Справа № 160/2608/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2021 року Справа № 160/2608/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
22.02.21 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до страхового стажу періоди роботи з 01.09.1987 по 05.08.1988 та з 21.06.1991 по 22.07.1991р.; період навчання з 01.09.1988 по 08.06.1993р.; та до пільгового стажу моєї роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, 25.12.2006 по 28.12.2006 р., з 01.01.2012 по 15.09.2013 в Публічному акціонерному товаристві "Дніпровський металургійний комбінат";
-призначити та виплатити мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня, послідуючого за днем мого народження (50 річчя), а саме з 31.07.2020;
-стягнути з Відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі сплаченого судового збору;
-встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.09.2020 позивач звернувся до Кам`янського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Проте, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах йому було відмовлено, так як загальний стаж роботи складає 35 років 10 місяців 19 днів, в тому числі стаж роботи за Списком №1 - 9 років 4 місяці 13 днів, тобто відсутній пільговий стаж -10 років.
Позивач вважає вказану відмову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим, просив суд позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
22.03.2021 до суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі з огляду на таке.
За матеріалами відмовної пенсії справи загальний страховий стаж ОСОБА_1 зараховано по 31.07.2020 та складає - 35 років 10 місяців 19 днів (з урахуванням кратності Списку №1), у тому числі Списку №1 - 09 років 04 місяці 13 днів.
Періоди роботи з 01.09.1987 по 05.08.1988 та з 21.06.1991 по 22.07.1991 не зараховано до загального страхового стажу через порушення підприємствами норм Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція) при внесенні записів у його трудову книжку.
Період навчання з 01.09.1988 по 08.06.1993 не зараховано до загального страхового стажу через невідповідність по-батькові Позивача у дипломі серія НОМЕР_2 паспортним даним.
Періоди роботи з 01.10.2001 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 в ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат» до пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано, оскільки в цей період підприємством не проведено атестацію робочого місця на посаді «електромонтера по ремонту и обслуживанию електрооборудования» в прокатном производстве російською мовою).
Період роботи з 01.05.2011 по 31.12.2011 не зараховано до пільгового стажу через відволікання від основної роботи.
Відповідачем вказано, що основою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: наявність професії і виробництва в Списках №1 та Списках №2; зайнятість робітника на роботах, передбачених Списками №1 або №2, не менше 80% робочого часу, встановленого для цього виробництва; підтвердження шкідливих умов праці робітника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації.
Відсутність хоч би однієї з цих умов не дає права робітникові на пенсію за віком на пільгових умовах.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви, виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 02.09.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Лівобережний відділ обслуговування громадян у м. Кам`янське (сервісний центр) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
У рішенні також зазначено, що позивачем для підтвердження трудового стажу надано трудову книжку НОМЕР_3 , в якій мають місце порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58, а саме: період роботи з 01.09.1987 по 05.08.1987 та з 21.06.1991 по 22.07.1991 неможливо зарахувати до загального стажу роботи так, як в записах про звільнення відсутні посилання на статтю КзоТУ. Також неможливо зарахувати до загального стажу роботи період навчання з 01.09.1988 по 08.06.1993 так, як в дипломі НОМЕР_2 зазначено по-батькові, яке не відповідає паспорту позивач.
Для підтвердження роботи за Списком №1 позивачем подано довідки, уточнюючі пільговий характер роботи №023-3263, №023-3262 від 20.08.2020 та цехову довідку №048/16-2171 від 21.12.2017, видані ПАТ «Дніпровським металургійним комбінатом» за період роботи з 01.10.2001 по 15.03.2013. Але певні періоди роботи зараховувати до стажу роботи за Списком №1, а саме: з 01.10.2001 по 24.01.2001 так, як дія наказу про атестацію робочих місць №1269 починається з 25.01.2001, а попереднього №813 від 20.10.1994 закінчується 19.10.1999; з 25.12.2006 по 28.12.2006 так, як дія наказу про атестацію робочих місць №992 починається з 29.12.2006, попереднього №1269 від 25.01.2001 закінчується 24.01.2001; з 01.05.2011 по 31.12.2011 (окрім 11 днів в серпні 2011 року), так, як згідно цехової довідки мало місце відволікання від основної роботи , з 01.01.2012 по 15.09.2013 так, як в довідці зазначено, що позивач працював в прокатному виробництві, а в наказі про атестацію робочих місць №659 від 26.12.2012 зазначений новопрокатний цех.
