Справа № 160/2073/21
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2021 року Справа № 160/2073/21
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кадникова Г.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро),
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання протиправними та скасування вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відповідач) про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 №Ф-113293-17/61, у розмірі 29'293грн.44коп. та від 11.11.2020 №Ф-113293-17/61У у розмірі 6'295грн.30коп.;
- зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків позивача, шляхом списання заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 35'588грн.74коп.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на протиправність оскаржених вимог, оскільки з 2006 року по теперішній час він є членом Адвокатського об`єднання «Дніпропетровська центральна - міська юридична компанія» та з 10.01.2019 по теперішній час займає посаду заступника голови Ради адвокатів Дніпропетровської області, і тому відповідні нарахування зі сплати сум єдиного внеску здійснюють роботодавці, з якими позивач перебуває у трудових правовідносинах. Позивач зазначає, що він не є самозайнятою особою у розумінні приписів законодавства України.
Ухвалою суду від 26.02.2021 справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Від відповідача до суду надійшов письмовий відзив на позов, за змістом якого у задоволенні позову просить відмовити повністю, посилаючись на те, що за позивачем як за особою, яка провадить незалежну професійну діяльні обліковується недоїмка зі сплати єдиного соціального внеску, про що складені спірні податкові вимоги. Відповідач вважає, що підстави для скасування оскаржуваних вимог відсутні. Крім того, згідно ідентифікаційних даних податкового блоку: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 28.07.2011 по 22.10.2020 перебував на обліку ГУ ДПС у Дніпропетровській області , як фізична особа, яка займається професійною адвокатською діяльністю.
Відповідач вважає, що сплата єдиного соціального внеску, згідно законодавства, повинна відбуватися як фізичною особою-підприємцем, та особою, що здійснює незалежну професійну діяльність.
Третя особа своїм правом на подання пояснень не скористалась, жодних документів, заяв або клопотань не подала. Про відкриття спрощеного провадження та дату розгляду справи по суті повідомлена належним чином, зазначене підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1567 від 19.06.2006 позивач має право на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно із відомостями копії трудової книжки позивача, останній працює з 2006 року по теперішній час у Адвокатському об`єднанні «Дніпропетровська центральна - міська юридична консультація» та з 10.01.2019 по теперішній час займає посаду заступника голови Ради адвокатів Дніпропетровської області.
Зазначена інформація також підтверджується довідкою Адвокатського об`єднання «Дніпропетровська центральна - міська юридична консультація» №11 від 21.10.2020, наказом Ради адвокатів Дніпропетровської області №4 від 09.01.2019.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон України №2464).
Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України №2464, виключно цим Законом визначаються, зокрема, платники єдиного внеску, а також порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.
Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону України №2464, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до п.10 ч.1 ст. 1 Закону України №2464, страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.
Згідно з п.5 ч.1 ст.4 Закону України №2464 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що платниками єдиного внеску є, зокрема особи, які проводять незалежну професійну діяльність, в тому числі адвокатську, та отримують дохід від цієї діяльності.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України № 2464-VІ єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Згідно з п.5 ч.1 ст.1 Закону України № 2464 мінімальний страховий внесок - це сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.
Згідно з п.4 ч.2 ст.6 Закону №2464-УІ платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України № 2464 недоїмкою є сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Судом встановлено, що визначена сума боргу за оскаржуваними вимогами визначена позивачу за ознакою: фізична особа-підприємець, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
У той же час, судом встановлено, що позивач з 2006 року має трудові відносини з Адвокатським об`єднанням «Дніпропетровська центральна - міська юридична консультація» та з 10.01.2019 і на день розгляду спору обіймає посаду заступника голови Ради адвокатів Дніпропетровської області, про що зроблені відповідні записи у трудову книжку позивача.
При цьому, відповідачем не ставиться під сумнів обставини належної сплати роботодавцем позивача відповідних сум єдиного соціального внеску.
Враховуючи, що у спірному періоді позивач не мав статусу фізичної особи-підприємця, яка має сплачувати єдиний внесок, визначена сума боргу за оскаржуваними вимогами нарахована позивачу протиправно, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що вимоги про сплату боргу 11.02.2020 №Ф-113293-17/61 та від 11.11.2020 №Ф-113293-17/61У є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.
При розгляді позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків позивача, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до п.п.21.1.1, 21.1.4 п.21.1 ст.21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами, а оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП.
Цим же пунктом визначено, що перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущене як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок.
Пунктом 3 Порядку № 422 встановлено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.
Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи (п.4 Порядку № 422).
При цьому, п.5 Порядку № 422 встановлено, що контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.
Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.
Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.
При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.
У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.
У разі встановлення, що перекручення (викривлення) показників допущене у результаті умисних дій працівників органів ДФС, такі працівники притягуються до відповідальності у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до п.п.1 п.2 розділу 2 Порядку № 422 з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закритті ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів за напрямами: відповідність форм відкритих ІКП затвердженому переліку форм ІКП; відповідність відкритої ІКП за видами бюджетів та платежів як для юридичних, так і для фізичних осіб відповідно до затвердженого переліку форм ІКП; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску та переплати за платежами, за якими не передбачено подання платником податкової звітності до органу ДФС (крім платежів, які контролюються органами ДФС в частині актів перевірок); наявність відкритої ІКП за платником, який знятий з обліку в органі ДФС; наявність у платника, якого виключено з реєстру платників певного податку, відкритої ІКП без ознаки «платник відсутній в реєстрі»; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску в ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування»; одночасна наявність показника переплати та невиділеного (незафіксованого) податкового боргу з грошового зобов`язання (заборгованості (без пені)) в ІКП; від`ємне значення переплати та/або боргу (заборгованості) в ІКП.
Розбіжності не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, шляхом усунення помилок: у разі виявлення не відповідностей між відкритими в інформаційній системі органів ДФС ІКП та затвердженим Переліком форм ІКП здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП; у разі сплати новоствореним платником, який не включений до реєстру платників певного податку, кошти розносяться до ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування». Відпрацювання ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування» здійснюється згідно з пунктом 3 глави 2 розділу ІІІ цього Порядку.
Системний аналіз вищевикладеного дає підстави для висновку, що у випадку неповного та/або несвоєчасного відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущених як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок, у разі їх виявлення структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.
Відповідачем до відзиву надана роздруківка з інтегрованої картки платника податків -позивача, за змістом якої вбачається облік за позивачем суми заборгованості зі сплати єдиного внеску за оскаржуваними вимогами.
Обгрунтування щодо протиправності оскаржуваних вимог наведені у рішенні вище, а відтак, підлягають внесенню зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 , шляхом списання заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 35'588грн.74коп.
За таких обставин, у платників податків наявний такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання контролюючого органу, в якому платник податків перебуває на податковому обліку, внести зміни до інтегрованої картки платника податків.
Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду у справі №820/1538/17 від 05.11.2018, у справі №520/3939/19-а від 05.03.2020, у справі 480/4656/18 від 23.01.2020.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст.9, 72-77, 90, 139, 241-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) - задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки): від 11.02.2020 №Ф-113293-17/61, в якій Головне управління ДПС у Дніпропетровській області вимагає від ОСОБА_1 сплатити недоїмку у розмірі 29'293грн.44коп. та від 11.11.2020 №Ф-113293-17/61У в якій Головне управління ДПС у Дніпропетровській області вимагає від ОСОБА_1 сплатити недоїмку у розмірі 6'295грн.30коп.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 , шляхом списання заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 35'588грн.74коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова