Справа № 140/17181/20
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2021-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ковальчука В.Д.,
за участю секретаря судового засідання Ткачук І.І,
представника позивача Максимчука Ю.В.,
представника відповідача Шимчук Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МЕЛМІТ до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 21 жовтня 2020 року №.

29.04.2021 до суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МЕЛМІТ за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області 12 150,00 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

У запереченні на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача не погоджується з такими вимогами, оскільки позовна заява не потребує такої кількості витрачених годин, як зазначає заявник, оскільки в ній наведено тільки посилання на судову практику та зазначається лише трактування норм права. Тому заявлений розрахунок, який був наданий адвокатом, відповідно до рахунку-фактури №51 від 28.04.2021 не відповідає дійсності.

Враховуючи наведене, вважає, що відсутні правові підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області витрат на професійну правову допомогу в розмірі 12150,00 грн., а тому просить заяву залишити без задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відтак, оскільки рішення у цій справі було ухвалене в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, тому питання ухвалення додаткового судового рішення також розглянуто з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підтримав та просив задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечила проти задоволення такої заяви представника позивача з підстав, викладених у запереченні, та просила відмовити у стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, які подані на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається із доданих письмових доказів (договору про надання правничої допомоги від 10.12.2020, рахунку-фактури №51 від 28 квітня 2011 року, акта приймання-передачі правничої допомоги від 28 квітня 2021 року, платіжного доручення № 311) позивач сплатив Адвокатському об`єднанню АФК кошти в загальній сумі 12150,00 грн. на оплату правничої допомоги, яка відповідно до акта приймання-передачі правничої допомоги від 28 квітня 2021 року складається з: зустріч із клієнтом, ознайомлення з актом податкової перевірки, скарги на податкове повідомлення-рішення, рішення ДПС України, іншими документами по справі, роз`яснення клієнту його прав та обов`язків в адміністративному процесі та можливих наслідків прийнятих ним рішень, підготовка адміністративного позову про визнання протиправним та скасування рішення податкового повідомлення-рішення форми «В4» від 21.10.2020 №, винесеного ГУ ДПС у Волинській області - (4 год.) 5400,00 грн., ознайомлення з відзивом до позовної заяви, підготовка відповіді на відзив (2 год.) 2700,00 грн., участь у судових засіданнях (3 год.) 4050,00 грн.

У свою чергу, представник відповідача у запереченні на заяву представника позивача вказав на відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 12150,00 грн.

Суд вказує, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Крім того, враховуючи вимоги статей 134, 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, з наведеної правової позиції слідує, що суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На думку суду, заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною. Враховуючи те, що заявлена кількість годин на надання адвокатом правової допомоги є неспівмірною, виходячи зі складності справи, виконаними адвокатами роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом, суд дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на правову допомогу до 2700,00 грн.

Так, послуги щодо ознайомлення з документами, проведення зустрічі з клієнтом, роз`яснення йому його прав та обов`язків, підготовка позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а тому суд вважає необґрунтованим заявлений представником позивача час для надання таких послуг в обсязі 4 год. При цьому, суд погоджується із запереченнями представника відповідача про те, що складання позовної заяви не потребує такої кількості витрачених годин, оскільки її зміст складається в більшій частині з посилань на норми законодавства.

Також відповідь на відзив дублює обґрунтування позову з посиланням на норми законодавства, а тому не потребує такого витрату часу (2 год.) на його підготовку, зазначену у заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, не відповідає заявлений представником позивача витрачений час адвоката на участь у судових засіданнях в обсязі 3 год., оскільки загальний фактично витрачений час адвоката у судових засідання становить 40 хв., що підтверджується протоколами судових засідань.

Суд також зауважує, що у висновку ЄСПЛ, викладеному у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява №71660/11), у пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява №72277/01), у пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (Заява №66561/01), суд зазначив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим, а у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі Lavents v. Latvia (Заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну ціну.

Отже, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, враховуючи предмет спору, конкретні обставини справи, суть наданих послуг, та приймаючи до уваги заперечення представника відповідача щодо відсутності правових підстав для стягнення витрат на правову в розмірі 12150,00 грн., суд вважає, що заявлений до відшкодування їх розмір є надмірним.

З урахуванням принципу справедливості і складності справи, обсягу опрацьованого матеріалу та тривалості часу, затраченого представником позивача на складання позовної заяви, відповіді на відзив та витраченого часу на участь у судових засіданнях, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 2700,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Решту витрат повинен понести позивач.

Керуючись статтями 139, 143, 250, 252 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МЕЛМІТ (43000, Волинська область, місто Луцьк, проспект Перемоги, будинок 15, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2700,00 грн. (дві тисячі сімсот гривень 00 коп.).

В задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255, 295 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 травня 2021 року.

Суддя В.Д. Ковальчук