Справа № 340/1496/21
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м.Кропивницький Справа № 340/1496/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Пасічника Ю.П. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІАВТОТРАНС", (вул.Бобринецький шлях, 209, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25015, ) до Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в Кіровоградській області, (вул. Автолюбителів, 2, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25031, ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Зіавтотранс» (надалі - позивач) звернулось до суду з позовом до Центрального міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області (надалі - відповідач), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №232075 від 16.02.2021р.

Позов обґрунтовано тим, що інспекторами Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області 17.12.2020 на автодорозі Н-12 перевірено транспортний засіб MAN д.н. НОМЕР_1 з причепом LANGERDOLF д.н. НОМЕР_2 , який перебуває в користуванні позивача на підставі договору оренди та яким здійснювалось перевезення вантажу «щебінь» за маршрутом м. Полтава - м. Котельва.

За результатами проведеного документального габаритно-вагового контролю вказаного транспортного засобу встановлено перевищення нормативно визначених вагових параметрів транспортного засобу із вантажем на повну масу транспортного засобу 43,600 т, при нормативно визначених 40 т. За результатами проведеного документального габаритно-вагового контролю складено акт від 17.12.2020 №042906 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок №042906 від 17.12.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 15,20 євро.

Позивач зазначив, що фактично зважування автомобіля не проводилось, а на зауваження відоя щодо його проведення було відмовлено.

В подальшому 16.02.2021 відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №232075 про стягнення штрафу у сумі 8500 грн за порушення абзацу чотирнадцятого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

З постановою позивач не погоджується, оскільки при визначенні вагових параметрів транспортного засобу було проведено лише документальний габаритно-ваговий контроль, без проведення фактичної перевірки вагових параметрів транспортного засобу на відповідному обладнанні, що виключає можливість точного визначення перевищення габаритно-вагових показників та, відповідно, застосування до позивача штрафу.

Ухвалою судді від 07.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.28).

19.04.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позов (а.с.34-44), у якому зазначено, що рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів проводилась відповідачем на законних підставах, згідно з направленням на рейдову перевірку та графіком проведення рейдових перевірок.

За результатами проведення документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу встановлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: перевищення нормативно визначених вагових параметрів транспортного засобу із вантажем на повну масу транспортного засобу - 43,600 т, при нормативно визначених 40 т.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивач на підставі укладених між ним та власником транспортного засобу договорів найму транспортних засобів від 03.10.2019р. та 24.09.2020р. (а.с.11-17) використовує у своїй діяльності транспортний засіб MAN д.н. НОМЕР_1 з причепом LANGERDOLF д.н. НОМЕР_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 9).

17.12.2020 інспекторами Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області 17.12.2020 на автодорозі Н-12 перевірено транспортний засіб MAN д.н. НОМЕР_1 з причепом LANGERDOLF д.н. НОМЕР_2 , яким позивачем здійснювалось перевезення щебню на підставі товарно-транспортної накладної №016874 від 17.12.2020р. (а.с.10).

Результати перевірки оформлені актом №248877 (а.с.48).

Під час перевірки здійснено документальний габаритно-ваговий контроль, за результатами якого встановлено перевищення нормативно визначених вагових параметрів транспортного засобу із вантажем на повну масу транспортного засобу - 43,600 т, при нормативно визначених 40 т, про що складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 042906 від 17.12.2020 (а.с.50).

Відповідачем 17.12.2020 складено розрахунок №042906 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, відповідно до якого обчислено плату за проїзд в розмірі 15,20 євро (а.с.19).

В подальшому відповідачем двічі 11.01.2021 та 25.01.2021 повідомлявся позивач про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с. 46,47).

За результатами розгляду справи про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт 16.02.2021 прийнято постанову №232075 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до позивача за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу застосовано штраф у розмірі 8500 грн (а.с. 45).

Не погодившись із вказаною постановою позивач звернувся до суду з цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, (далі - Порядок № 1567) органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Отже, з огляду на викладене, відповідач під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно з пунктом 14 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Пунктом 16 Порядку №1567 передбачено, зокрема, що під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною четвертою статті 48 Закону № 2344-III визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30) передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 4 Правил № 30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879.