Таким чином, за наявними документами, загальний стаж роботи складає 35 років 10 місяців 19 днів (враховано згідно сплати страхових внесків по 31.07.2020), в тому числі стаж роботи за Списком №1 - 9 років 4 місяців 13 днів при необхідному 10 років. У зв`язку з вище зазначеним, право на пенсію відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на дату звернення у позивача відсутнє.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від останнього місця роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими та важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад, і показників затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637.
Згідно з пунктом 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Згідно п. 4.1 Порядку №383 зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Пункт 4.2 Порядку №383 передбачає, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок №442, постанова № 442 відповідно) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації № 41), відповідно до яких основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 2 постанови № 442 встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.
Відповідно до пункту 1 Порядку № 442 атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно пункту 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій № 41 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років; відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Пунктами 8, 9 Порядку № 442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесені до переліку.
Так, основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, при цьому, у разі відсутності відомостей у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств.
Відповідно до копії трудової книжки позивача НОМЕР_3 щодо спірних періодів:
-01.09.1987 - прийнятий на «ДВВ им. Газеты «Правда» учеником слесаря-электрика» мовою оригіналу;
-01.06.1988 - «переведен в этом цехе слесарем-электриком по ремонту эл.оборудования»;
-05.08.1988 - уволен на учебу в Днепродзержинский индустриальный институт» приказ №119 от 05.18.1988 ;
- 21.06.1991 - «принят электромонтером по ремонту электрооборудования 4 разряда Днепровский металлургийный комбинат им. Ф.Э. Дзержинського распоряжение №366 от 06.06.1991;
- 22.07.1991 - «уволен с комбината по окончании производственной практики распоряжение от 23.07.1991 №36»;
-01.09.1988 - 18.06.1993 «обучение в Днепродзержинском индустриальном инстетуте диплом №940544 от 18.06.1993»;
- 13.09.1993 -«принят в рельсобалочный цех электромонтером по ремонту и обслуживанию электрооборудования энергетического производства 6 разряда в Днепровский Металлургийный комбинат ми. Ф.Э. Дзержинського м. Днепродзержинськ»;
-28.02.1997 - Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинсткого з 28.02.1997 перейменований у Відкрите акціонерне товариство Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського;
-рабочее место атестовано пост №992 від 29.12.2007;
- 01.05.2011 «в связи с совершенствованием структуры управления комбинатом переведен в новопрокатный цех горячий участок работ электромонтером по ремонту и обслуживанию электрооборудования 6 разряд» приказ №88 от 01.02.2011;
- рабочее место атестовано по списку №1 раздел ІІІ подраздел 3 позиция 3.3а -3б утвержденому постановлению КМУ от 16.01.2003 №36;
- 16.09.2013 в связи с совершенствованием структуры управления комбинатом переведен в ремонтно-сервисный центр электро-енергоремонтный цех участок технического обслуживания и ремонта;
- рабочее место атестовано по списку №2 постановление №88 от 28.02.2014;
- публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського з 25.01.2017 перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат»;
- робоче місце атестовано за Списком №2 постанова №28 від 26.12.2017;
- 02.09.2020 - у зв`язку з внесенням змін штатних розписів переведений у прокатний цех дільниці технічного обслуговування та ремонту електроустаткування електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду;
- робоче місце атестовано за Списком №2 постанова №22 від 31.08.2020.
Згідно доданих позивачем до матеріалів справи уточнюючих довідок №023-3262 та №023-3262 від 20.08.2020, виданих позивачу про те, що він повний робочий день працював на Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» мовою оригіналу «рельсобалочном и новопрокатном цехе» з 16.01.2003 по 15.09.2013 в прокатном производстве электромонтерем по ремонту и обслуживанию электрооборудования (список №2), что предусмотрено Списком №1 раздел ІІІ подраздел 3 код КП :3.3а-3б.
Примітка: у зв`язку з виробничою необхідністю , в період з 16.01.2003 по 15.09.2013 вибірково (8 років 10 міс. 26 календарні дні) фактично виконував роботу електромонтера з ремонту та обслуговування електрообладнання, де повний робочий день був зайнятий ремонтом обладнання в місцях його установки (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робочі, провідні технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1 за період з 16.01.2003 по 15.09.2013 - вибірково (8 років 10 місяців 26 календарних днів).
Додаткові відомості: постанова «Про атестацію робочого місця за умова праці» №1269 від 25.12.2001, №992, від 29.12.2006. Лист Головного держексперта області за умовами праці №003/07-1-406 від 29.11.2011 про продовження строку дії постанови №992 від 29.12.2006 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» від 29.12.2012. Постанова «Про результати атестації робочих місць за умовами праці робітників новопрокатного цеху» №659 від 29.12.2012.
Згідно уточнюючої довідки №023-3262 та №023-3263 від 20.08.2020, виданих позивачу про те, що він повний робочий день працював на Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» мовою оригіналу «рельсобалочном цехе» з 01.10.2001 по 15.01.2003 в прокатному виробництві електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання (Список №2).
Примітка: у зв`язку з виробничою необхідністю, в період з 01.10.2001 по 15.01.2003 вибірково (1 рік 2 міс. 5 календарних днів) фактично виконував роботу електромонтера з ремонту та обслуговування електрообладнання, де працював повний робочий день та був зайнятий ремонтом обладнання в місцях його установки (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робочі, провідні технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1, що передбачено з 01.10.2001 по 15.01.2003 вибірково (01 рік 2 місяців 5 календарних днів).
Додаткові відомості: постанова «Про атестацію робочих місць за умовами праці» №813 від 20.10.1994 (постанова №473 від 08.07.1993 «Про доповнення до постанови №813 від 20.10.1994) №1269 від 25.12.2001 лист Головного держексперта області за умовами праці №14/1-121 від 26.10.199, №14/1-261 від 27.12.200 про продовження строку дії постанови №813 від 20.10.1994 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» до 31.12.2001.
Відповідно до довідки від 21.12.2017 №048/16-2171, яка видана ОСОБА_1 , 1970 р.н., про те, що він дійсно був зайнятий повний робочий день:
- в «рельбалочном цехе»: з 13.09.1993 по 30.04.2011 - електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання ;
- в «новопрокатном цехе»: з 01.05.2011 по 15.09.2013- електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання, гарячий участок робіт.
Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Таким чином, законодавцем покладений обов`язок своєчасного та якісного проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому не проведення або не своєчасне та неякісне проведення з вини керівників підприємств атестації не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону № 1788-XII.
З матеріалів справи слідує, що підставою для відмови позивачу в підтвердженні його стажу роботи за період з 01.10.2001 по 24.01.2001, оскільки дія наказу про атестацію робочих місць №1269 починається з 25.01.2011, а попереднього №813 від 20.10.1994 закінчується 19.10.1999; з 25.12.2006 по 28.12.2006 оскільки дія наказу про атестацію робочих місць №992 починається з 29.12.2006, попереднього №1269 від 25.01.2001 закінчується 24.01.2001; з 01.05.2011 по 31.12.2011 (крім 11 днів в серпні 2011) так, як згідно цехової довідки мало місце відволікання від основної роботи; з 01.01.2012 по 15.09.2013 так, як в довідці зазначено, що позивач працював в прокатному виробництві, а в наказі про атестацію робочих місць №659 від 26.12.2012 зазначений новопрокатний цех.
Разом з тим, судом встановлено, що листом Головного держексперта області з умов праці від 27.12.200 №14/1 -261 продовжено дію наказу від 20.10.1994 №813 терміном до 31.12.2001. Листом Головного держексперта області з умов праці від 26.10.1999 №14/1-121 продовжено термін дії постанови адміністрації та профкому комбінату від 20.10.1994 №812 до 01.01.2001 року *відповідні копії листі наявні в матеріалах справи).
Крім того, як вбачається з уточнюючої довідки від 20.08.2020 №023-3262 постанова «Про атестацію робочих місць за умовами праці» №1269 від 25.12.2001, №993 від 29.12.2006 Листом Головного держексперта області за умовами праці №003/07-1-406 від 29.11.2011 про продовження строку дії постанови №992 від 29.12.2006 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» до 29.12.2012.
При цьому, відповідачем не спростовано той факт, що головний державний експерт з умов праці Дніпропетровській області, погоджуючи продовження використання результатів попередньої атестації за 2006 рік в період проведення наступної чергової атестацій діяв в межах наданих йому за законом повноважень.
26.12.2012 постановою адміністрації та профкому комбінату № 658 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці робітників конверторного цеху» затверджено результати чергової атестації робочих місць, розпочатої ще в 2009 році та затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників за Списком №1.
За результатами даної атестації робочих місць професія «електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання» в рельсобалочному цеху дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.
Суд зазначає, що відповідно до Наказу від 01.02.2011 №88 «Про зміну в організації виробництва та праці структурних підрозділів комбінату» введено в структуру управління та штатний розклад новопрокатного цеху «рельсобалочный участок» з організацією роботи персоналу в днівну зміну роботи однією бригадою.
Таким чином, доводи відповідача з 01.10.2001 по 24.01.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006, з 01.05.2011 по 31.12.2011 спростовується матеріалами справи.
Щодо періоду навчання з 01.09.1988 по 08.06.1993, суд зазначає наступне.
Пунктом 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою КМУ від 12 серпня 1993 № 637 передбачено, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтво про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлений у судовому порядку.
Суд роз`яснює позивачу, що встановлення фактів, що мають юридичне значення регулюється розділом ІV "Окреме провадження" Цивільного процесуального кодексу України". Питання встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів не відноситься до юрисдикції адміністративних судів а є повноваженнями виключно загальних місцевих судів.
Для встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів, зокрема, диплому НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , необхідно звернутись із урахуванням правил підсудності до місцевого суду загальної юрисдикції із заявою відповідно до розділу ІV "Окреме провадження" Цивільного процесуального кодексу України" про встановлення факту, що має юридичне значення.
Отже, при прийнятті відповідачем рішення щодо відмови позивачу в призначенні пенсії стосовно періоду навчання з 01.09.1988 по 08.06.1993 відповідає фактичним обставинам справи.
Таким чином, відмова пенсійного органу у зарахуванні до стажу роботи періоду навчання з 01.09.1988 по 08.06.1993 є законною.
Так згідно п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом міністерства праці України від 29.07.1993 №58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.
При цьому, суд зауважує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17.
Отже, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 25.04.2019 року у справі №593/283/17.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у частині зарахування періоду з 01.09.1987 по 05.08.1988, з 21.06.1991 по 22.07.1991, з 01.10.2001 по 24.01.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006, з 01.05.2011 по 31.12.2011 є протиправною.
Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.09.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з врахуванням висновків суду у даній справі.
Щодо вимоги призначити та виплатити мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня, послідуючого за днем мого народження (50 річчя), а саме з 31.07.2020, суд зазначає наступне.
Так, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
На цій підставі адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду та найбільш ефективний із можливих способів захисту порушеного права позивача, є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.09.2020 з врахуванням висновків суду.
Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суд зазначає наступне.
Так частиною 1 статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Таким чином, вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.
Суд вважає, що в даному випадку підстави для встановлення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення відсутні, оскільки у суду немає обґрунтованих сумнівів щодо виконання відповідачем рішення у цій справі, а крім того примусове виконання рішень суду у даній категорії справ забезпечується органами державної виконавчої служби.
Отже, з аналізу вищевикладеного, можна зробити висновок, що клопотання (заяви) з приводу встановлення судового контролю за виконанням рішення не є окремими позовними вимогами, а отже розгляд судом такої заяви не може вплинути на повноваження суду щодо задоволення позову повністю чи частково або відмови в задоволенні позову повністю чи частково в розумінні статті 245 КАС України.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 681 грн. відповідно до квитанції №154318608 від 16.02.2021 , оригінал якої міститься в матеріалах справи.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.09.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з врахуванням висновків суду у даній справі.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко