Справа № 127/7899/21
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/7899/21
Провадження № 2-а/127/77/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді - Гриневича В.С.

секретар судового засідання: Щербатюк І.Б.,

за участю:

представника позивача: адвоката Юрцева В.М.

представника відповідачів: Ковальчука Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №127/7899/21 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Теслі Максима Володимировича, до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН №3929191 від 17.03.2021, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.03.2021 відповідачем відносно нього було винесено постанову серії ЕАН №3929191 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 17.03.2021 о 10 год. 27 хв. в м. Вінниці по вул. Академіка Янгеля, 1, керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1.а. ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки відомості зазначеній в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що Відповідач відносно нього виніс оскаржувану постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 126 КУпАП. Притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі вищевказаної статті, Відповідач мотивував тим, що згідно з рішенням Вінницького міського суду від 19.05.2020 по справі №1278587/20 його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Однак, водійське посвідчення в 2020 році у нього ніхто не забирав та він взагалі не знав про те, що до нього, окрім штрафу в розмірі 10200 грн. було ще й застосовано стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобами строком на 1 рік.

Позивач зазначив, що водійське посвідчення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у 2020 році поліцейські у нього не вилучали, хоча відповідно до Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 p. №1086 змушені були це зробити.

Також, позивач зазначив, що у 2020 року після прийняття Вінницьким міським судом вище вказаної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і позбавлення його права керування транспортним засобом строком на 1 рік - він не отримував жодного повідомлення від працівників патрульної поліції про необхідність прибуття до підрозділу поліції для здавання посвідчення водія та взагалі має сумнів, що таке повідомлення йому надсилалось. Також, Відповідач 17.03.2021 при складанні постави про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП не вручив йому акт про вилучення посвідчення водія, що мав зробити у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Крім того, обов`язок виконати постанову про позбавлення права керування транспортним засобом покладається на працівників поліції. Так як до позивача на протязі трьох місяців з 19.05.2020, а саме з дня ухвалення Вінницьким міським судом постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, в частині позбавлення права керування транспортними засобами виконано не було, то відповідно до ст. 303 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконанню не підлягає, а отже не має підстав притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 02.04.2021 відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Теслі Максима Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та запропоновано відповідачу протягом 3 (трьох) днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду).

Ухвалою суду від 13.04.2021 задоволено клопотання позивача та до участі у справі в якості співвідповідача залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що, на думку представника відповідача, вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Так, під час патрулювання 17.03.2021 Інспектором роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП Теслею М.В. у м. Вінниці по вул. Академіка Янгеля, 1, було зупинено автомобіль Daewoo д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 у якого під час перевірки документів було встановлено, що водій постановою Віннцького міського суду по справі №127/8587/20 від 19.05.2020 був позбавлений права керування транспортним засобом, у зв`язку з чим він порушив п. 2.1 а) ПДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.1 а) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП відповідачем, водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Після чого, Інспектором було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3929191 за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення на правопорушника в розмірі 510 грн., відповідно до санкції статті.

Представник відповідача зазначив, що інспектор як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зробив висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. З огляду на вказане представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Юрцев В.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідачів Ковальчук Д.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на правомірність дій поліцейських при винесені оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17.03.2021 2021 Інспектором роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП Теслею М.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАН №3929191, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 17.03.2021 о 10 год. 18 хв. в м. Вінниці по вул. Академіка Янгеля, 1, керував транспортним засобом марки Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами Вінницьким міським судом від 19.05.2020, у зв`язку з чим порушив п. 2.1. (а) ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122,126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 статті 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено Інспектором роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП Теслею М.В.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи слідує, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки, він керував транспортним засобом марки Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Вінниці, по вул. Академіка Янгеля, 1, будучи позбавленим права керування транспортними засобами Вінницьким міським судом від 19.05.2020, чим порушив п. 2.1.а. ПДР України - Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В судовому засіданні позивач не заперечував, щодо того, що він перебував за кермом автомобіля, однак заперечував з приводу того, що він позбавлений права керування транспортним засобом, оскільки водійське посвідчення в 2020 році у нього ніхто не вилучав та він взагалі не знав про те, що до нього, окрім штрафу в розмірі 10200 грн. було ще й застосовано стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобами строком на 1 рік.

Суд критично оцінює твердження позивача з приводу того, що останній не знав про те, що його було позбавлено права керування транспортними засобами, з огляду на наступне.

Судом в судовому засіданні було досліджено матеріали адміністративної справи №127/8587/20, за наслідками розгляду якої була винесена постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2020, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не заперечував і сам позивач у поданій ним позовній заяві.

Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 26.03.2020 року о 16 годині 00 хвилин, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», р/н НОМЕР_2 , по вул. Л. Ратушної, в м. Вінниця, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КП ВОНД «Соціотерапія». Висновок лікаря № 0935 позитивний. ALCOTEST 6820 0.69%0, ALCOTEST 6820 0.39%0, водій ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №315196 слідує, що під час розгляду справи документи не вилучалися та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Розгляд вище зазначеної справи проводився за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до статей 289, 291 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. Постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

З урахуванням вищенаведених норм, вищезазначена постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2020 у справі №127/8587/20 набрала законної сили 30.05.2020 (з урахуванням вихідних днів), оскільки не була оскаржена ОСОБА_1 .

Дана постанова 20.05.2020 була направлена ОСОБА_2 за адресою його місця проживання.

Крім того, як вбачається з супровідних листів, які містяться у матеріалах адміністративної справи, 25.06.2020 постанова №127/8587/20 від 19.05.2020 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП була направлена до Управління патрульної поліції у Вінницькій області для подальшого пред`явлення до органу державної виконавчої служб для виконання в частині стягнення штрафу та для виконання в частині позбавлення права керування та до відома.

Також, до матеріалів даної справи долучено постанову Калинівського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Хмельницький) про закінчення виконавчого провадження від 16.09.2020, якою закінчено виконавче провадження з примусового виконання постанови №127/8587/20 виданої 19.05.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення судового збору з ОСОБА_1 в сумі 420,40 грн.

З досліджених матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_2 було відомо про існування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2020, яка була направлена йому за адресою його місця проживання, оскільки ОСОБА_1 на виконання даної постанови було сплачено судовий збір в сумі 420,40 грн., крім того останній не заперечував того, що ним був сплачений штраф у розмірі 10200 грн., також на виконання зазначеної постанови.

Відповідно до частини четвертої та шостої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, з вище наведеного вбачається, що твердження позивача з приводу того, що йому не було відомо про те що його позбавлено права керування транспортними засобами є доволі сумнівними.

Оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАН №3929191, визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 17.03.2021 о 10 год. 18 хв. в м. Вінниці по вул. Академіка Янгеля, 1, керував транспортним засобом марки Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами Вінницьким міським судом від 19.05.2020, чим порушив п. 2.1. (а) ПДР України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, всупереч вимогам даної статті позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що адміністративне правопорушення ним не вчинялося.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Разом з тим, частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, законодавством обов`язок доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача.

Так, на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в постанові ЕАН №3929191, представником відповідача надано суду компакт-диск з записом з місця події.

Так, з наявного відеозапису, що міститься в матеріалах справи встановлено, що транспортний засіб позивача марки Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , було зупинено в м. Вінниці по вул. Академіка Янгеля, 1. Відповідач підійшов до водія та повідомив останнього про вчинене ним правопорушення, а саме керування транспортним засобом будучи позбавленим права керування, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, які попросив надати відповідно до п. 2.1 ПДР України та на підставі ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію". Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення: порушення вимог п. 2.1.а ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП України, водію було роз`яснено права особи, яка притягується до відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП. Також, позивачу було роз`яснено право оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

З відеозапису вбачається, що позивач підписав постанову та отримав свій екземпляр.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису не вбачається, що позивач запречує факт того, що йому було відомо про позбавлення його права керування транспортним засобом.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Згідно з пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Приписами пункту 2.4 Правил дорожнього руху України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

За невиконання вимог пунктів 2.1 Правил дорожнього руху передбачена адміністративна відповідальність згідно з частино чептвертою статті 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зокрема порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Відповідно до частини другої статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Отже, з огляду на наведені встановлені судом обставини та законодавчі приписи, виходячи з того, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, суд вважає правомірним винесення поліцейським спірної постанови без складання відповідного протоколу, оскільки відповідач є уповноваженим працівником підрозділу Національної поліції, який має право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції.

Крім того, вищенаведеними правовими нормами встановлено безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особою, яка керує ним, мати при собі мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Однак, судом встановлено, що позивач 17.03.2021, керував автомобілем марки Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлени права керування транспортними засобами Вінницьким міським судом Вінницької області 19.05.2020, а відтак його дії охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Що стосується тверджень позивача про те, що у 2020 році після прийняття Вінницьким міським судом постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і позбавлення його права керування транспортним засобом строком на 1 рік - він не отримував жодного повідомлення від працівників патрульної поліції про необхідність прибуття до підрозділу поліції для здавання посвідчення водія, а також те, що водійське посвідчення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у 2020 році поліцейськими у нього не було вилучено, хоча відповідно до Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 p. №1086 змушені були це зробити, то дані твердження судом до уваги не приймаються, оскільки наявність таких обставин не спростовує того, що ОСОБА_1 на підставі судового рішення, яке набуло законної сили, був позбавлений права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 68 Конституції України визначено, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

З матеріалів справи слідує, що постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2020 у справі №127/8587/20, якою позивача, в тому числі, позбавлено права керування транспортини засобами була виконана в повному обсязі, оскільки штраф та судовий збір було сплачено позивачем, а відомості про позбавленя ОСОБА_1 права керування транспортними засобами Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області були внесені до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ Україн.

Сама ж по собі та обставина, що у ОСОБА_1 не було вилучено посвідчення водія не спростовує того, що останній будучи позбавленим права керування продовжував керувати транспортним засобом.

Посилання позивача на те, що постанова №127/8587/20 від 19.05.2020 не була звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення в порядку ст. 303 КУпАП, судом також до уваги не приймається, оскільки такі посилання спростовані матеріалами справи.

Крім того, в даному випадку, вчинення або ж не вчинення дій по виконанню постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2020 у справі №127/8587/20, не надає позивачу права керування транспортними засобами.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення позивачем надано не було. Підтвердження наявності обставин, що виключають адміністративну відповідальність належними і допустимими доказами доведено не було.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Частиною третьою статтею 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому її необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, а також беручи до уваги те, що позовну заяву позивача залишено без задоволення, витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору слід залишити без відшкодування.

Керуючись ст.ст. 7, 126, 247, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 143, 242-244, 246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постанову серії ЕАН №3929191 від 17.03.2021, винесену інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Теслею Максимом Володимировичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Теслі Максима Володимировича, до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідача: Інспектор Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Тесля Максим Володимирович, місце роботи: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 23.

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя: