Справа № 280/4087/20
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 280/4087/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року (головуючий суддя Прасов О.О.)

у справі № 280/4087/20

за позовом публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»

до Офісу великих платників податків ДПС

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДПС, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу ВПП ДПС: № від 05.03.2020; № від 05.03.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням порядку оформлення результатів перевірки, а саме: при складанні акту перевірки №15/28-10-51-04/00191230 від 18.02.2020 контролюючим органом порушено п.86.3 ст.86 ПК України, акт не підписаний однією із посадових осіб контролюючого органу.

По суті висновків акту перевірки позивач зазначає про їх невідповідність нормам чинного законодавства. Неправомірним є висновок щодо завищення бюджетного відшкодування за листопад 2019 року на суму ПДВ у розмірі 2774673,00 грн. за взаємовідносинами між ПАТ «Запоріжсталь» та ТОВ «МАШЗАВОД ХОЛДИНГ» у листопаді 2019 року, оскільки сума ПДВ у розмірі 2774673,00 грн. у листопаді 2019 року не була сплачена постачальнику і не була заявлена до відшкодування.

Крім того, висновки акту перевірки не стосуються предмета перевірки: згідно наказу №53 від 17.01.2020 контролюючим органом проведено перевірку ПАТ «Запоріжсталь» з питань достовірності декларування суми від`ємного значення з податку на додану вартість із задекларованою сумою від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень (рядок 19 - 618534172,00 грн.) по декларації з податку на додану вартість за листопад 2019 року, з урахуванням декларацій за попередні періоди, показники яких мають вплив на декларування від`ємного значення листопада 2019 року (а саме, декларації за квітень 2019 року № від 19.05.2019, за травень 2019 року № від 19.06.2019, за червень 2019 року № від 19.07.2019, за липень 2019 року № від 19.08.2019, за серпень 2019 року № від 20.09.2019, за вересень 2019 року № від 19.10.2019, за жовтень 2019 року № від 19.11.2019, із задекларованими сумами від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень). У даному випадку предметом перевірки можуть бути лише суми, які приймали участь при визначенні від`ємного значення з ПДВ, відображеного у податковій декларації за листопад 2019 року. Разом з тим, контролюючий орган відобразив у висновку акту перевірки таке порушення як завищення сум бюджетного відшкодування за серпень 2019 року - 369060,00 грн., вересень 2019 року - 5679,00 грн., жовтень 2019 року - 19850,00 грн., сформованого не за рахунок від`ємного значення листопада 2019 року, що було предметом перевірки.

Також, неправомірними та безпідставними є висновки про відсутність реальності здійснення господарських операцій з контрагентами ТОВ «ЕНЕРГОАТІС», ТОВ «АМЗ ГРУП», ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ТЕХ-ІНВЕСТ-БУД»», ТОВ «СК ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ «МАШЗАВОД ХОЛДИНГ», оскільки такі висновки зроблені контролюючим органом лише виходячи з аналізу своїх електронних баз даних, без дослідження усіх первинних документів по ланцюгу постачання, без проведення зустрічних звірок постачальників по ланцюгу постачання, без проведення виїзних документальних перевірок постачальників по ланцюгу постачання. В ході проведення перевірки позивачем було надано повний обсяг первинних бухгалтерських та податкових документів, які свідчать про реальність вчинених операцій.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.11.2020 позов задоволено. Суд за встановлених обставин справи встановив, що позивач правильно, на підставі даних бухгалтерського обліку (первинних бухгалтерських документів), відобразив у податковому обліку операції із зазначеними контролюючим органом контрагентами та правомірно сформував податковий кредит по господарським операціям у періоді, що перевірявся. Суд першої інстанції дослідив подані позивачем документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, також прийняв до уваги той факт, що акт перевірки не підписаний головним ревізором-інспектором.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Відповідач, наводячи зміст акту перевірки, наполягає на висновках, зроблених в акті перевірки, зазначає, що за результатами перевірки позивача встановлено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з контрагентами.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, відповідно до поданого суду письмового відзиву на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ від 05.03.2020, яким позивачу зменшено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку у розмірі 3169262,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1584631,00 грн. (т.1, а.с.121-122).

№ від 05.03.2020, яким позивачу зменшено від`ємне значення по податку на додану вартість на суму 673819,00 грн. (т.1, а.с.124).

Підставою прийняття цих податкових повідомлень-рішень стали такі обставини.

Посадовими особами Офісу великих платників податків ДПС проведено виїзну позапланову документальну перевірку ПАТ «Запоріжсталь» з питань достовірності декларування суми від`ємного значення з податку на додану вартість із задекларованою сумою від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень (рядок 19 - 618534172,00 грн.) по декларації з податку на додану вартість за листопад 2019 року, з урахуванням декларацій за попередні періоди, показники яких мають вплив на декларування від`ємного значення листопада 2019р. (а саме, декларації за квітень 2019 року № від 19.05.2019, за травень 2019 року № від 19.06.2019, за червень 2019 року № від 19.07.2019, за липень 2019 року № від 19.08.2019, за серпень 2019 № від 20.09.2019, за вересень 2019 року № від 19.10.2019, за жовтень 2019 року № від 19.11.2019, із задекларованими сумами від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень) з урахуванням уточнюючих розрахунків.

За результатами проведеної перевірки складений акт №15/28-10-51-04/00191230 від 18.02.2020, згідно якому в ході перевірки встановлено порушення позивачем абз.«а» п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, абз.«б» п.200.4 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 28.01.2016 №21, що призвело до завищення суми податкового кредиту (р.17) та, як наслідок, суми від`ємного значення між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту (р.19) на 3843081,00 грн., в тому числі по періодах: листопад 2019р. - 3448492,00 грн.; жовтень 2019р. - 19850,00 грн.; вересень 2019р. - 5679,00 грн.; серпень 2019р. - 369060,00 грн..

Вказане призвело до: завищення суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р.20.2) на 3169262,00 грн., в т.ч. по періодах: серпень 2019р. - 369060, грн.; вересень 2019р. - 5679,00 грн.; жовтень 2019р. - 19850,00 грн.; листопад 2019р. - 2774673,00 грн.; завищення суми від`ємного значення з ПДВ, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду (р.21): листопад 2019р. - 673819,00 грн.

До таких висновків контролюючий орган дійшов з огляду на те, що позивачем завищений податковий кредит з податку на додану вартість (рядок 10.1) по взаємовідносинах з ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» () за період жовтень 2019 року, ТОВ «АМЗ ГРУП» () за період жовтень 2019 року, ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ТЕХ-ІНВЕСТ-БУД» () за період жовтень 2019 року, ТОВ «СК ТРЕЙД КОМПАНІ» () за період серпень, жовтень, листопад 2019 року, ТОВ «МАШЗАВОД ХОЛДИНГ» () за період листопад 2019 року. Згідно наданих до перевірки первинних документів, поданої податкової звітності та даних Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено документальне оформлення ПАТ «Запоріжсталь» нереальних господарських операцій з придбання товарів (послуг) у наведених контрагентів, оскільки відсутнє реальне (законне) джерело походження ідентифікованого товару (реальний надавач послуг), а відтак неможливий його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій до ПАТ «Запоріжсталь».

Надані акти виконаних робіт, видаткові накладні, податкові накладні не є достатніми доказами фактичного виконання поставок (робіт, послуг); господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими схемами штучного руху товарів свідчить про безтоварність господарських операцій.

Виходячи з фактичних обстави справи, норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про помилковість висновків контролюючого органу.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

За визначенням, наведеним в пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції підлягає з`ясуванню, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. «а» п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

У відповідності до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За правилами п.200.4 ст.200 ПК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені статті 198 Податкового кодексу України.

До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг (пп. «а» п.198.1 ст.198 ПК України).

У відповідності до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому згідно з п.201.8 ст.201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до положень статей 183 та 184 ПК України особа як платник ПДВ підлягає реєстрації шляхом внесення відповідного запису до реєстру платників; реєстрація особи як платника ПДВ діє до дати її анулювання.

З акту перевірки №15/28-10-51-04/00191230 від 18.02.2020 вбачається дослідження контролюючим органом під час проведення перевірки господарських операцій позивача з придбання товарів, робіт (послуг) у контрагентів-постачальників ТОВ «ЕНЕРГОАТІС», ТОВ «АМЗ ГРУП», ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ТЕХ-ІНВЕСТ-БУД», ТОВ «СК ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ «МАШЗАВОД ХОЛДИНГ» відповідно до укладених договорів.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції стосовно взаємовідносин позивача з вказаними контрагентами правильно встановив такі обставини.

Між позивачем та ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» укладений договір №20/2019/3846 від 02.08.2019, предметом якого є поставка клапану зрівняльного ДуЗОО» для доменного цеху.

Вказаний договір укладений з ТОВ «Енергоатіс» як переможцем тендеру, проведеного 28.03.2019 згідно із заявкою доменного цеху № 81333.

До укладення договору 18.06.2019 представники доменного цеху здійснили виїзд на територію виробника для контролю якості та процесу виготовлення клапану. Огляд клапану зрівняльного ДУЗОО на території виробника ТОВ «Енергоатіс» засвідчений актом № 1 проміжного огляду виробу від 18.06.2019.

Факт поставки обладнання підтверджений видатковою накладною №20 від 04.10.2019, також позивачем подано специфікацію №1 від 02.08.2019, податкову накладну №1 від 04.10.2019, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №4 від 16.10.2019; рахунок на оплату №21 від 04.10.2019, товарно-транспортну накладну №Р20 від 04.10.2019, прибутковий ордер №100408 від 04.10.2019, платіжні доручення (т.5, а.с.242-244), паспорт на клапан зрівняльний ДУ-300, креслення Клапану зрівняльного ДуЗОО.

Контролюючим органом в акті перевірки щодо вказаного підприємства зазначено про не встановлення наявності об`єктів оподаткування у ТОВ «ЕНЕРГОАТІС»; інформацію з ЄРПН щодо не здійснення ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» придбання транспортних послуг у ОСОБА_1 - автомобільного перевізника; інформацію з ЄРПН щодо не придбання електроенергії та комунальних послуг; інформації з АІС «Податковий блок», що ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» не здійснювало імпортних операцій протягом жовтня 2019 року.

З цього приводу судом першої інстанції встановлено, відповідачем не спростовано, що у товарно-транспортній накладній №Р20 від 04.10.2019 вказано, що автомобільним перевізником є ТОВ «ЕНЕРГОАТІС», а не ОСОБА_1 . При цьому щодо зазначених адрес у товарно-транспортній накладній відповідачем не спростована можливість ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» мати адресу місцезнаходження одну, а товар перевозити з іншої адреси - зі складу, від третьої особи-продавця, тощо.

Наявність у позивача майна, придбаного у ТОВ «ЕНЕРГОАТІС», відповідачем не заперечується.

Між позивачем та ТОВ «АМЗ ГРУП» укладений договір №20/2019/4830 від 01.10.2019, предметом якого є алюмінієва дріб (гранули).

Вказаний договір укладений з ТОВ «АМЗ ГРУП» як переможцем тендеру, проведеного 25.09.2019 (протокол тендерного комітету з питання здійснення закупівлі алюмінію ТК № 68-ФС від 25.09.2019).

В якості доказу необхідності алюмінієвої дроби у виробництві продукції ПАТ «Запоріжсталь» позивач вказує на Технологічну інструкцію ТИ 226-СТ.М-06-2016, що регламентує технології підготовки до розливання обладнання та розливання сталі, види застосовуваних матеріалів, об`єкти та засоби контролю при основних операціях, у відповідності до якої здійснюється підготовка до розливання та розливання сталі.

Так, згідно із п. 2.2.4 Технологічної інструкції, алюмінієва дріб виготовляється з вторинного алюмінію в умовах комбінату в ЦПС або поставляється від сторонніх постачальників та повинна відповідати вимогам ДСТУ 3753-98 (ТОСТ 295-98).

Факт поставки алюмінієвої дроби підтверджений видатковою накладною №270 від 30.10.2019, також позивачем подано специфікацію №1; рахунок на оплату №270 від 30.10.2019, податкову накладну №86 від 30.10.2019, коригуючий рахунок на оплату №271 від 01.11.2019, коригуючу видаткову накладну №272 від 01.11.2019, товарно-транспортну накладну №30/10/19-1 від 30.10.2019, прибутковий ордер №1246 від 30.10.2019, платіжні доручення, сертифікат якості №3010-1 від 30.10.2019 про відповідність придбаної у ТОВ «АМЗ Груп» дроби ДСТУ 3753-98 (ТОСТ 295-98).

У товарно-транспортній накладній №30/10/19-1 від 30.10.2019, зазначено, і зафіксовано відповідачем в акті перевірки, що автомобільним перевізником є ТОВ «ГРАНД МАЙСТЕР», тобто як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач не має відношення до взаємовідносин/розрахунків між замовником послуг перевезення - ТОВ «АМЗ ГРУП» та автомобільним перевізником - ТОВ «ГРАНД МАЙСТЕР», між автомобільним перевізником - ТОВ «ГРАНД МАЙСТЕР» та водієм, власником транспортного засобу.

На підтвердження використання придбаної у ТОВ «АМЗ Груп» алюмінієвої дроби ПАТ «Запоріжсталь» подано копію Плану роботи №1309 (409с-2019р.) по випробуванню застосування покупної А1 дробу діаметром 5-25 мм поставок ТОВ «АМЗ Груп» від 21.10.2019, акти списання ТМЦ від 15.11.2019, 22.11.2019, 02.11.2019, 12.12.2019, копію Технічного висновку по випробуванню застосування покупної алюмінієвої дроби поставки ТОВ «АМЗ Груп» діаметром 5-25 мм з Додатком №1, затвердженого директором з технології та якості ПАТ «Запоріжсталь» 19.03.2020.

Між позивачем та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ТЕХ-ІНВЕСТ-БУД»» укладені договори підряду на будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи №20/2019/1167 від 28.03.2019, №20/2019/1402 від 08.04.2019, відповідно до умов яких підрядником у жовтні 2019 року виконувались роботи з ремонту санітарно-побутових приміщень гранбасейну цеху ЦШП; роботи з ремонту санітарно-побутових приміщень УЗТ ст. Південна.

ТОВ «БК «Тех-Інвест-Буд» стало переможцем за результатами тендерів, проведених 25.03.2019 та 26.03.2019, за лотом №3 на виконання робіт з реконструкції санітарно-побутових приміщень УЗТ ст. Південна (Протокол № 563 розгляду питання про укладання договорів підряду на виконання капітального будівництва, реконструкції, модернізації основних фондів ПАТ «Запоріжсталь» від 25.03.2019), на виконання робіт з реконструкції санітарно-побутових приміщень ділянки гранбасейну ЦШП (Протокол № 563 розгляду питання про укладання договорів підряду на виконання капітального будівництва, реконструкції, модернізації основних фондів ПАТ «Запоріжсталь» від 25.03.2019).

ТОВ «БК «Тех-Інвест-Буд» також має Ліцензію на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, виданої Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 21.03.2018.

Факт виконання договорів підряду підтверджується підписаними сторонами за цими договорами актами приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) за жовтень 2019 року від 31.10.2019 № 139-10-02, № 139-10-01, № 139-10-05, № 139-10-08, № 139-10-07, № 139-10-03, № 139-10-03А, № 139-10-03Б, № 139-10-04, № 139-10-06 від, що оформлюються по завершенню робіт, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3), відомостями ресурсів, розрахунками загальновиробничих витрат.

Також позивачем подано податкові накладні, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, рахунки на оплату, звіт про входам-виходам співробітників організації ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ТЕХ-ІНВЕСТ-БУД»» за період з 01.10.2019 по 31.10.2019; платіжні доручення, копії яких містяться в матеріалах справи.

Фактичне виконання ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ТЕХ-ІНВЕСТ-БУД» робіт на об`єктах позивача відповідач не заперечує, також відповідачем не спростована можливість залучення до виконання робіт на об`єктах позивача субпідрядників.

Між позивачем та ТОВ «СК ТРЕЙД КОМПАНІ» (постачальник) укладений договір №20/2019/1047 від 19.03.2019, відповідно до умов якого ТОВ «СК ТРЕЙД КОМПАНІ» у серпні та жовтні 2019 року поставлені: вікна металопластикові, двері м/п та дверні блоки алюмінієві.

Факт виконання договору поставки товару (ресурсів) підтверджується видатковими накладними № 140 від 01.10.2019, № 142 від 04.10.2019, № 139 від 01.10.2019, № 84 від 05.08.2019, № 85 від 06.08.2019, № 86 від 09.08.2019, № 87 від 13.08.2019, товарно-транспортними накладними № Р84 від 05.08.2019, №Р85 від 06.08.2019, №Р86 від 09.08.2019, № Р87 від 13.08.2019, №Р139 від 01.10.2019, № Р140 від 01.10.2019, № Р142 від 04.10.2019,

Також позивачем подано податкові накладні, платіжні доручення, сертифікати відповідності № UA.276.085.02-19 від 26.03.2019, № UA.BUD.210104-19 від 25.10.2019 №UA.10276.204.01-19 від 23.07.2019, протокол випробування № Т072308/19 від 23.07.2019, копії яких містяться в матеріалах справи.

На підтвердження відображення отримання товару в бухгалтерському обліку позивачем подані прибуткові ордери № 101614 від 16.10.2019, № 102818 від 28.10.2019, № 102404 від 01.10.2019, № 80512 від 05.08.2019, № 80706 від 06.08.2019, № 81312 від 09.08.2019, № 81338 від 13.08.2019.

Використання товару у господарській діяльності позивача підтверджується актами на фактично використані матеріали, конструкції, запчастини та деталі під час проведення робіт №№ 82815, 91903, 92732, 102332, 103131, 91725, 102431.

Також між позивачем та ТОВ «СК Трейд Компані» укладений договори підряду №20/2019/19 від 03.01.2019, №20/2019/1227 від 01.04.2019 на будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи.

Вказані договори укладені з ТОВ «СК Трейд Компані» як переможцем тендерів, проведених 21.12.2018 та 27.03.2019, за лотом №5 на виконання робіт з реконструкції душової у підвалі будівлі заводоуправління (Протокол № 527 розгляду питання про укладання договорів підряду на виконання капітального будівництва, реконструкції, модернізації основних фондів ПАТ «Запоріжсталь» від 21.12.2018), на виконання робіт з реконструкції залу робочих зібрань будівля АБК ЦИАПК (Протокол № 559 розгляду конкурентних пропозицій про розгляд питання про укладання договорів підряду на виконання капітального будівництва, реконструкції, модернізації основних фондів ПАТ «Запоріжсталь» від 27.03.2019 р.).

ТОВ «СК Трейд Компані» також має Ліцензію на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, виданої Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 06.02.2019.

Факт виконання договорів підряду підтверджено підписаними сторонами за цими договорами актами здачі-прийняття виконаних робіт, актами приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в), актом приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 110 від 30.08.2019, що оформлюються по завершенню робіт, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3), відомостями ресурсів, розрахунками загальновиробничих витрат.

За результатами виконання договорів підряду ТОВ «СК Трейд Компані» видало ПАТ «Запоріжсталь» відповідні податкові накладні, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оплата за отримані роботи (послуги) підтверджується виписаними рахунками на оплату та платіжними дорученнями.

Копії означених документів містяться в матеріалах справи.

Також, ПАТ «Запоріжсталь» надавало контролюючому органу копії листів ТОВ «СК Трейд Компані» про залучення до виконання робіт субпідрядної організації ТОВ «Комфорт Інвест Буд» вих.№0204/1 від 02.04.2019, вих.№3004/1 від 30.04.2019, копію листа ПП «КІАЦ «ТЕРЦ» вих.№2602/1 від 26.02.2019 про переоформлення діючого договору на ТОВ «СК Трейд Компані» з 01.04.2019.

Фактичне виконання ТОВ «СК ТРЕЙД КОМПАНІ» робіт на об`єктах позивача відповідач не заперечує, також відповідачем не спростована можливість залучення ТОВ «СК ТРЕЙД КОМПАНІ» до виконання робіт на об`єктах позивача субпідрядників.

Між позивачем та ТОВ «МАШЗАВОД ХОЛДИНГ» (постачальник) укладені договори №20/2018/3426 від 06.12.2018, №20/2019/1441 від 17.04.2019, відповідно до умов яких постачальником у листопаді 2019 року поставлені обладнання, а саме: зубчаста пара редуктора 1540, труба вентурі, муфта ОК500, муфта в зборі д.170/200 кр.1540.127 СБ, стенд обжигу EBNER (металоконструкція, основа в зборі).

ТОВ «Машзавод Холдинг» стало переможцем за результатами тендеру, проведеного 09.07.2018, з поставки на ПАТ «Запоріжсталь» запасних частин для турбокомпресора К-1500 (зубчастих пар та муфт у зборі), для цеха ККЦ (Протокол тендеру від 09.07.2018 на поставку запасних частин для турбокомпресора К-1500); за результатами тендеру, проведеного 25.03.2019, з поставки на ПАТ «Запоріжсталь» стендів отжигу Ebner для ЦХП-1 (Протокол тендеру від 25.03.2019 на виготовлення та поставку металоконструкцій стендів для печей Ebner у 2019 році для ЦХП-1 наявний в матеріалах справи).

Крім того, ТОВ «Машзавод Холдинг» стало переможцем, зокрема, за результатами тендеру, проведеного 25.03.2019, з поставки на ПАТ «Запоріжсталь» запчастин для капітального ремонту УРОК ЦХП-1 (труба вентурі) (Протокол тендеру від 25.03.2019 на поставку запчастин для капітального ремонту УРОК ЦХП-1).

В підтвердження необхідності здійснення закупівель ПАТ «Запоріжсталь» надавало копії відомостей з плану закупок про заявку ЦХП-1 на закупівлю стенду отжигу Ebner, про заявку ЦХП-1 на закупівлю труби вентурі.

Виконання договорів поставки товару (обладнання) підтверджується: видатковими накладними № МХ000025 від 19.11.2019, № МХ000024 від 19.11.2019, № МХ000022 від 19.11.2019, № МХ000023 від 19.11.2019, №МХ000021 від 04.11.2019, № МХ000027 від 21.11.2019, № МХ000026 від 21.11.2019, № МХ000029 від 28.11.2019, № МХ000028 від 28.11.2019, товарно-транспортними накладними № Р84 від 05.08.2019, № Р85 від 06.08.2019, №Р86 від 09.08.2019, №Р87 від 13.08.2019, № Р139 від 01.10.2019, № Р140 від 01.10.2019, № Р142 від 04.10.2019.

При цьому у товарно-транспортних накладних замовником послуг перевезення зазначено ТОВ «МАШЗАВОД ХОЛДИНГ», тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач не має відношення до взаємовідносин/розрахунків між ТОВ «МАШЗАВОД ХОЛДИНГ» та водіями, власникам транспортних засобів.

Позивачем також подані податкові накладні № 1 від 04.11.2019, №2 від 19.11.2019, №3 від 19.11.2019, №4 від 19.11.2019, №5 від 19.11.2019, № 6 від 21.11.2019, № 7 від 21.11.2019, № 8 від 28.11.2019, № 9 від 28.11.2019, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, паспорти на товар (обладнання), сертифікати відповідності, протокол випробування.

Оплата за отриманий товар (обладнання) підтверджується виписаними рахунками на оплату, платіжними дорученням, копії яких містяться в матеріалах справи.

На підтвердження відображення отримання товару в бухгалтерському обліку позивачем подані прибуткові ордери № 111910 від 19.11.2019, № 112233 від 22.11.2019, № 111918 від 19.11.2019, № 111919 від 19.11.2019, №266 від 04.11.2019, № 277 від 21.11.2019, № 276 від 21.11.2019, № 286 від 28.11.2019, № 285 від 28.11.2019. Використання товару у господарській діяльності позивача підтверджується відповідними актами на фактично використані матеріали.

Крім того, ПАТ «Запоріжсталь» надавало контролюючому органу копії комерційного запиту ПАТ «Запоріжсталь» № 79-777/06031 від 06.03.2019 щодо поставок зубчастих пар та муфт, листа ТОВ «Машзавод Холдинг» №2239/1903 від 19.03.2019 щодо готовності до виробництва зубчастих пар та муфт за ціною попередньої поставки, листа ПАТ «Запоріжсталь» № 79-777/09041 від 09.04.2019 щодо перегляду строків поставок зубчастих пар редуктора та максимально можливої скидки на зубчасті муфти, листа ТОВ «Машзавод Холдинг» №2244/1604 від 16.04.2019 щодо мінімально можливої вартості обладнання: муфт у зборі, листа комерційному директору ПАТ «Запоріжсталь» № 79-777/1052982 від 11.04.2019 про надання дозволу для повторної контрактації з ТОВ «Машзавод Холдинг», листа ПАТ «Запоріжсталь» № 79222/2615 від 11.02.2019 на адресу ТОВ «Машзавод Холдинг» про надання пропозиції щодо поставки стенда отжигу металевого, а також, копії креслень 051908/ЄА120СБ стендів отжигу Ebner.

Відповідач, як вбачається з акту перевірки, не заперечує щодо наявності у позивача обладнання, матеріалів, придбаних у ТОВ «МАШЗАВОД ХОЛДИНГ».

Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що документи, якими позивач підтверджує факт здійснення відповідних господарських операцій з вказаними вище контрагентами, є первинними в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» і є достатніми доказами для підтвердження реальності господарських операції з поставки товару, виконання робіт, руху активів у процесі здійснення господарських операцій та зміни у власному капіталі позивача.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатись зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також у п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Первинні документи фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному місяці, в якому вони були здійснені.

Виходячи зі специфіки та умов укладених між позивачем та його контрагентами договорів, предметів господарських операцій, надані позивачем документи в їх сукупності є достатнім доказом підтвердження фактичного виконання зазначених вище господарських операцій. В наданих позивачем первинних документів визначено суть та зміст господарських операцій, вказані документи підтверджують фактичне отримання товару, робіт, послуг та використання їх для безпосередньої господарської діяльності підприємства.

Доказів порушень відображення вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку позивача матеріали справи не містять.

Відповідачем в ході проведення перевірки не наведені та не встановлені обставини, які б свідчили про невідповідність господарських операцій з поставки товару, виконання робіт меті та задачам діяльності позивача, або що реалізація вказаних операцій не обумовлена розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Факт реалізації укладених позивачем з переліченими вище контрагентами договорів відповідачем не спростований.

На час здійснення господарських операції з позивачем вказані контрагенти мали статус юридичної особи, платників податку на додану вартість, що свідчить про наявність у них спеціальної податкової правосуб`єктності.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про помилковість висновку відповідача про нереальність господарських операцій позивача та його контрагентів з огляду на податкову інформацію щодо контрагентів позивача.

В спірному випадку контролюючий орган, спираючись лише на аналіз своїх електронних баз даних, без дослідження усіх первинних документів по ланцюгу постачання, дійшов висновку, що ПАТ «Запоріжсталь», як кінцевий покупець товарів, робіт (послуг), завищило податковий кредит.

Втім, податкова інформація, наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Крім того, наявність порушень податкового законодавства зі сторони контрагентів по ланцюгу господарських відносин (несплата податків, притягнення до відповідальності) не може бути безумовною підставою для зменшення податкового кредиту, оскільки ПАТ «Запоріжсталь» не може нести відповідальність за порушення податкового законодавства своїми контрагентами.

Жодна норма законодавства не вимагає від платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ним бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба.

Стосовно посилання відповідача на ненадання до перевірки листування щодо надання згоди на залучення субпідрядників, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі документи не є первинними, тому не можуть доводити або спростовувати факт отримання товарів (виконання робіт).

Також суд апеляційної інстанції вважає такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, твердження відповідача, що відсутність у контрагентів позивача в достатній кількості трудових та матеріальних ресурсів є свідченням неможливості поставки позивачеві певного товару, виконання робіт.

Податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік платника податку від господарських та виробничих можливостей його контрагентів. Факти відсутності у таких контрагентів трудових ресурсів, основних фондів, виробничих потужностей, тощо, самі по собі не свідчать про нереальність господарських операцій та не є підставою для позбавлення платника податку права на відображення таких операцій в податковому обліку.

Чинним законодавством України не передбачено, яке конкретно майно та інші матеріальні, трудові ресурси та умови повинні бути наявні у платника податків для здійснення певної діяльності.

Крім того, слід зазначити, що жодною нормою законодавства України не передбачений обов`язок платників податків покупців товарів (робіт, послуг) вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо звітування до податкових органів, відомостей про походження товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників в ланцюгу) тощо.

Позивач, як сторона за відповідним господарським договором, рівноцінний учасник договірних правовідносин, не може впливати та контролювати діяльність свого контрагента, відповідати за дотриманням таким контрагентом вимог законодавства, сплату податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-якого з постачальників у ланцюгу постачання, зокрема, шляхом позбавлення права на відображення відповідних сум в податковому обліку.

В постанові від 27.03.2018 у справі № 816/809/17 Верховний Суд зазначив, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним щодо справжнього стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи або послуги), не дивлячись на те, що контрагенти, можливо, і мають намір порушити податкове законодавство.

До того ж, ст. 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер відповідальності юридичної особи.

В свою чергу контролюючі органи не наділені повноваженнями на перевірку економічної доцільності рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).

Згідно п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України, п.3 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.4 розділу ІІІ Порядку №727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно, зокрема:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів.

Отже, податковий орган може встановити наявність або відсутність порушень платником податків вимог податкового, валютного та іншого законодавства виключно за наслідками дослідження первинних документів такого платника податків, а відтак посилання податкового органу на інформацію щодо контрагентів позивача, що не має правових наслідків, не може вважатись доказом у розумінні ст.69 КАС України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що такі доводи відповідача жодним чином не спростовують реальності здійснення господарської операції з поставки товару, виконання робіт вказаними вище контрагентами, висновки контролюючого органу фактично є припущеннями, оскільки ґрунтуються виключно на аналізі інформації стосовно контрагентів позивача.

Таким чином, встановлені у справі обставини, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності підтверджують, що позивач від перелічених вище контрагентів отримав товари та роботи для провадження своєї господарської діяльності, спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Досліджені судом надані позивачем первинні документи оформлені належним чином, містять необхідні реквізити, повністю відображають зміст відповідної господарської операції і не мають недоліків, які б свідчили про їх невідповідність вимогам до первинних документів.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з позивачем про неправомірність висновку відповідача про завищення бюджетного відшкодування за листопад 2019 року на суму ПДВ у розмірі 2774673 грн. за взаємовідносинами між ПАТ «Запоріжсталь» та ТОВ «МАШЗАВОД ХОЛДИНГ» у листопаді 2019 року.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації з ПДВ.

Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 № 21, передбачено розрахунок бюджетного відшкодування з ПДВ за звітний період у додатку 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» (ДЗ).

Згідно з Порядком, таблиця 1 додатка 3 до податкової декларації з ПДВ заповнюється наступним чином:

- у графі 3 рядка 1 зазначається сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) на момент подання декларації, за вирахуванням суми, зарахованої у зменшення суми податкового боргу з ПДВ (рядок 20 - рядок 20.1 декларації);

- у графі 3 рядка 2 відображається сума з рядка 1, що є фактично сплаченою у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Держбюджету України;

- у графі 3 рядка 3 - сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню та яка переноситься до рядка 20.2 декларації, яка не може перевищувати значення рядка 2.

Сума ПДВ, фактично сплачена у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Держбюджету України (сума рядка 2 таблиці 1 додатка 3), розшифровується в таблиці 2 додатка 3 до декларації.

В цій таблиці зазначається індивідуальний податковий номер контрагента, за рахунок якого виникла сума від`ємного значення, за хронологією її виникнення, починаючи зі звітного періоду, який є найближчим до дати подання декларації (найновіший звітний період) та закінчуючи найбільш давнім звітним періодом.

У графі 5 таблиці 2 відображаються суми від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ПКУ на момент подання декларації, за вирахуванням суми, зарахованої у зменшення суми податкового боргу з ПДВ (рядок 20 - рядок 20.1 декларації).

У графі 7 таблиці 2 відображаються суми, розраховані, згідно із п. 200.4 «б» ст. 200 ПК України.

Встановлені у справі обставини підтверджують, що сума податку на додану вартість у сумі 2774673 грн. за взаємовідносинами між ПАТ «Запоріжсталь» та ТОВ «МАШЗАВОД ХОЛДИНГ» у листопаді 2019 року не була сплачена позивачем постачальнику і не була заявлена до відшкодування, про що свідчить Додаток 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» до податкової декларації з ПДВ за листопад 2019 року, тому висновки контролюючого органу щодо завищення суми бюджетного відшкодування за листопад 2019 року не відповідають фактичним обставинам справи.

Виходячи в вищенаведеного, суд першої інстанції правильно встановив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі № 280/4087/20 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко