Справа № 560/562/20
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/562/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

28 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Курка О. П. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст.300,304 КАС України не скористалась та не подала відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19 лютого 2021 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 27 червня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

За результатами розгляду заяви позивача, комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняла рішення № 11 від 20.09.2019 року яким відмовила в зарахуванні до пільгового стажу роботи такі її періоди:

-з 22.08.1992 року по 18.05.1994 року, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць у Старокостянтинівській МПМК-31;

-з 19.05.1994 року по 27.09.1994 року, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць та нарахування заробітної плати у Старокостянтинівському новобудуючому комбінаті.

Про, що повідомленням № 31506/03 від 25.09.2019 року було повідомлено позивача.

Також відповідач направив позивачу лист № 32029/03 від 01.10.2019 року яким повідомив, що до пільгового стажу роботи не зараховано такі її періоди, а саме:

-з 22.08.1992 року по 18.05.1994 року, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць у Старокостянтинівській МПМК-31;

-з 19.05.1994 року по 27.09.1994 року, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць та нарахування заробітної плати у Старокостянтинівському новобудуючому комбінаті (вказані періоди роботи також вказані у повідомленні № 31506/03 від 25.09.2019 року).

Крім того у листі зазначено, що також до пільгового стажу не зараховано такі періоди роботи:

-з 08.04.2005 року по 04.06.2007 року, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні відомості про нарахування заробітної плати;

-з 15.01.2013 року по 22.04.2014 року, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочого місця.

До пільгового стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зараховано періоди роботи з 03.07.1990 року по 21.08.1992 року, з 09.07.1997 року по 17.04.2001 року, з 23.05.2014 року по 17.09.2015 року, з 01.06.2018 року по 27.06.2018 року.

На підставі рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення № 32 від 26.09.2019 року яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно із статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тривалість зарахованого рішенням відповідача позивачу страхового стажу становить 25 років 6 місяців 26 днів, пільгового стажу становить 7 років 3 місяці 21 день.

Крім того до загального страхового стажу позивача не зарахована робота за 2005-2007 роки в АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз", так як в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні відомості про нарахування заробітної плати.

Період навчання ОСОБА_1 в Житомирському технічному училищі № 4 з 01.07.1981 року по 20.07.1982 року, за професією газоелектрозварювальника, періоди його роботи з 26.08.1982 року по 04.09.1984 року на заводі карданних валів ім. XXV з`їзду КПРС м. Херсон, з 03.12.1984 року по 30.05.1985 року, з 22.10.1985 року по 12.06.1990 року в Старокостянтинівському ДРСУ, з 08.04.2005 року по 04.06.2007 року в Старокостянтинівській філії АТ "Хмельницькгаз" не згадуються у рішенні комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 11 від 20.09.2019 року, а також у повідомленні № 31506/03 від 25.09.2019 року та у листі № 32029/03 від 01.10.2019 року.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту б) частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Частиною 4 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.

Згідно із статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

-особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

-особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Вказаний Закон набрав чинності з 01.01.1992 року.

Однією із основних умов, наявність якої дає право працівнику на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є результати атестації робочих місць.

Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992 року затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Вказана постанова Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992 року набрала чинності 22.08.1992 року.

Таким чином, в періоди роботи особи після 21.08.1992 року обов`язковою умовою призначення особі пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 стала наявність проведеної атестації робочого місця за умовами праці.

До 21.08.1992 року призначення пенсій за віком на пільгових умовах не залежало від того чи була проведена атестація робочого місця за Списком № 2.

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, яким визначені принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Частиною 1 статті 114 цього Закону встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно із частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Із змісту наведених правових норм Закону України № 1058-IV вбачається, що нарахування пенсії за віком на пільгових умовах можливе у разі наявності у позивача 27 років 6 місяців загального страхового стажу, не менше 12 років 6 місяців пільгового стажу, тобто виконання робіт, перебування на посадах, які передбачені Списком № 2, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, або із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Обчислення страхового стажу проводиться територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, тобто до 01.01.2004 року.

Як встановлено з матеріалів справи, а саме згідно записів у трудовій книжці позивача, ОСОБА_1 позивач працював електрогазозварником з 26.08.1982 року по 04.09.1984 року на заводі карданних валів ім. XXV з`їзду КПРС м. Херсон, з 03.12.1984 року по 30.05.1985 року, з 22.10.1985 року по 12.06.1990 року в Старокостянтинівському ДРСУ, з 22.08.1992 року по 18.05.1994 року у Старокостянтинівській МПМК-31, з 19.05.1994 року по 27.09.1994 року у Старокостянтинівському новобудуючому комбінаті, з 08.04.2005 року по 04.06.2007 року у Старокостянтинівській філії АТ "Хмельницькгаз", з 15.01.2013 року по 22.04.2014 року у ПАТ "Хмельницькгаз".

До набрання чинності Законом України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах було передбачено такими Списками № 2:

- Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах".

Згідно розділу XXXII "Загальні професії" Списку № 2 до професій які надають право особи на отримання пільгової пенсії відносяться професії газозварників і їх підручних та електрозварників і їх підручних;

- Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26 січня 1991 року .

Розділом XXXII "Загальні професії" Списку № 2 передбачено професію газоелектрозварника яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Після набрання чинності Законом України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах було передбачено такими Списками № 2:

- Список N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року.

Розділом XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 передбачено професію газоелектрозварника яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

- Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року.

Відповідно до розділу XXXIII "Загальні професії (у всіх галузях господарства) передбачено професію газоелектрозварника яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

- Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2016 року.

Відповідно до розділу XXXIII "Загальні професії (у всіх галузях господарства) передбачено професію газоелектрозварника яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, починаючи з дати набрання чинності постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах" і до цього часу професія газоелектрозварника передбачена Списками № 2 як така, зайнятість на якій під час виконання трудових обов`язків дає право особі на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом 3 "Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992 року зобов`язано керівників підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання провести атестацію робочих місць, визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням та ознайомити з ним трудящих.

Згідно із пунктами 1, 2, 3, 4, 9, 11 Порядку, проведення атестації робочих місць за умовами праці, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років.

Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці, Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня, Переліків робіт із особливо шкідливими і особливо важкими та шкідливими і важкими умовами праці, на яких встановлюється підвищена оплата праці, та інших нормативно-правових актів, відповідно до яких надаються пільги та компенсації працівникам за роботу із шкідливими умовами праці, покладається на Держпраці.

З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно із пунктами 3, 4 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності 21.08.1992 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Якщо ж атестація з 21.08.1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Згідно із пунктом 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Дослідження наведених правових норм Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці № 442, дає суду підстави зробити висновок про те, що обов`язок проведення атестації робочих місць повністю покладений на роботодавців-керівників підприємств, установ, організацій, а контроль за її проведенням покладено на державний орган - Держпраці.

Із змісту Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах вбачається, що за наявності стажу роботи який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах до 21.08.1992 року відсутність атестації робочих місць за умовами праці не позбавляє права працівника на призначення йому такої пенсії, у разі якщо професія передбачена Списками № 2.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою № 637 від 12.08.1993 року затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пункт 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, передбачає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 10 Порядку встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Колегія суддів зазначає, що при призначені пенсії за віком на пільгових умовах за час роботи на посадах, які передбачені в Списках № 2 до 21.08.1992 року, працівник не зобов`язаний надавати відомості про атестацію робочого місця за умовами праці. Надання уточнюючих довідок підприємств або їх правонаступників необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Враховуючи періоди роботи позивача після 21.08.1992 року на посадах, передбачених Списком № 2, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на працівника зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

В зв`язку із тим, що проведення атестації робочих місць за умовами праці та її своєчасність не залежить від працівників, колегія суддів вважає, що відсутність результатів атестації робочих місць, професій в період роботи на посадах, передбачених Списками № 2 після 22.08.1992 року не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а.

Враховуючи вищенаведені обставини з урахуванням норм чинного законодавства, колегія суддів вважає, що рішення комісії при Головному управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області "Про результати розгляду заяви" № 11 від 20 вересня 2019 року, а також рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 32 від 26.09.2019 року, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно із статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є протиправними та підлягають скасуванню.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 такі періоди роботи:

-з 26.08.1982 року по 04.09.1984 року на заводі карданних валів імені XXV з`їзду КПРС м. Херсон;

-з 03.12.1984 року по 30.03.1985 року, з 22.10.1985 року по 12.06.1990 року на Старокостянтинівському ДРСУ;

-з 22.08.1992 року по 18.05.1994 року, період роботи електрогазозварником у Старокостянтинівській МПМК-31;

-з 19.05.1994 року по 27.09.1994 року, період роботи електрогазозварником у Старокостянтинівському новобудуючому комбінаті.

-з 08.04.2005 року по 04.06.2007 року та з 15.01.2013 року по 22.05.2014 року в Старокостянтинівській філії АТ "Хмельницькгаз".

Крім того, колегія суддів вважає, що відповідальність за зазначення в індивідуальних відомостях про застраховану особу відомостей про нарахування заробітної плати несе страхувальник, в даному випадку Старокостянтинівська філія АТ "Хмельницькгаз", тому колегія суддів приходить до висновку, про протиправність рішення відповідача щодо не зарахування періодів роботи позивача з 08.04.2005 року по 04.06.2007 року в Старокостянтинівській філії АТ "Хмельницькгаз" до пільгового стажу роботи позивача в зв`язку із тим, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні відомості про нарахування заробітної плати.

Більше того, колегія суддів звертає увагу, що як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач разом із заявою про призначення пенсії надав довідку про нараховану йому заробітну плату під час роботи на вказаному підприємстві.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" від 10.02.1998 року № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що до пільгового стажу позивача необхідно також зарахувати період навчання в ПТУ-4 м. Житомира з 01.09.1981 року по 20.07.1982 року за професією електрогазозварника, оскільки протягом трьох місяців після завершення навчання він розпочав працювати за набутою спеціальністю, а саме: з 26.08.1982 року.

Таким чином, із врахуванням донарахованого страхового стажу за рішенням суду, загальний страховий стаж позивача становить понад 27 років 6 місяців, пільговий стаж який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 становить понад 12 років 6 місяців.

В зв`язку з тим, що позивачу 29 травня 2019 року виповнилося 55 років, його загальний страховий стаж в період часу на дату досягнення віку з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року становить більше 27 років 6 місяців, пільговий стаж за Списком № 2 становить більше 12 років 6 місяців, судова колегія приходить до висновку, що позивач має право на призначення пільгової пенсії.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії 27.06.2019 року, тому необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, починаючи з 27 червня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції позивач довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Курко О. П. Смілянець Е. С.