Справа № 640/25071/20
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Василенка Я.М,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2021 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду, третя особа - суддя Верховного Суду Ємець Олександр Петрович про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- скасувати наказ керівника апарату О. Булки від 15 вересня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади помічника судді патронатної служби управління забезпечення роботи другої судової палати секретаріату Касаційного кримінального суду з 15 вересня 2020 року відповідно до підстав припинення трудового договору, передбачених іншими законами (пункт 9 частини першої статі 36 Кодексу законів про працю України) та подання судді;

- зобов`язати керівника апарату поновити ОСОБА_1 на посаді помічника судді патронатної служби управління забезпечення роботи другої судової палати секретаріату Касаційного кримінального суду;

- зобов`язати керівника апарату надати ОСОБА_1 щорічну основну відпустку та відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;

- стягнути з Верховного Суду на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 15 вересня 2020 року і до дня поновлення на посаді.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що наказом тимчасово виконуючого обов`язки керівника апарату Верховного Суду від 15.12.2017 № 501-к позивача, за поданням судді, призначено на посаду помічника судді патронатної служби управління забезпечення першої судової палати секретаріату Касаційного кримінального суду на час виконання Стороженком С.О. повноважень судді Верховного Суду у Касаційному кримінальному суді.

02.12.2019 на підставі наказу керівника апарату Верховного Суду № 3632-к позивача, за поданням судді, переведено на посаду помічника судді патронатної служби управління забезпечення другої судової палати секретаріату Касаційного кримінального суду на час виконання Ємцем О.П. повноважень судді Верховного Суду у Касаційному кримінальному суді.

Відповідно до листка непрацездатності серії АЛА № 012419 позивач перебувала на лікарняному у зв`язку з вагітністю і пологами до 14.09.2020.

11.09.2020 на ім`я керівника апарату Верховного Суду позивачем була подана заява про надання їй частини щорічної основної оплачуваної відпустки: з 12.09.2020 тривалістю 12 календарних днів (за період роботи 2017-2018 pp.), з 28.09.2020 тривалістю 10 календарних днів (за період роботи 2018-2019 pp.), щорічної основної та додаткової відпустки з 08.10.2020 (за період роботи 2019-2020 pp.) та заяву про надання відпустки для догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначені заяви Верховним Судом отримано 14.09.2020.

Листами Верховного Суду за № 1/0/161-20, № 2274/0/2-20 повідомлено позивача про необхідність оформлення заяв у відповідності до вимог законодавства з огляду на те, що вони в силу підпорядкованості працівника патронатної служби, повинні бути погоджені з безпосереднім керівником (суддею).

Крім того, відповідачем було зазначено, що бажаний період надання щорічної відпустки з 12.09.2020 припадає на період тимчасової непрацездатності заявниці (до 14.09.2020), а заява про надання соціальної відпустки не містить бажаної дати її початку.

15.09.2020 суддею Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду Ємець О.П. внесено керівнику апарату Верховного суду подання про звільнення позивача.

На підставі зазначеного подання судді, відповідно до підстав припинення трудового договору, передбачених іншими законами (пункт 9 частини першої статті 36 КЗпП України), керівником апарату Верховного суду видано наказ від 15.09.2020 року № 2361-к про звільнення позивача із займаної посади.

Вважаючи постановлення наказу про звільнення без надання відпусток протиправним, ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що звільнення позивача було здійснене на підставі спеціального нормативно-правового акту (Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та Положення про помічника судді, затвердженого Рішенням Ради суддів України № 21 від 18.05.2018), з дотриманням трудових і соціальних гарантій, визначених Кодексом законів про працю України, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 3 ст. 179 Кодексу законів про працю України, за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 3 ст. 184 Кодексу законів про працю України, звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Обов`язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Частиною 1 статті 92 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ (далі - Закон № 889-VІІІ) посаду помічника судді віднесено до посад патронатної служби.

Частиною 4 ст. 92 Закону № 889-VІІІ визначено, що на працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про працю, крім статей 39 1, 41 - 43 1, 49 2 та частини третьої статті 184 Кодексу законів про працю України.

Особливості патронатної служби в судах, органах та установах системи правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів.

Статтею 157 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника (помічників) судді, затвердженим Радою суддів України.

Помічником судді може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту і вільно володіє державною мовою. Помічники суддів Верховного Суду повинні також мати стаж професійної діяльності у сфері права не менше трьох років.

Судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Помічники суддів з питань підготовки справ до розгляду підзвітні лише відповідному судді.

Відповідно до п. 5 Положення про помічника судді, затвердженого Рішенням Ради суддів України № 21 від 18.05.2018 (далі - Положення про помічника судді), помічник судді у своїй роботі керується Конституцією, законом «Про судоустрій і статус суддів», ст. 92 закону «Про державну службу», відповідними процесуальними кодексами, іншими законами та нормативно-правовими актами, Правилами поведінки працівника суду, рішеннями зборів суддів відповідного суду, інструкцією з діловодства суду, правилами внутрішнього трудового розпорядку суду, цим положенням, а також посадовою інструкцією.

Пунктом 7 Положення про помічника судді визначено, що судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Згідно з п. 12 Положення про помічника судді, помічник судді може бути звільнений з посади за наказом керівника апарату суду в порядку, визначеному законодавством про працю, на підставі або заяви про звільнення за власним бажанням, або за поданням судді, у тому числі у зв`язку з дискредитацією помічника судді (вчинення такого проступку помічником, що підриває довіру та авторитет судової влади, суду та/або конкретного судді в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби як помічника судді), або у випадках, визначених п.11 цього положення чи в порядку врегулювання конфлікту інтересів згідно із законодавством.

Відповідно до п. 18 Положення про помічника судді, щорічні відпустки помічнику судді надаються в порядку, встановленому Кодексом законів про працю України та Законом України «Про відпустки», за його письмовою заявою, погодженою з безпосереднім керівником.

Графік відпусток помічників суддів включається до графіка відпусток працівників апарату суду й затверджується керівником апарату суду.

Помічник судді зобов`язаний подавати заяву про надання йому щорічної відпустки, погодженої з суддею, не пізніше як за 2 тижні до встановленого графіком терміну.

Як вбачається з графіку відпусток працівників секретаріату Касаційного кримінального суду та структурних підрозділів апарату Верховного Суду, які здійснюють організаційне забезпечення діяльності кримінального суду у 2020 році, затвердженого керівником апарату Верховного суду, позивач виявила бажання використати відпустки у березні-квітні 2020 року.

Заява позивача про внесення змін до графіку відпусток в матеріалах справи відсутня.

Отже, до моменту звільнення позивача, заяву про внесення змін до графіку відпусток у зв`язку з бажанням використати їх у вересні та жовтні 2020 року, позивач судді не подавала та його погодження на такі зміни не отримувала.

Більш того, на заявах позивача про надання відпусток, суддею Ємцем О.П. були власноруч зроблені написи про заперечення надання таких відпусток.

Враховуючи викладене, з урахуванням заперечень безпосереднього керівника позивача - судді Ємця О.П., керівник апарату не міг надати позивачу відповідну відпустку.

Крім того, відповідно до частини 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Як вбачається з наказу від 15.09.2020 № 2361-к, позивачу нараховано та виплачено компенсацію за невикористані дні основної та додаткових відпусток.

Як вже зазначалось раніше, пунктом 7 Положення про помічника судді визначено, що судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржений наказ прийнятий у відповідності до положень КЗпП України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та Положення про помічника судді, оскільки суддею Ємцем О.П. на ім`я керівника апарату Верховного Суду направлено подання про звільнення позивача з посади, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги і в іншій частині, оскільки вони є похідними від попередніх.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2021 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 05.05.2021.