Справа № 640/8962/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року м. Київ № 640/8962/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовомГоловного управління ДПС у Тернопільській області

доТовариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ ВАЙП»

пронакладення арешту на кошти боржника,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Головне управління ДПС у Тернопільській області (46003, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Білецька, 1, ) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ ВАЙП» (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 7, ) про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ ВАЙП» у розмірі податкового боргу 500 831, 36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем станом, на дату звернення до суду, рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 500 831, 36 грн в тому числі по платежах: мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності - 416 880,55 грн.; податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів - 83 950,81 грн. Оскільки вказана сума грошового зобов`язання відповідачем добровільно не сплачена, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення учасників справи (письмове провадження) та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі на подання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

У строк, встановлений частиною першою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач відзиву на позов не подав.

Згідно з частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи неподання відповідачем заперечень проти позовних вимог та доказів на їх підтвердження, суд відповідно до ст. ч.6 ст. 162 КАС України розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин розгляд і вирішення справи суд здійснює на підставі лише наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ВАЙП" перебуває на податковому обліку в органах державної фіскальної служби та є платником податків.

Згідно довідки про наявність податкового боргу у відповідача наявна заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 500 831, 36 грн.

Контролюючим органом було виставлено відповідачеві податкову вимогу форми «Ф» від 22.10.2018 №166-54 на суму 66 438, 47 грн., яку було направлено відповідачу у визначений законом спосіб.

З часу виставлення податкової вимоги від 22.10.2018 №166-54 податковий борг відповідача не переривався, таким чином, сума податкового боргу, враховуючи податкові повідомлення-рішення від 11.06.2018 року № та від 11.06.2018 № зросла до 500 831, 36 грн.

Отже, на час прийняття рішення відповідач має не погашену заборгованість перед бюджетом в розмірі 500 831, 36 грн., що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем під час судового розгляду справи.

Вказана вимога в адміністративному та/чи судовому порядку не оскаржувалась, доказів іншого відповідачем не надано.

Докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб суми податкового боргу у матеріалах справи відсутні.

З метою забезпечення виконання відповідачем грошових зобов`язань перед бюджетом та погашення ним податкового боргу, позивач звернувся до суду та просить накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2019 у справі №640/6097/19 адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області задоволено. Стягнуто з рахунків у банках Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ВАЙП", що обслуговують такого платника та за рахунок готівки, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ВАЙП" кошти у розмірі податкового боргу в сумі - 500 831,36 грн., з них: по платежу «мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності» 416 880,55 грн. на р/р 9002, код одержувача 37977726, МФО 899998, код бюджетної класифікації 15010100; по платежу податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів - 83 950,81 грн. на р/р 9002, код одержувача 97977726, МФО 899998, код бюджетної класифікації 14070100.

Цим рішенням підтверджено наявність у відповідача податкового боргу на загальну суму 500 831,36 грн, а тому в силу вимог частини четвертої статті 78 КАС України такі обставини не підлягають доказуванню у цій справі.

Також судом встановлено, що контролюючим органом здійснювалися заходи щодо стягнення податкового боргу на підставі вказаних судових рішень, були виставленні інкасові доручення від 07.08.2019 №142768-54 та №142769-54, які повернуті банком без виконання, у зв`язку із відсутністю коштів на рахунках платника.

На підставі рішення «Про опис майна у податкову заставу» Головного управління ДФС у Тернопільській області від 23.10.2018 року №8915/10/19-00-17-14/21788, податковим керуючим складено акт опису майна ТОВ "РОЯЛ ВАЙП" від 23.12.2019 №36 (згідно якого встановлено відсутність майна, що може бути описано в податкову заставу).

Також, відповідно до листа Регіонального сервісного центру в Тернопільській області МВС України від 13.08.2019 року №3508 за відповідачем не виявлено зареєстрованих транспортних засобів.

Наведені вище обставини та докази підтверджують відсутність у платника податків ТОВ "РОЯЛ ВАЙП" майна, яке може бути використане як джерело погашення податкового боргу.

Відповідно до статті 16 пункту 16.1 підпункту 16.1.4 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми податкового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Стаття 87 ПК України визначає джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків.

Джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів (пункт 87.1 статті 87 ПК України).

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2 статті 87 ПК України).

Відповідно до пунктів 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право контролюючого органу звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу

Наведена норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Отже, відсутність у платника податків майна, яке може бути використане для погашення податкового боргу, як підстава для накладення арешту на кошти платника податку у банку, має бути підтверджена під час судового розгляду.

При цьому така відсутність відповідного майна має бути саме на момент, коли у контролюючого органу виникає право на стягнення податкового боргу, ефективність реалізації якого забезпечується спеціальними заходами, зокрема адміністративним арештом коштів.

В свою чергу, оскільки відповідно до пункту 95.2 ПК України право на стягнення коштів та продаж майна платника податків виникає у податкового органу через 60 календарних днів з дня надіслання податкової вимоги, тому саме з цього моменту податковий орган уповноважений оцінювати майновий стан платника податків з огляду на наявність у нього достатніх джерел для погашення податкового боргу.

Таким чином, контролюючі органи в силу підпункту пункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України наділені повноваженнями на звернення до суду з позовами про накладення арешту на кошти платника податку в разі відсутності в такого платника достатнього для погашення податкового боргу майна. Водночас така недостатність повинна бути встановлена станом не раніше дня виникнення у податкового органу права на стягнення податкового боргу, тобто не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання податкової вимоги.

У даній справі належними і достатніми доказами, які наведені вище, підтверджено вжиття Головним управлінням ДПС у Тернопільській області заходів, передбачених ПК України, для стягнення податкового боргу з платника податків, а саме: направлення податкової вимоги, звернення до суду після закінчення 60 календарних днів з моменту надіслання податкової вимоги з вимогами про стягнення податкового боргу з рахунків у банках платника податків, що обслуговують такого платника, та за рахунок готівки, після ухвалення судового рішення - виставлення інкасових доручень, вчинення дій щодо виявлення нерухомого та рухомого майна платника податків.

З досліджених у даній справі доказів вбачається відсутність майна у відповідача, яке можливо було б реалізувати з метою погашення податкового боргу. В свою чергу, позивачем вжито передбачених податковим законодавством необхідних заходів щодо встановлення майна, яке може слугувати джерелом погашення податкового боргу.

Відсутність майна у відповідача унеможливлює виконання покладених на контролюючий орган функцій щодо забезпечення виконання платником податків своїх зобов`язань щодо погашення податкового боргу.

Отже, оскільки судом встановлено наявність у відповідача податкового боргу в сумі 500 831,36 грн, щодо наявності та розміру якого відповідачем не подано до суду відзиву на позов, доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, а також встановлено відсутність майна у ТОВ "РОЯЛ ВАЙП" для погашення цього податкового боргу, то наявні усі підстави для накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку, відповідача.

При цьому арешт коштів накладається у межах суми податкового боргу, право на стягнення якої наявне в контролюючого органу на момент прийняття цього судового рішення, а саме 500 831,36 грн, оскільки арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання зобов`язань платника податків щодо погашення податкового боргу.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України від 07.12.2000 №2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З урахуванням цих положень витрати позивача - суб`єкта владних повноважень зі сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом із відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 72-77, 90, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Тернопільській області (46003, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Білецька, 1, ) задовольнити повністю.

Накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ ВАЙП» (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 7, ) у розмірі податкового боргу 500 831, 36 грн. (п`ятсот тисяч вісімсот тридцять одна гривня 36 копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа