Справа № 540/2590/20
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2021-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/2590/20
Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Стас Л.В.,

суддів: Шеметенко Л.П., Турецької І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ГУПФ України в Херсонській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУПФ України в Херсонській області від 14 червня 2019 року №213 "Про внесення змін до бази даних" по пенсійній справі №22 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про коригування страхового стажу з 01 квітня 2008 року, з якої здійснено розрахунок страхового стажу без урахування періоду роботи з 23 грудня 1993 року по 27 грудня 1999 року;

- зобов`язати ГУПФ України в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з врахуванням довідки про заробітну плату від 28 березня 2008 року.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач наголошувала на тому, що у вказані періоди працювала у Кооперативі «Теплотехнік», який реорганізовано в Приватну промислово-будівельну фірму «Ротор», що підтверджується відповідними довідками та відомостями її трудової книжки.

Внаслідок невиконання кооперативом "Теплотехнік" свого обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України, позивача позбавлено соціальної захищеності та пенсійного стажу у спірні періоди, що є неприпустимим та суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство страхувальник, а тому таку відповідальність неможливо перекласти на позивача.

Поряд з цим, позивач впевнена в протиправності оскаржуваного рішення з огляду на те, що пенсійному органу надано довідку про заробіток для обчислення пенсії від 21 березня 2008 року за підписом керівника та головного бухгалтера, яка має відтиск печатки, та яка була в свою чергу перевірена працівником пенсійного органу на відповідність і по якій нараховувалася пенсія з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати для обчислення пенсії розміром 5,58251.

Окрім того, ОСОБА_1 вважає безпідставним врахування відповідачем інших документів окрім трудової книжки, оскільки трудова книжка є основним документом, який підтверджує трудовий стаж.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУПФ України в Херсонській області від 14 червня 2019 року №213 про внесення відповідних змін до бази даних, яким внесені зміни до бази даних централізованої підсистеми "Призначення та виплата пенсій" по пенсійній справі №22 ОСОБА_1 , а саме: з 01 квітня 2008 року відкоригований страховий стаж - здійснений розрахунок страхового стажу без урахування періоду роботи з 23 грудня 1993 року по 27 грудня 1999 року.

В решті вимог - відмовлено.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження.

В апеляційній скарзі ГУПФ України в Херсонській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що до заяви від 07 квітня 2008 року про перерахунок пенсії позивач надала нову копію трудової книжки в якій дописані записи, які були відсутні на дату призначення пенсії (29 жовтня 2002 року), а саме: запис №24 « 23 грудня 1993 року Приватна промислово-будівельна фірма «РОТОР» прийнята зам.директора» (пр.№1 от 23 грудня 1993 року); запис №25 « 27 грудня 1999 року Приватна промислово-будівельна фірма «РОТОР» Уволена по собственному желанию» (пр.№31 от 27 грудня 1999 року).

Поряд з цим, апелянт наголошує, що довідка від 28 березня 2008 року видана Приватною промислово-будівельною фірмою "РОТОР" за періоди з червня 1991 року по травень 1996 року, яка була підставою для проведення перерахунку пенсії позивача в квітні 2008 року, не містить номера; на печатці Приватної промислово-будівельної фірми "Ротор" відсутній ідентифікаційний код підприємства.

Згідно листа архівного відділу Херсонської міської ради від 29 травня 2019 року №09-04-05/417, копії розпорядження виконавчого комітету Суворовської районної ради м.Херсона від 13 грудня 1991 року №456-р «О регистрации частной производственно-строительной фирмы «РОТОР» та копії уставу, підприємство 23 грудня 1990 року здійснило первинну реєстрацію.

Разом з тим, згідно листа архівного відділу Херсонської міської ради від 28 квітня 2016 року №09-04-05/656, документи з особового складу приватно-промислової фірми «РОТОР» на зберігання до архівного відділу Херсонської міської ради не надходили і місце їх знаходження невідоме.

На підставі викладеного, апелянт наголошує на тому, що реорганізація кооперативу «Теплотехнік» в приватну промислово-будівельну фірму «РОТОР» не проводилась.

Додаткові документи, які підтверджують те, що кооператив «Теплотехнік» реорганізовано в приватну промислово-будівельну фірму «РОТОР», або, що вони чимось пов`язані (крім одного керівника) - відсутні.

Отже, апелянт впевнений в тому, що приватна промислово-будівельна фірма «РОТОР» не є правонаступником кооперативу «Теплотехнік» та не може підтверджувати жодним чином періоди роботи позивача в цьому кооперативі.

Позивач, ОСОБА_1 своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Відповідно до приписів пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні на підставі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУПФ України в Херсонській області з 29 жовтня 2002 року та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Первинно пенсію позивачу було обчислено за заявою від 01 жовтня 2002 року з урахуванням стажу 20 років та із заробітної плати по довідці від 20 вересня 2002 року №153, виданій Херсонським морським коледжем за період з січня 1980 року по грудень 1986 року.

В подальшому за заявою позивачки від 21 березня 2008 року здійснено перерахунок пенсії з урахуванням стажу 26 років 10 місяців 17 днів, що підтверджується розпорядженням №173822 від 21 березня 2008 року.

За заявою позивача від 07 квітня 2008 року здійснено перерахунок пенсії, виходячи із більш високої зарплати за червень 1991 року - травень 1996 року за довідкою від 28 березня 2008 року №б/н, виданою приватною промислово-будівельною фірмою "РОТОР" .

Позивачем надано суду копію акту УПФ України в Суворовському районі м Херсона від 16 жовтня 2008 року зустрічної перевірки достовірності видачі довідки про зарплату ОСОБА_1 за період її роботи в приватній промислово-будівельній фірмі «РОТОР», яка підтвердила роботу та виплату зарплати, розбіжностей не виявлено, акт складено головним спеціалістом відділу пенсійного забезпечення ОСОБА_2 .

Постановою правління Пенсійного фонду України від 03 вересня 2018 року №19-1 був затверджений Порядок проведення в 2018-2019 роках інвентаризації пенсійних справ. Згідно п.2 розділу ІІ Порядку у разі виявлення під час інвентаризації порушень законодавства рішення про призначення (перерахунок, утримання, відрахування) пенсії переглядаються відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до витягу з протоколу №3 засідання інвентаризаційної комісії при ГУПФ України в Херсонській області від 11 лютого 2019 року комісія прийняла рішення відкоригувати з 01 березня 2019 року заробітну плату, внести до бази даних заробіток, врахований на дату призначення пенсії, а саме за період з 01 січня 1980 року по 31 грудня 1984 року. Із тексту протоколу вбачається, що підставою такого висновку стало факт не своєчасного внесення до трудової книжки запису про період роботи позивача у фірмі "Ротор", оскільки в період первісного звернення в 2002 році до Пенсійного фонду України такого запису не було. Також комісія встановила відсутність ідентифікаційного номера фірми згідно ЄДРПОУ на печатці фірми в трудовій книжці та на довідці про зарплату позивачки, довідка про зарплату позивачки у фірмі "Ротор" написана рукою ОСОБА_1 . Сам ОСОБА_3 , який підписав довідку як директор, за даними матеріалів його пенсійної справи працював в фірмі "Ротор" старшим майстром бригади вогнетривників. Сума сплаченого збору на обов`язкове державне страхування фірми в 1992 році свідчить про розмір фонду оплати праці менше, ніж зарплата громадянки ОСОБА_1 , а з 1994 по 1999 рік взагалі збір фірмою не сплачувався. Приватна виробничо-будівельна фірма "Ротор" з 2008 року в стані припинення. Сам ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому комісія рекомендувала здійснити розрахунок страхового стажу без урахування періоду роботи в приватній виробничо-будівельній фірмі "Ротор" з 23 грудня 1993 року по 27 грудня 1999 року та внести до бази даних заробіток, врахований на дату призначення пенсії (за період з 01 січня 1980 року по 31 грудня 1984 року), для здійснення обрахунку переплати пенсійних коштів.

На підставі протоколу засідання інвентаризаційної комісії №3 від 11 лютого 2019 року ГУПФ України в Херсонській області видано наказ 12 березня 2019 року №98 "Про внесення змін до бази даних", відповідно до якого передбачено начальнику відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства ОСОБА_5 внести зміни до бази даних централізованої підсистеми "Призначення та виплата пенсій" по пенсійній справі №22 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкоригувати з 01 березня 2019 року заробітну плату, з якої проводиться виплата пенсії, а саме: внести до бази даних заробіток, врахований на дату призначення пенсії, за період з 01 січня 1980 року по 31 грудня 1984 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду по справі №540/2609/19 був частково задоволений позов ОСОБА_1 , визнано протиправним та скасований наказ Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 12 березня 2019 року №98 в частині внесення змін до бази даних централізованої підсистеми "Призначення та виплата пенсій" по пенсійній справі №22 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відкоригування з 01 березня 2019 року заробітної плати, з якої проводиться виплата пенсії, а саме: про внесення до бази даних заробітку, врахованого на дату призначення пенсії, за період з 01 січня 1980 року по 31 грудня 1984 року. Судове рішення набрало законної сили.

Як вбачається з листа ГУПФ України в Херсонській області від 10 липня 2020 року №2513-2058/Р-02/8-2100/20 на адресу позивача, на виконання рішення суду відповідач перерахував з 01 березня 2019 року пенсію з урахуванням довідки про заробітну плату від 28 березня 2008 року.

Але інвентаризаційна комісія при ГУПФ України в Херсонській області протоколом №8 від 13 червня 2019 року прийняла рішення рекомендувати, починаючи з 01 квітня 2008 року, відкоригувати страховий стаж позивачу без врахування періоду роботи в приватній фірмі "Ротор" та внести до бази даних заробіток, врахований на дату призначення пенсії (за період з 01 січня 1980 року по 31 грудня 1984 року) для здійснення обрахунку переплати пенсійних коштів. Підставою для такої рекомендації вказано, що при інвентаризації пенсійної справи ОСОБА_1 , виявлено, що до заяви від 07 квітня 2008 року про перерахунок пенсії з більшої заробітної плати надано довідку від 28 березня 2008 року без номеру про те, що кооператив "Теплотехнік" реорганізовано у приватну промислово-будівельну фірму "Ротор", та довідку від 28 березня 2008 року без номеру про заробітну плату ОСОБА_1 за період з червня 1991 року по травень1996 року з печаткою фірми без ідентифікаційного коду. Документи з особового складу фірми "Ротор" на зберігання до архіву Херсонської міськради не надходили і місце знаходження їх невідоме. Архівним відділом надано копії документів про реєстрацію фірми "Ротор" та копію статуту, з яких вбачалось, що фірма "Ротор" здійснила первинну реєстрацію в грудні 1990 року, а не було проведено реорганізацію кооперативу "Теплотехнік" у фірму "Ротор".

14 червня 2019 року, з посиланням як на підставу на протокол №8 від 13 червня 2019 року засідання інвентаризаційної комісії, відповідачем прийнято Наказ №213 від 14 червня 2019 року про внесення відповідних змін до бази даних, яким наказано начальнику відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства ОСОБА_5 внести зміни до бази даних централізованої підсистеми "Призначення та виплата пенсій" по пенсійній справі №22 ОСОБА_1 , а саме: з 01 квітня 2008 року відкоригувати страховий стаж - здійснити розрахунок страхового стажу без урахування періоду роботи з 23 грудня 1993 року по 27 грудня 1999 року.

Листом ГУПФ України в Херсонській області від 10 липня 2020 року №2513-2058/Р-02/8-2100/20 повідомлено ОСОБА_1 про те, що їй зменшено пенсію на підставі наказу від 14 червня 2019 року №213, який винесено на підставі протоколу №8 від 13 червня 2019 року.

Не погоджуючись з викладеним позивач звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка підтвердила свій страховий стаж трудовою книжкою, яка мала записи про її період роботи в приватну промислово-будівельну фірму «РОТОР». Та обставина, що записи були завірені печаткою фірми без ідентифікаційного коду, не є беззаперечною підставою не враховувати цей стаж при обчисленні пенсії. Також суд зазначив, що не має ніякого значення для підтвердження страхового стажу факт не підтвердження реорганізації кооперативу "Теплотехнік" у приватну промислово-будівельну фірму «РОТОР».

Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником своїх обов`язків по виготовленню печатки, а також за не передачу останнім до архіву документів підприємства.

Поряд з цим, відмовляючи позивачу у зобов`язані ГУПФ України в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з врахуванням довідки про заробітну плату від 28 березня 2008 рік, суд вказав, що оскаржуваний наказ від 14 червня 2019 року №213, не містить зобов`язань щодо необхідності перерахування пенсії з іншої довідки, ніж довідка від 28 березня 2008 року, такий обов`язок покладався на відповідальну особу Пенсійний фонд України наказом відповідача від 12 березня 2019 року №98, але він скасований рішенням суду по справі №540/2609/19. Ніяких інших доказів того, що при обчисленні пенсії позивачки не враховується довідка ППБФ "Ротор" від 28 березня 2008 року за періоди роботи 1991-1996рр. суду не надано. Тому в задоволенні цієї позовної вимоги суд відмовив.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону №1058 передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно статті 1 вказаного Закону, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із статтею 20 Закону №1058, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, згідно вимог Закону №1058-ІV, покладено на страхувальника, тобто роботодавця.

Пенсіонер не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивачу періодів роботи.

При цьому, колегія суддів вказує на те, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв (стаття 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ (далі-Закон №1788).

Статтею 62 Закону №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1,2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі-Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З аналізу вищезазначених норм слідує, що основним документом, що підтверджує стаж є трудова книжка. Лише при наявності неправильності чи неточності записів у трудовій книжці, для підтвердження стажу приймаються до уваги інші документи (довідки, виписки із наказів, особові рахунки).

Порядок заповнення трудових книжок викладений в Інструкції ведення трудових книжок працівників, затверджених постановою Держкомпраці від 20 червня 1974 року №162 та спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення від 29 липня 1993 року №58.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27 квітня 1993 року №301 визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, трудова книжка зберігається, як правило, у кадровій службі (службі управління персоналом), а відповідальність за неї несе керівництво.

Так, Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17 зроблений висновок про те, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах.

У постанові по справі №754/14898/15-а Верховний Суд стосовно аналогічних правовідносин зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок, наказів), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Згідно з пунктами 2.4, 4.1, 4.2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» Міністерства праці України, Міністерства юстиції та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, усі записи, що здійснюються в трудовій книжці: про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення, вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу, але не пізніше тижневого строку видання такого наказу, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу, тобто, підстави звільнення, що зазначенні в наказі про звільненні, мають відповідати підставам, зазначеним у трудовій книжці.

Так, у випадку звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Як вбачається з матеріалів справи, однією з підстав не зарахування спірних періодів роботи до загального стажу відбулось в зв`язку з тим, що в трудовій книжці позивачки ці періоди засвідчено печаткою, у якій відсутній ідентифікаційний код.

Разом з тим, відповідно до вищевказаної Постанови №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка зазначена в ній, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) та від 04 вересня 2018 року у справі № 423/1881/17 (провадження №К/9901/22172/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Поряд з цим, в матеріалах справи міститься копія акту Управління в Суворовському районі м. Херсона від 16 жовтня 2008 року (а.с.13) з якого вбачається, що позивачці, яка працювала в ППБФ "Ротор", за період з 01 червня 1991 року по 31 травень 1996 року нараховувалася заробітна плата, в результаті перевірки довідки про заробітну плату ОСОБА_1 з відомостями по нарахуванню заробітної плати за 1991-1996 розбіжностей не виявлено.

Доказів того, що ОСОБА_3 , як особа, яка в статусі директора фірми "Ротор" засвідчувала записи в трудовій книжці позивачки, перебувала на іншій посаді, а саме на посаді старшого майстра бригади вогнетривників, яка не давала цій особі повноважень на засвідчення таких записів, матеріали справи не містять.

Натомість, в матеріалах справи міститься лист архівного відділу Херсонської міської ради, за яким 11 серпня 1989 року ОСОБА_3 обраний головою кооперативу «Теплотехник».

На підтвердження факту реорганізації кооперативу «Теплотехник» в приватну виробничо-будівельну фірму "Ротор" позивачем до суду надано довідку від 28 березня 2008 року (а.с.54).

Окрім того, позивачем до суду надано копії статуту фірми "Ротор", розпорядження виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів м. Херсона від 23 грудня 1991 року №456-р про реєстрацію фірми "Ротор", довідку Херсонського обласного управління статистики №6349 про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України приватну виробничо-будівельну фірму "Ротор" (ідент. код 14125716) (а.с.17 (зворотній бік), 74-83).

Більш того, в матеріалах справи міститься роздруківка даних Єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за якою приватна виробничо-будівельна фірма "Ротор" знаходиться у стадії припинення. Засновник - ОСОБА_3 . Місцезнаходження: України, АДРЕСА_1 . Дата державної реєстрації: 12 грудня 1991 року.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що позивачка підтвердила свій страховий стаж трудовою книжкою, яка мала записи про її період роботи в приватно виробничо-будівельній фірмі "Ротор". Та обставина, що записи були завірені печаткою фірми без ідентифікаційного коду, не є беззаперечною підставою не враховувати цей стаж при обчисленні пенсії.

З системного аналізу вимог чинного законодавства та обставин справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність в матеріалах справи належних доказів для зарахування до трудового стажу позивачки періоду роботи в кооперативі "Теплотехнік", яке в подальшому було реорганізовано у Приватну промислово-будівельну фірму "Ротор".

Приймаючи дане рішення колегія суддів приймає до уваги висновки П`ятого апеляційного адміністративного суду викладені в постанові від 24 квітня 2020 року у справі №540/2609/19, яка набрала чинності, та якою вже вирішено питання щодо протиправності внесення змін до бази даних по пенсійній справі №22 ОСОБА_1 про відкоригування з 01 березня 2019 року заробітної плати, з якої проводиться виплата пенсії.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст.315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 06.05. 2021 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.