Справа № 160/16746/20
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
15 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- рішення оформлене листом відділу перерахування пенсій № 5 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.11.2020 р. № 0400-010309-8/109804 щодо відмови виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій ОСОБА_1 - визнати протиправним та скасувати;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до спеціального (педагогічного) стажу, а саме: з 09.10.1984 р. по 06.01.1988 р. на посаді викладача та концертмейстера у Лідському музичному училищі БССР, нині Республіка Білорусь; з 20.01.1988 р. по 25.08.1990 р. на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера у Дніпродзержинській дитячій музичній школі № 1; з 27.08.1990 р. по 19.06.1995 р. на посаді викладача з класу фортепіано, концертмейстера у Дніпродзержинському музичному училищі; з 20.06.1995 р по 30.05.1998 р. на посаді викладача з класу фортепіано, концертмейстра у Дніпродзержинській дитячій музичній школі № 1; з 23.09.1996 р. по 15.05.1997 р. на посаді заступника директора по навчальній роботі у Дніпродзержинській дитячій музичній школі №1; з 01.06.1998 р. по 27.05.2020 (дата досягнення пенсійного віку) на посаді викладача по класу фортепіано у Комунальному закладі «Кам`янський фаховий музичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню) у зв`язку з тим, що вона має педагогічний стаж більш ніж 30 років та вийшла на пенсію за віком.
В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що з 28.05.2020 року їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 13.11.2020 року позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про отриманням грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій відповідно до положень п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 27.11.2020 року позивачка отримала рішення від 17.11.2020 року № 0400-010309-8/109804, яким Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило в нарахуванні та виплаті разової грошової виплати з підстав не зарахування до спеціального (педагогічного) стажу період роботи з 20.06.1995 по 30.05.1998 в Комунальному початковому спецалізованому мистецькому навчальному закладі «Дитяча музична школа №1», у зв`язку з тим, що, позивач звернулася із заявою та додатковими підтверджуючими документами на право виплати вищезазначеної грошової допомоги із пропуском 3-місячного строку з моменту призначення пенсії, а саме - 13.11.2020 року. Крім того, позивач працювала в спірний період в Комунальному початковому спеціалізованому мистецькому навчальному закладі «Дитяча музична школа №1», а вказаний заклад не є загальноосвітнім навчальним закладом, тому не підпадає до переліку закладів, робота в яких визначає право на призначення пенсії за вислугу років. Також відповідно до наданої позивачем довідки № 48 від 10.11.2020, виданої КЗ «Кам`янський фаховий музичний коледж», неможливо визначити до якого рівня акредитації належить навчальний заклад, тому період роботи в цьому закладі не можна зарахувати до стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати. Позивач вважає, що рішення відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що спірні періоди роботи підтверджено записами наявними в трудовій книжці, які відповідач повинен був врахувати під час призначення пенсії та довідками про підтвердження наявності трудового стажу. Навчальний заклад в якому остання працювала з 20.06.1995 по 30.05.1998 є вищим навчальним закладом І рівня акредитації, що підтверджується відповідними сертифікатами про акредитацію. Отже, пенсійним органом безпідставно не було нараховано грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, уз в`язку із чим позивач звернулася з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Цією ж ухвалою витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 , та надано строк для подання письмового відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
26 січня 2021 року засобами електронного зв`язку та 04 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на адміністративний позов, разом з копією пенсійної справи позивача. Так, відповідач позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти за наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується порядком, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. Враховуючи те, що у відповідача відсутній необхідний стаж на посадах працівника закладів освіти, підстави для виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, відсутні. Відповідачем не зараховано період роботи позивача з 20.06.1995 по 30.05.1998 на посаді концертмейстера в навчальному закладі «Дитяча музична школа № 1», оскільки зазначена посада не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (зі змінами) «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років». В жодному із зазначених в розділі «Освіта» закладах та установах Переліку посада «концертмейстер» не передбачена. Крім того, згідно з розділом 1 Переліку № 909, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, які працюють, зокрема, в вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації, загальноосвітніх навчальних закладах. Комунальний початковий спецалізований мистецький навчальний заклад «Дитяча музична школа №1», де позивач працювала в спірний період, не є загальноосвітнім навчальним закладом, тому не підпадає до переліку закладів, робота в яких визначає право на призначення пенсії за вислугу років. Однією з підстав для незарахування спірного періоду роботи позивача, пенсійний орган також зазначає, що додаткові документи, надані після спливу 3-місячного терміну після призначення пенсії, тому призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, згідно з пунктом 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не вбачається можливим.
03 лютого 2021 на адресу суду надішла відповідь на відзив, згідно якої позивач підтримала свою позицію, викладену в позовній заяві та заперечувала проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, з огляду на те, що віни є необгрунтованими та просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з травня 2020 року та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 працювала: з 09.10.1984 р. по 06.01.1988 р. на посаді викладача та концертмейстера у Лідському музичному училищі БССР, нині Республіка Білорусь (записи 1,2); з 20.01.1988 р. по 25.08.1990 р. на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера у Дніпродзержинській дитячій музичній школі № 1 (записи 3,4); з 27.08.1990 р. по 19.06.1995 р. на посаді викладача з класу фортепіано, концертмейстера у Дніпродзержинському музичному училищі (записи 5,6); з 20.06.1995 р по 30.05.1998 р. на посаді викладача з класу фортепіано, концертмейстра у Дніпродзержинській дитячій музичній школі № 1 (запис 7); з 23.09.1996 р. по 15.05.1997 р. на посаді заступника директора по навчальній роботі у Дніпродзержинській дитячій музичній школі № 1 (записи 8,9); з 01.06.1998 р. по 31.08.2020 р. на посаді викладача по класу фортепіано у Дніпродзержинському державному музичному музичному училищі, реорганізованому у Комунальний вищій навчальний заклад «Дніпродзержинське обласне музичне училище», перейменований у Комунальний вищій навчальний заклад «Дніпродзержинський музичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», перейменований у Комунальний вищій навчальний заклад «Кам`янський музичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», перейменований у Комунальний вищій навчальний заклад «Кам`янський фаховий музичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» (записи 10-15).
13 листопада 2020 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення та виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до положень пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
17 листопада 2020 року відповідачем винесено рішення, оформлене листом № 0400-010309-8/109804, яким позивачу було відмовлено у виплаті грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно вказаного рішення, пенсійним органом не зараховано до спеціального (педагогічного) стажу період роботи позивача з 20.06.1995 по 30.05.1998 в Комунальному початковому спеціалізованому мистецькому навчальному закладі «Дитяча музична школа №1», у зв`язку з тим, що, по-перше позивач звернулася із заявою та додатковими підтверджуючими документами на право виплати вищезазначеної грошової допомоги із пропуском 3-місячного строку з моменту призначення пенсії, а саме - 13.11.2020 року, що суперечить положенням абз.3 п. 1.7 Постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 №22-1, по-друге позивач працювала в спірний період в Комунальному початковому спеціалізованому мистецькому навчальному закладі «Дитяча музична школа №1», а вказаний заклад не є загальноосвітнім навчальним закладом, тому не входить до Переліку закладів, робота в яких визначає право на призначення пенсії за вислугу років. Також, відповідно до наданої позивачем довідки № 48 від 10.11.2020, виданої КЗ «Кам`янський фаховий музичний коледж», неможливо визначити до якого рівня акредитації належить навчальний заклад, тому період роботи в цьому закладі не можна зарахувати до стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати.
Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернулась до суду з позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 1 частини 1статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (Закон №1058-IV) передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб- члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
У відповідності до ч.1 ст.10 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 року №2145-VIII, невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.
Як передбачено статтею 4 Закону України "Про позашкільну освіту" від 22.06.2000 року за №1841-III, з наступними змінами та доповненнями, позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.
Тобто позашкільна освіта, є складовою системи освіти.
Статтею 12 Закону України "Про позашкільну освіту" від 22.06.2000 року №1841-III (Закон України №1841-III) та п. 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України 06 травня 2001 року за №433, передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).
Відповідно до статті 21 Закону №1841-III, право на пенсію за вислугою років мають педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.
Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Відповідно до пункту 7-1 частини 1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV встановлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги та механізм її виплати встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі - Порядок № 1191).
Пунктом 2 Порядку № 1191 встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено роботу у загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах на посадах викладачів, заступників директорів з навчальної роботи, а також у вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Відповідно до статті 28 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 року № 1556- VII, в Україні діють заклади вищої освіти таких типів: 1) університет, 2) академія, інститут, 3) коледж.
Коледж - заклад вищої освіти або структурний підрозділ університету, академії чи інституту, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра, проводить прикладні наукові дослідження та/або творчу мистецьку діяльність. Коледж також має право відповідно до ліцензії (ліцензій) забезпечувати здобуття профільної середньої, професійної (професійно-технічної) та/або фахової передвищої освіти.
Статтею 53 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у вищих навчальних закладах провадять навчальну, методичну та організаційну діяльність.
Згідно зі статтею 55 Закону України «Про вищу освіту» повний перелік посад науково-педагогічних і педагогічних працівників вищих навчальних закладів установлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, у Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963, посада викладача вищого навчального закладу I - II ступеню акредитації відноситься до педагогічних.
Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року №963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.
З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.
Водночас, згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 13.02.2019 року у справі №233/4308/17, викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що викладач позашкільного навчального закладу є педагогічним працівником цього позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем повинен зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні статті 55 пункту "е" Закону України "Про пенсійне забезпечення" при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , працювала з 09.10.1984 р. по 06.01.1988 р. на посаді викладача та концертмейстера у Лідському музичному училищі БССР, нині Республіка Білорусь; з 20.01.1988 р. по 25.08.1990 р. на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера у Дніпродзержинській дитячій музичній школі № 1; з 27.08.1990 по 19.06.1995 на посаді викладача з класу фортепіано, концертмейстера у Дніпродзержинському музичному училищі; з 20.06.1995 р по 30.05.1998 р. на посаді викладача з класу фортепіано, концертмейстра у Дніпродзержинській дитячій музичній школі № 1; з 23.09.1996 р. по 15.05.1997 р. на посаді заступника директора по навчальній роботі у Дніпродзержинській дитячій музичній школі № 1; ); з 01.06.1998 р. по 31.08.2020 р. на посаді викладача по класу фортепіано у Дніпродзержинському державному музичному музичному училищі, реорганізованому у Комунальний вищій навчальний заклад «Дніпродзержинське обласне музичне училище», перейменований у Комунальний вищій навчальний заклад «Дніпродзержинський музичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», перейменований у Комунальний вищій навчальний заклад «Кам`янський музичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», перейменований у Комунальний вищій навчальний заклад «Кам`янський фаховий музичний коледж» Дніпропетровської обласної ради».
Додатково вказані періоди роботи позивача на зазаначених посадах підтверджено також довідками Комунального закладу спеціалізованої мистецької освіти «Мистецька школа №1» Кам`янської міської ради №01-18/121 від 13.11.2020 р. та Комунального закладу «Кам`янський фаховий музичний коледж» Дніпропетровської обласної ради №48 від 10.11.2020 року.
Отже, вищенаведені періоди роботи позивачки на посадах викладача по класу фортепіано та заступника директора по навчальній роботі позашкільного навчального закладу (музична школа), а саме: з 20.01.1988 р. по 25.08.1990 р. на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера у Дніпродзержинській дитячій музичній школі № 1; з 20.06.1995 р по 30.05.1998 р. на посаді викладача з класу фортепіано, концертмейстра у Дніпродзержинській дитячій музичній школі № 1; з 23.09.1996 р. по 15.05.1997 р. на посаді заступника директора по навчальній роботі у Дніпродзержинській дитячій музичній школі № 1, підлягає зарахуванню до її спеціального (педагогічного) стажу роботи у розумінні п. "е" ст.55 Закону №1788-ХІІ.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963, посаду «концертмейстер» віднесено до посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, тому, суд вважає доводи відповідача щодо неврахування періодів роботи на посаді концертмейстера необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству.
Отже, враховуючи наведене, суд доходить висновку, що педагогічний стаж позивача на день досягнення нею пенсійного віку відповідав законодавчим нормам, та станом на 28.05.2020р. складає більше 30 років.
Вказана позиція відповідає позиції Верховного Суду України у справі № 470/402/17 та Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №876/5312/17, в яких зазаначено, що з метою реалізації положень ст. 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що стаж викладачів позашкільних навчальних закладів зараховується до пільгового періоду в розумінні п. «е» ст. 55 закону № 1788-12, а тому викладачі музичних шкіл мають право на грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій при виході на пенсію за віком.
Згідно з розрахунком страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком від 17.11.2020 року, загальний страховий стаж позивачки складає 39 років 2 місяці 15 днів, з них спеціальний педагогічний стаж складає більше ніж 30 років.
Тобто, необхідний стаж у розумінні статті 55 пункту "е" Закону України "Про пенсійне забезпечення" у позивачки наявний (більше 30 років).
Щодо посилання відповідача на відсутність підстав для зараховування до спеціального (педагогічного) стажу періоду роботи з 20.06.1995 по 30.05.1998 в Комунальному початковому спецалізованому мистецькому навчальному закладі «Дитяча музична школа №1», у зв`язку із тим, що дитячі музичні школи повинні бути загальноосвітнім навчальним закладом, суд зазначає, що вказані доводи не грунтуються на нормах чинного законодавства.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 затверджено "Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років", за дорученням Кабінету Міністрів України від 6 січня 1996 року №397/21, дію вищезазначеної постанови поширено, у тому числі і на викладачів шкіл мистецтв, без внесення змін до постанови.
Також, пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2001 року №433, визначено, що початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші) віднесені до позашкільних навчальних закладів.
Отже, твердження відповідача, що музична школа повинна бути загальноосвітнім закладом є хибним, враховуючи, що законодавчо встановлено, що цей заклад є навчальним.
В примітках 2 постанови Кабінету Міністрів України № 909 від 4 листопада 1993 року «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я, та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Згідно до ст. 25 Закону України «Про вищу освіту» від 17.02.2002 року № 2984-ІІІ (чинного на момент виникнення спірних відносин) технікум (училище) - вищий навчальний заклад першого рівня акредитації або структурний підрозділ вищого навчального закладу третього або четвертого рівня акредитації, який провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям певної вищої освіти та кваліфікації за кількома спорідненими спеціальностями, і має відповідний рівень кадрового та матеріально-технічного забезпечення.
Згідно трудової книжки позивача вона працювала з 09.10.1984 р. по 06.01.1988 р. та з 01.06.1998 року до 27.05.2015 року (дата зміни назви закладу в «коледж») саме в музичних училищах, що відповідно до законодавства про вищу освіту, відносяться до вищого навчального закладу І рівня акредитації.
Крім того, листом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 16.03.2011 №4.7-17/674 «Роз`яснення щодо прирівняння середньої спеціальної освіти, здобутої за часів існування Радянського Союзу в технікумах та училищах, до неповної вищої освіти» встановлено, що після набуття чинності Закону України "Про освіту" (1060-12) (з 1991 р.) та Закону України "Про вищу освіту" (2984-14) (з 2002 р.) технікуми та училища віднесені до вищих навчальних закладів І рівня акредитації.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 року № 1556 - VII (чинного на момент призначення пенсії) коледж - заклад вищої освіти або структурний підрозділ університету, академії чи інституту, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра, проводить прикладні наукові дослідження та/або творчу мистецьку діяльність.
Відповідно до Закону України «Про вищу освіту» наразі здійснюється акредитація освітньої програми або освітньої діяльності вищого навчального закладу за цією програмою.
Заклади, де працювала позивач мають сертифікати про акредитацію: №047855 від 24.02.2006, №0422455 від 21.05.2012 р. № 0423236 від 8.01.2013 р. № 0485067 від 24.05.2017 року, які містяться в матеріалах справи, у відповідності до яких заклади мають І рівнь акредитації.
Отже, вищенаведені періоди роботи позивачки на посадах викладача по класу фортепіано вищого навчального закладу I - II рівнів акредитації (училище, коледж), а саме: з 09.10.1984 р. по 06.01.1988 р. на посаді викладача та концертмейстера у Лідському музичному училищі БССР, нині Республіка Білорусь; з 27.08.1990 по 19.06.1995 на посаді викладача з класу фортепіано, концертмейстера у Дніпродзержинському музичному училищі; з 01.06.1998 р. по 27.05.2020 р. на посаді викладача по класу фортепіано у Дніпродзержинському державному музичному музичному училищі, реорганізованому у Комунальний вищій навчальний заклад «Дніпродзержинське обласне музичне училище», перейменований у Комунальний вищій навчальний заклад «Дніпродзержинський музичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», перейменований у Комунальний вищій навчальний заклад «Кам`янський музичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», перейменований у Комунальний вищій навчальний заклад «Кам`янський фаховий музичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», підлягає зарахуванню до її спеціального (педагогічного) стажу роботи у розумінні п. "е" ст.55 Закону №1788-ХІІ.
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV та механізм її виплати визначається Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 (далі - Порядок № 1191).
Вимоги п. 5, п. 6 та п. 7 Порядку № 1191 передбачають, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Відповідно до п. 2 Порядку № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".
Страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року, призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення.
Крім того, судом встановлено, що на день призначення пенсії за віком у відповідності до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 будь - яких пенсій не отримувала.
Враховуючи наведене, висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 13 лютого 2019 року у справі №233/4308/17, суд приходить до висновку, що у позивачки наявний необхідний спеціальний стаж роботи (більше 30 років), її посади відносяться до посад педагогічних працівників, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому ОСОБА_1 має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.
Таким чином суд дійшов до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.11.2020 р. № 0400-010309-8/109804 щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, встановленої станом на день призначення пенсії, яка передбачена пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, слід визнати протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Суд також вважає, що ефетивним способом захисту порушеного права позивача, буде - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до спеціального (педагогічного) стажу, а саме з 09.10.1984 р. по 06.01.1988 р. на посаді викладача та концертмейстера у Лідському музичному училищі БССР, нині Республіка Білорусь; з 20.01.1988 р. по 25.08.1990 р. на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера у Дніпродзержинській дитячій музичній школі № 1; з 27.08.1990 р. по 19.06.1995 р. на посаді викладача з класу фортепіано, концертмейстера у Дніпродзержинському музичному училищі; з 20.06.1995 р по 30.05.1998 р. на посаді викладача з класу фортепіано, концертмейстра у Дніпродзержинській дитячій музичній школі № 1; з 23.09.1996 р. по 15.05.1997 р. на посаді заступника директора по навчальній роботі у Дніпродзержинській дитячій музичній школі №1; з 01.06.1998 р. по 27.05.2020 на посаді викладача по класу фортепіано у Дніпродзержинському державному музичному музичному училищі, реорганізованому у Комунальний вищій навчальний заклад «Дніпродзержинське обласне музичне училище», перейменований у Комунальний вищій навчальний заклад «Дніпродзержинський музичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», перейменований у Комунальний вищій навчальний заклад «Кам`янський музичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», перейменований у Комунальний вищій навчальний заклад «Кам`янський фаховий музичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» до спеціального (педагогічного) стажу, який дає право на отримання пенсії за вислугу років.
У зв`язку із цим, також підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій встановленої станом на день призначення пенсії, яка не підлягає оподаткуванню, у відповідності до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.
Щодо тверджень відповідача відносно того, що позивач звернулася із заявою про виплату грошової допомоги після спливу трьох місяців з дня призначення пенсії, суд не приймає до уваги з наступних причин. Судом встановлено, що позивач в червні 2020 року зверталася із заявою про призначення пенсії в якій просила відповідача окрім призначення пенсії за віком здійснити виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Проте відповідачем не підтверджено факту вказаної виплати та розгляду зазначеної заяви. Крім того, під час призначення пенсії пенсійним органом досліджувалися надані позивачем документи та останній повинен був врахувати вказане під час призначення пенсії. Отже, вказані твердження відповідача є необгрунтованими.
Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Згідно ч. 1ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією від 15.12.2020 року.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.2, 9, 73-78, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від 17.11.2020 р. № 0400-010309-8/109804 щодо відмови у нарахуванні та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням періодів роботи з 09.10.1984 р. по 06.01.1988 р. на посаді викладача та концертмейстера у Лідському музичному училищі БССР, нині Республіка Білорусь; з 20.01.1988 р. по 25.08.1990 р. на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера у Дніпродзержинській дитячій музичній школі № 1; з 27.08.1990 р. по 19.06.1995 р. на посаді викладача з класу фортепіано, концертмейстера у Дніпродзержинському музичному училищі; з 20.06.1995 р. по 30.05.1998 р. на посаді викладача з класу фортепіано, концертмейстра у Дніпродзержинській дитячій музичній школі № 1; з 23.09.1996 р. по 15.05.1997 р. на посаді заступника директора по навчальній роботі у Дніпродзержинській дитячій музичній школі № 1; з 01.06.1998 р. по 31.08.2020 р. на посаді викладача по класу фортепіано у Дніпродзержинському державному музичному музичному училищі, реорганізованому у Комунальний вищій навчальний заклад «Дніпродзержинське обласне музичне училище», перейменований у Комунальний вищій навчальний заклад «Дніпродзержинський музичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», перейменований у Комунальний вищій навчальний заклад «Кам`янський музичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», перейменований у Комунальний вищій навчальний заклад «Кам`янський фаховий музичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» до спеціального (педагогічного) стажу, який дає право на отримання пенсії за вислугу років.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтею 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева