екземпляр постанови. Про існування оскаржуваної постанови стало відомо лише 19.02.2021 року, коли отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2021 року. На підставі викладеного, просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАА №806171 від 12.01.2021 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, закрити справу відносно нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім цього, просив поновити йому строк для оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду телефонограму про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою старшого сержанта Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Солонини Д.С. серії БАА № 806171 від 12.01.2021 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки 12.01.2021 року о 17:48 годині ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 без бризговика, не горів задній габаритний вогонь в темну пору доби, чим порушив п.31.4.3 «а» ПДР України.

Щодо порядку та процедури винесення постанови про адміністративне правопорушення, то вказане регулюється нормами ст.ст.254, 258, 276, 283 КУпАП України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від07.11.2015р.за №1395 (далі-Інструкція №1395).

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до положень ст.222КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, зокрема за порушення приписів ч.1 ст.121 КУпАП.

А тому, судом встановлено, що відповідач мав право розглядати справу про адміністративне правопорушення визначене ч.1 ст.121 КУпАП.

Як вбачається зі змісту постанови, позивач (водій), керував транспортним засобом, в якого був відсутній бризговик, не горів задній габаритний вогонь в темну пору доби, чим порушив п.31.4.3 «а» ПДР керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних норм і стандартів.

Згідно з ч.1 ст.121 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, зі змінами.

Відповідно до п.31.4.3 «а» Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме якщо зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Згідно п.31.5 Правил дорожнього руху в разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За змістом ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас у матеріалах справи відсутні докази, передбачені ст.72 КАС України та ст.251 КУпАП, на підтвердження правомірності постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, тобто відповідачем по справі не було виконано свого обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, а позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

З листа т.в.о.начальника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області від 29.04.2021 року за №6263/11986/01/20-2021 вбачається, що надати відеозапис з нагрудної камери №672, вказаній в постанові БАА №1026 неможливо, у зв`язку з видаленням після 30 діб зберігання з серверу зберігання відеозаписів, так як згідно п.4 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису відеозапис не використовується в процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності.

Ненадання відповідачем відеозапису з нагрудної камери унеможливлює встановлення судом дотримання установленої законом процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, в той час як позивач наполягає на тому, що таку процедуру відповідачем було порушено.

Працівники поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак до суду належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення надано не було.

Також, відповідачем не спростовані твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Належних та допустимих доказів, які б свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, відповідачем не надано.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 22.03.2018 р. по справі № 191/1019/17, від 10.05.2018 р. по справі № 562/199/17, від 31.07.2018 р. по справі № 342/664/17, від 08.11.2018 р. по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 р. по справі № 524/5536/17, від 12.12.2018 р. по справі № 537/744/17.

Фактично матеріали справи про адміністративне правопорушення складаються лише з оскаржуваної постанови.

Оскільки відповідач не подав суду доказів, то суд при розгляді даного позову виходить з того, що докази події та докази порушення водієм ПДР відсутні. Таким чином, при розгляді даного позову суд виходить з того, що посадова особа, яка притягла позивача до адміністративної відповідальності, не виконала вимоги закону щодо збирання доказів, фіксування доказами адміністративного порушення, доведення складу та події адміністративного правопорушення.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення у постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Як передбачено ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Об`єктивних доказів, які б з достовірністю підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суду не надано, досліджені судом докази не дають можливості «поза розумним сумнівом» зробити однозначний висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем не підтверджено належними і допустимими доказами самого факту порушення позивачем п. 31.4.7 «а» ПДР України і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися такою, що відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню.

В адміністративному позові не міститься вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат по справі.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій власний розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ч.1 ст.139 КАС України , якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст. 121, 251, 268, 280 КУпАП, ст.ст. 77, 79, 243, 245, 246, 255, 286, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого сержанта Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Солонини Дмитра Сергійовича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії БАА № 806171 від 12.01.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Учасники справи можуть ознайомитись текстом судового рішенням, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Волоконівки, Волоконівського району, Бєлгородської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Київським РВ ХМУУМВС України в Харківській області 26 грудня 1997 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - старший сержант Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Солонина Дмитро Сергійович, робоча адреса: м.Лозова, Харківська область, вул.Ярослава Мудрого, буд.7.

Суддя Н.А.Смірнова