Справа № 739/471/21
Суддя: Іващенко І. К.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/471/21
Провадження № 2-а/739/8/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого - судді Іващенка І.К.,
при секретарі Шкурат О.Г.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до молодшого лейтенанту поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області Пугач Дмитра Сергійовича (14037, м. Чернігів, вул.. Громадська (Борисенка) 66), про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24.03.2021 року відповідачем винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 24.03.2021 року о 11-55 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «MERCEDES BENZ 308D», н/з НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , здійснював перевезення пасажирів маршрутом Чернігів-Новгород-Сіверський без схеми маршруту руху, узгодженої з національною поліцією, чим порушив ст.. 12 Закону України «Про дорожній рух» «участь підприємств, установ, організацій у забезпеченні безпеки дорожнього руху, обов`язки посадових осіб у цій сфері», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 с. 140 КпАП України. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням закону та підлягає скасуванню. Зазначає, що Правил дорожнього руху він не порушував, інспектор доказів порушення ним правил дорожнього руху не надав, його пояснення не були прийняті до уваги.
Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06.04.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
27.04.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить долучити до матеріалів справи, в якості доказу та дослідити в судовому засіданні відео на диску DVD, відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість, а постанову ЕАН № 3964360 від 24.03.2021 р. залишити без змін.
Зазначає, що невірно зазначена стаття закону в оскаржуваній постанові жодним чином не впливає ані на факт вчинення порушення, ані на його суть, ані на його кваліфікацію та не може свідчити про безпідставність притягнення позивача до відповідальності.
Наполягає що до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать зокрема, погодження маршрутів руху пасажирського транспорту та здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судом встановлено, що 24.04.2021 року молодшим лейтенантом поліції 1 батальону 2 роти Пугач Д.С. винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 140 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 24.04.2020 року о 11-55 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «MERCEDES BENZ 308D», н/з НОМЕР_1 . надавав послуги з перевезення пасажирів за маршрутом Чернігів-Новгород-Сіверський без погодження органів Національної поліції, чим порушив ст.. 12 Закону України «Про дорожній рух» участь підприємств, установ, організацій, обов`язки посадових осіб у цій сфері, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 с. 140 КпАП України.
Позивач заперечує свою вину в порушенні Закону України «Про дорожній рух» та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.
Зазначає, що ст.. 12 Закону України «Про дорожній рух», на яку посилається відповідач, встановлюються певні обов`язки посадових осіб, які відповідають за експлуатацію і технічний стан транспортних засобів, посадових осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, серед яких відсутній обов`язок погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.
За змістом п. 32.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються: а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій; б) умови та порядок руху колон у складі більш як п`яти механічних транспортних засобів; в) порядок буксирування двох і більше транспортних засобів. З органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.
За змістом ч. 2 ст.. 12 Закону України « Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за експлуатацію і технічний стан транспортних засобів, зобов`язані:
забезпечувати добір, підвищення кваліфікації та професійного рівня водіїв, здійснювати контроль за станом їх здоров`я і дотриманням режиму праці та відпочинку;
забезпечувати належний технічний стан транспортних засобів та дотримання екологічних вимог їх експлуатації;
не допускати до керування транспортними засобами осіб, які не мають права на керування транспортним засобом відповідної категорії, не пройшли у встановлений строк медичного огляду, перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;
не випускати на лінію транспортні засоби, технічний стан яких не відповідає нормативам з безпеки дорожнього руху та вимогам правил дорожнього руху, а також якщо вони не зареєстровані у встановленому порядку, переобладнані з порушенням вимог законодавства або не пройшли обов`язкового технічного контролю.
Аналіз наведених вище правових норм, дає підстави для висновку, що у випадку, коли законодавчими актами передбачено відповідний порядок узгодження з органами Національної поліції окремої діяльності, зокрема, здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування, особа, яка не здійснила таке погодження, притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП.
У п. 2.12 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 травня 2010 року № 278, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17 червня 2010 року за № 408/17703, передбачено, що паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень (в частині схеми автобусного маршруту та характеристики маршруту) згідно з підпунктом 33 пункту 4 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 341, погоджується відповідним підрозділом Державтоінспекції: міського маршруту - підрозділом Державтоінспекції міста; приміського та міжміського маршруту - підрозділом Державтоінспекції області за місцезнаходженням перевізника.
За змістом п. 1 даного Положення Державна автомобільна інспекція (Державтоінспекція) є головним органом, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні, що входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ України.
Враховуючи наведене, суд вважає, що нормами чинного законодавства не передбачено погодження з підрозділами Національної поліції схеми руху про здійснення спеціальних регулярних перевезень.
Аналізуючи наведене вище, слід дійти висновку, що рішення відповідача молодшого лейтенанту поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області Пугач Дмитра Сергійовича вимог ч. 2 ст. 140 КУпАП є необґрунтованим.
Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи з наведеного, саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.
У ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, відповідачем не спростовані, доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення суду не надано.
За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача у даній справі є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3964360 від 24.03.2021р. та закриття провадження.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 132, 139, 205, 242 - 246, 286 КАС України, суд-
У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до молодшого лейтенанту поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області Пугач Дмитра Сергійовича (14037, м. Чернігів, вул.. Громадська (Борисенка) 66), про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову серія ЕАН № 3964360 від 24.03.2021 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 454 гривень.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І.К. Іващенко