Справа № 320/10214/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року № 320/10214/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату з 01.01.2014 по 02.08.2014 ОСОБА_1 доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому у зоні посиленого радіологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати у відповідності до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796- XII;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячної доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому у зоні посиленого радіологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати (згідно Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік) за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 включно, відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи IV категорії, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, та щомісячну доплату, як непрацюючий пенсіонер до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення.

Крім того, позивач дізнався, що не нараховувалась щомісячна доплата, як непрацюючому пенсіонеру до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановлена ч. 2 ст. 39 цього Закону за період з 01.04.2014 по 02.08.2014.

Позивач вказує, що прикінцевими положеннями Закону України "Про державний бюджет на 2014 рік" від 16.01.2014 року №719-VII (далі - Закон №719-VII) не визначено будь-яких обмежень щодо застосування положень ст. 39 Закону №796-ХІІ. Лише Законом України від 31.07.2014 №1622 "Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет на 2014 рік", який набрав чинності 03.08.2014, розділ Прикінцеві положення Закону №719-VII доповнено п. 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Тому з 01.01.2014 по 02.08.2014 позивач має право на доплату до пенсії у розмірі, який встановлено ст. 39 Закону №796-ХІІ у редакції, яка діяла на момент виникнення права на отримання пенсії та доплати на неї.

18.03.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позову не визнав, просив відмовити в задоволенні позову повністю. Зазначив, що нова редакція ст. 39 Закону №796-ХІІ, що почав діяти з 01.01.2015 не містить норму, яка б передбачала доплату до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Зазначив, що відповідні ат плати здійснюються відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1210. Додатково наголосив на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Таращанським PB ГУ МВС України в Київській області 22.01.2002, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області.

Позивач має статус громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю у 1986-1992 роках, 4-ї категорії, що підтверджується посвідченням від 26.11.1993 серії НОМЕР_2 .

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області від 25.08.2020 №820, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 з 26.04.1986 по даний час.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів Української PCP «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.07.1991 №106, АДРЕСА_1 належить до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії та доплат за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, однак у відповідь отримав лист від 20.09.2020 №6975-10640/М-02/8-1000/20 в якому вказано, що положення ст.ст. 39 Закону №796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на поточний рік.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся за захистом своїх прав з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'' (далі - Закон №796- XII), чинних на момент виникнення спірних правовідносин, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ст. 39 Закону №796-ХІІ громадянам, які працюють у зоні відчуження, встановлюється доплата у порядку і розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст. 39 Закону №796-ХІІ, чинною на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення в зоні посиленого радіоекологічного контролю, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті, тобто на 1 мінімальну заробітну плати.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011 №3491-VI (далі - Закон №3491-VI) розділ VII Прикінцеві положення Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" доповнено п. 4, яким встановлено, зокрема, що у 2011 році норми і положення ст. 39 Закону №796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік (положення пункту 4 розділу VII визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011).

Відтак, Законом №3491-VI Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені ст. 39 Закону №796-ХІІ, розміри доплат до пенсії.

На виконання п. 7 Закону №3491-VI 06.07.2011 Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» №745, яка набрала чинності з 23.07.2011, п. 1 і З якої визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою.

Постановою Кабінету Міністрів України №1210 був затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У подальшому, п. З Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" від 22.12.2011 №4282-УІ (набрав чинності 01.01.2012), п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 06.12.2012 №5515-У! (набрав чинності 01.01.2013), установлено, що норми і положення ст. 39 Закону №796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у 2012 та 2013 роках виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Згідно з абз. 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2012 від 25.01.2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

З правового аналізу вказаних Законів та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та роз`яснень Конституційного Суду України випливає, що в період з 23.07.2011 по 31.12.2013 визначення порядку та розмірів виплат вказаним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Однак з 01.01.2014 Законом України від 16.01.2014 №719-УІІ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (далі - Закон №719-УІІ) не передбачено жодних змін чи обмежень виплати доплат, встановлених ст. 39 Закону №796-ХІІ. Чинним залишався й Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Порядок).

Враховуючи принцип пріоритетності Закону №796-ХІІ над підзаконним нормативно-правовим актом - Порядком, з 01.01.2014 нарахування та виплата доплат до пенсії, повинно було здійснюватись у розмірі та на підставі ст.39 Закону №796-ХІІ.

Законом України від 31.07.2014 №1622-УІІ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набрав чинності 03.08.2014, розділ Прикінцеві положення Закону №719-VII доповнено пунктом 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення ст. 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону №796-ХІІ

застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2014 рік.

Згідно зі ст. З Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

З 03.08.2014 Законом №796-ХІІ Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені ст. 39 Закону №796-ХІІ, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, в період з 01.01.2014 по 02.08.2014 року відповідач повинен нараховувати та виплачувати доплати позивачу в розмірі, визначеному ст. 39 Закону №796-ХІІ, а не Порядком.

Така правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Верховного Суду України від 26.04.2016 (справа №285/4300/14-а) та Верховного Суду від 21.02.2018 (справа №619/2262/17).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 р. №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», АДРЕСА_1 є зоною посиленого радіоекологічного контролю.

З відкритих даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань встановлено, що позивач в період з 01.01.2014 по

02.08.2014 не здійснював підприємницьку діяльність.

Крім того, у випадку працевлаштування позивача і отримання ним заробітної плати, тобто будучи працюючим у період з 01.01.2014 по 02.08.2014, у відповідача мала би бути відповідна інформація про здійснення виплат ним, чи щодо нього єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування для зарахування відповідного періоду до страхового стажу позивача. Однак, відповідач не надав суду доказів та інформації, про те що позивач працювала у відповідний період часу.

З матеріалів справи вбачається, що всупереч вказаному, відповідачем в період з

01.01.2014 по 02.08.2014 здійснювалася виплата основної та додаткової пенсії, а також доплати за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, позивачу у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, що на переконання суду є протиправним.

Щодо твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Крім того, нормами КАС України передбачено можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Системний аналіз даної статті дає підстави для висновку, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини; без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

Оскільки, судом встановлено, що виплата позивачу пенсії у меншому розмірі за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 є наслідком протиправних дій суб`єкта владних повноважень - ГУ ПФУ у Київській області, то відповідно до спірних правовідносин має застосовується друга умова - виплата пенсії за минулий час без обмеження строку.

Таким чином, право позивача на отримання пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань, тому адміністративний позов, що стосується пенсійних виплат, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.01.2021 у справі №52/5018/2020.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своєї бездіяльності, належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав, а позивач в свою чергу навів законні й обґрунтовані підстави для перерахунку пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. що підтверджується квитанцією №83 від 26.09.2020.

Таким чином, на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір у розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242- 246, 250, 251, 255, 295, 297, 382 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у здійсненні перерахунку та виплати з 01.01.2014 по 02.08.2014 ОСОБА_1 доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати у відповідності до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) перерахунок та виплату щомісячної доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати (згідно Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік) за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 включно, відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждапим внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.