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до пункту 16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Судом вже встановлено, що 17.12.2020 інспекторами Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області проведено рейдову перевірку транспортного засобу, який використовує у своїй діяльності позивач.

Проведення вказаної рейдової перевірки відповідає наведеним вище положенням чинного законодавства, відповідачем правомірно при здійсненні габаритно-вагового контролю у спірному випадку перевірялась у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку.

Суть порушення, встановленого рейдовою перевіркою при здійсненні документального габаритно-вагового контролю у спірному випадку, полягає у перевищенні встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових параметрів.

Оскільки під час документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу виявлено перевищення транспортним засобом нормативно визначених вагових параметрів, відповідачем визначено суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31 Порядку № 879.

Як зазначалось вище, статтею 48 Закону № 2344-III передбачено обов`язковість у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень отримання дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами.

Відповідно до абзацу чотирнадцятого частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до позивача оскаржуваною постановою застосовано адміністративно-господарський штраф, зокрема перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач заперечує факт перевищення вагових параметрів транспортного засобу та не погоджується із застосуванням до нього адміністративно-господарського штрафу. Вказує, що при визначенні вагових параметрів транспортного засобу було проведено лише документальний габаритно-ваговий контроль без проведення фактичної перевірки вагових параметрів транспортного засобу на відповідному обладнанні.

Як вже вказувалось вище, пунктом 16 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (підпункт 5-1 пункту 2 Порядку №879).

Точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті (підпункт 11 пункту 2 Порядку №879).

Тобто зазначеними нормами закону не передбачено обов`язку проведення габаритно-вагового контролю виключно у спосіб зважування транспортного засобу при наявності необхідних даних у товарно-транспортній документації.

У даному випадку було проведено саме документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, який використовується позивачем та встановлено, що повна маса транспортного засобу становила 43,600 т, при нормативно допустимих 40 т, отже, у спірному випадку було встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм на 3,600 т.

Суд зазначає, що оскільки законодавством передбачено проведення габаритно-вагового контролю на пересувних пунктах у двох видах: документальний та точний контроль, кожний з яких є окремим видом контролю, то проведення документального габаритно-вагового контролю не передбачає обов`язку здійснення посадовими особами відповідача зважування транспортного засобу (здійснення точного габаритно-вагового контролю), на що помилково вказує позивач.

Щодо доводів позивача про те, що законодавством не встановлено чи можливо інформацію саме з товарно-транспортної накладної щодо маси вантажу враховувати при проведенні документального габаритно-вагового контролю, суд зазначає наступне.

Крім того, суд зазначає, що Закон № 2344-III та Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Мінтрансу України № 363 від 14.10.1997, зареєстровані в Міністерстві юстиції України за № 128/2568 від 20.02.1998, визначають товарно-транспортну накладну обов`язковим документом, що повинен оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільнім транспортом.

Так, пунктом 11.1 Правил передбачено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Як встановлено судом, факт перевищення транспортним засобом вагових параметрів встановлений відповідачем на підставі документів, наданих водієм транспортного засобу, зокрема, товарно-транспортної накладної №016874 від 17.12.2020р. відповідно до якої маса вантажу становить 43,600 т. (а.с.10).

Правильність даних зазначених у товарно-транспортній накладній позивачем не заперечується та не спростовується матеріалами справи.

Отже, вказана товарна-транспортна накладна №016874 від 17.12.2020р. є належним документом на підставі якого посадовими особами Укртрансбезпеки було здійснено документальний габаритно-ваговий контроль.

Враховуючи встановлені обставини, підтвердження факту перевищення транспортним засобом позивача встановлених законодавством габаритно-вагових норм за відсутності відповідного дозволу, суд вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів правомірність оскаржуваної постанови, остання прийнята з дотриманням вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови належить відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 72-77, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Зіавтотранс» відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник