Справа № 392/3/21
Суддя: Бадердінова А. В.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 392/3/21
Провадження № 2-а/392/27/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Бадердінової А.В., секретар судових засідань - Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мала Виска, за правилами спрощеного позовного провадження, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №194842 від 18.12.2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати постанову БАА №194842 від 18.12.2020 року начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області Залєвського Олександра Миколайовича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, відносно нього протиправною, скасувати та закрити справу, також просить визнати дії начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області Залєвського Олександра Миколайовича щодо складення акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 19.12.2020 року, складений на автомобіль Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , незаконними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 18.12.2020 року перебував біля магазину Авілона по вул. Шевченка, 5 в м. Мала Виска, де в нього з братом ОСОБА_2 була призначена зустріч близько 20:00 год., який приїхав на вказане місце на автомобілі Volkswagen Passat B6 державний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу. До позивача підійшов працівник поліції та склав відносно нього постанову серії БАА № 194842 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі стосовно керування транспортним засобом за ч. 1 ст. 126 КУпАП України, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена карта»).

Також працівником поліції Залевським О.М. було прийнято рішення стосовного автомобіля позивача про затримання його і доставку на штраф майданчик з Малої Виски до м. Кропивницького. 19.12.2020 року о 01 год. 25 хв. було складено акт огляду тимчасового затримання транспортного засобу. При складані вказаного акта позивач не був присутній.

Постанову і акт вилучення позивач отримав 19.12.2020 року в черговій частині сектору патрульної поліції в м. Мала Виска, Новоукраїнський район, Кіровоградська область.

Позивач зазначає в позові, що акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 19.12.2020 року не містить відомості про те, що позивач від 18.12.2020 року керував транспортним засобом або експлуатував його. Навпаки зазначено, що огляд транспортного засобу було здійснено працівником поліції біля супермаркету Авілона, без присутності позивача, в присутності двох свідків, яких по телефону викликали самі працівники патрульної поліції, тобто не під час керування чи експлуатації позивачем транспортного засобу на вулично - дорожній мережі, тому доставлення працівниками поліції тимчасово затриманого транспортного засобу на зберігання на спеціальний майданчик, відбулося у порушення частин третьої та четвертої статті 265-2 КУпАП.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.01.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2021 року замінено відповідача по справі з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції на належного відповідача Головне управління національної поліції в Кіровоградській області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, подав заяву зареєстровану судом 28.04.2021 року за вх.№3914/21 про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача ГУНП в Кіровоградській області Іванець Д. який діє на підставі довіреності №16/01/17-2021 від 11.01.2021 року на адресу суду надіслав відзив зареєстрований судом 31.03.2021 року за вх. № 2913/21 в якому вказує, що 18.12.2020 начальник сектору реагування патрульної поліції №3 Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області Залевським О.М. винесено постанову серії БАА №194842 від 18.12.2020 року за порушення ч. 1 ст.126 КУпАП та складено акт огляду та тимчасово затримано транспортний засіб відповідно до п.2.1. ПДР України. Вважає, що в оскаржуваній постанові чітко вказана суть порушення чинних ПДР та постанова складена у відповідності до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395. Відповідно до ст.283 КУпАП оскаржувана постанова містить всі вимоги зазначені КУпАП. Позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволені позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 18 грудня 2020 року начальником сектору реагування патрульної поліції №3 Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області Залевським О.М., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №194842, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 18 грудня 2020 року о 19:00 год., керував транспортним засобом Volkswagen Passat B6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , без посвідчення на право керування транспортним засобом та не мав дійсного полісу обов`язкого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 а, ґ Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеною постановою поліцейського, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування. Вказує на відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки він не керував вказаним у постанові транспортним засобом тому і будь які документи відмовився надавати поліцейському для перевірки, проте так як вказаним автомобілем керував його брат ОСОБА_2 , та відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху саме він надав поліцейському для перевірки всі документи, зазначені в п.2.1 Правил дорожнього руху, в тому числі і поліс обов`язкого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. До матеріалів справи позивач додав копію водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , копії оскаржуваної постанови та акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Відповідно до ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України регулюється Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України та іншими нормативними актами.

Згідно з пунктом 1.1. Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідност.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.2.1 а, ґ Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з п. п «а» п.2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.ПДР.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частина 1 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 даної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог пункту 2.1 а, ґ Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Позивач в позові вказує, що правил дорожнього руху не порушував - так як 18.12.2020 року близько 20.00 год. не керував автомобілем Volkswagen Passat B6, державний номер НОМЕР_1 , а відтак не міг пред`явити документи на вимогу працівників поліції. Вказані документи пред`явив його брат ОСОБА_2 , який керував вказаним автомобілем.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області у судове засідання не з`явився, подав відзив на позов, разом з цим, доказів (пояснень свідків, відео доказів або інших відомостей) необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху не надав, як і не надав доказів на спростування доводів позивача.

Таким чином, вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП не підтверджується жодним доказом.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення у постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Враховуючи вище викладене та презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності. Такий висновок міститься і в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року, справа №463/1352/16-а.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Оскільки в розпорядженні суду відсутні докази, які спростовують твердження позивача про те, що він не порушував вимоги Правил дорожнього руху, за таких обставин порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18 грудня 2020 року серії БАА № 194842 начальника СРПП №3 Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області Залєвського О.М. за частиною 1 статті 126 КУпАП та накладенням стягнення у виді штрафу 425 гривень.

Разом з тим, щодо визнання незаконною постанови серії БАА № 194842 від 18.12.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, то в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки визнання дій неправомірними у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду у передбачених ст.221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом також відзначається, що статтею 5 КАС України визначені можливі способи захисту прав, свобод або законних інтересів особи, що звертається до адміністративного суду, даний перелік не є вичерпним. При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Заявляючи у позові про визнання дій начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області Залєвського О.М. щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 19.12.2020 року, складений на автомобіль Volkswagen Passat B6, державний номер НОМЕР_1 , незаконними, позивач не обґрунтовує таких вимог з посиланням на ті нормативні положення, що, на його думку, були порушені суб`єктом владних повноважень. При цьому позивач не зазначає, в чому саме полягають порушення його прав з боку відповідача в рамках відповідної справи про адміністративне правопорушення з урахуванням факту оскарження самої постанови по суті.

Крім того, судом відзначається, що позивач оскаржує постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, разом з тим, як вбачається з копії акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 19.12.2020 року - огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у зв`язку з ч.1 ст.130 КУпАП, а не ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладеного, позовна вимога про визнання дій начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області Залєвського О.М. щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 19.12.2020 року, складеного на автомобіль Volkswagen Passat B6, державний номер НОМЕР_1 , не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., що підтверджується відповідною квитанцією.

З урахуванням зазначених процесуальних норм сплачений позивачем судовий збір у вказаній сумі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 20, 72, 77, 90, 132 - 134, 242, 244 - 246, 257 - 263, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову серії БАА №194842 від 18 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. - скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок ) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

-позивач - ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

-відповідач - Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, місце знаходження: місто Кропивницький, вулиця В.Чміленка, 41, .

Головуючий Альона Володимирівна Бадердінова

суддя