Справа № 160/8319/20
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2021 року м. Дніпросправа № 160/8319/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 в адміністративній справі №160/8319/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області третя особа: Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и В:

У липні 2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а саме: № 5 від 17.01.2020 р. на загальну суму 227009,61 грн.; № від 17.01.2020 р. на загальну суму 18917,46 грн.; № від 17.01.2020 р. на загальну суму 170 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване відсутністю з боку позивача обґрунтування належними доказами в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України незаконного та необґрунтованого характеру оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях, а саме: № 5 від 17.01.2020 р. на загальну суму 227009,61 грн.; № від 17.01.2020 р. на загальну суму 18917,46 грн.; № від 17.01.2020 р. на загальну суму 170 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нове рішення , яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначила, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний доход. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі п.п.191.1.1 ст.191.1 п.19.1ст.191, п.п.20.1.4п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, ст.79 ПК України, та наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 20.09.2019 р. №441-п "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 " головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області Шмигель Марією Євгенівною проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку до акта.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом було складено акт від 01.11.2019 р. за №765/0436-33-05/ НОМЕР_1 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р.".

В зазначеному вище акті перевірки від 01.11.2020 р. за №21892/04-36-13-04/ НОМЕР_2 , контролюючим органом зроблено висновок про порушення ОСОБА_1 : п.п.49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п.176.1 ст. 176, п. 179.1. ст. 179 ПК України, а саме: неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік, абз. "д" п.п. 164.2.17. п. 164.2 ст. 164, п. 167.1. ст. 167 з урахуванням норм п.п. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 Розділу IV ПК України у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2018 рік на загальну суму 181607,69 грн.; п.п. 1.2, п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано військовий збір за 2018 р. на загальну суму 15133,97 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення, а саме: № 5 від 17.01.2020 р. на загальну суму 227009,61 грн.; № від 17.01.2020 р. на загальну суму 18917,46 грн.; № від 17.01.2020 р. на загальну суму 170 грн.

Судом встановлено, що під час перевірки, контролюючим органом було використано відомості, що містяться в інформаційних базах даних ІС "Податковий блок", центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.

Підставою, що передувала винесенню оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стало наступне.

05.09.2008 р. між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" був укладений договір кредиту № 120/08-КВ/013 в іноземній валюті.

Відповідно до п. 1.1. зазначеного вище договору, сума кредиту склала - 41 600.00 дол. США.

Відповідно до п. 1.2.2 Договору визначено, що погашення кредиту буде здійснюватись у відповідному порядку до 20 числа (включно) кожного місяця, починаючи з жовтня 2008 року (останній платіж - вересень 2028 р.), та з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 04 вересня 2028 р.

05.09.2008 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір від 05.09.2008 р. №120/08-КЗ/013 відповідно до умов якого Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» передає ОСОБА_1 в іпотеку у якості забезпечення виконання Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» зобов`язань за договором кредиту №120/08-КВ/013 від 02.09.2008 р. нерухоме майно, що придбане ОСОБА_1 за кредитні кошти, надані Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» відповідно до умов договору, яким обумовлено основне зобов`язання, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

18.06.2010 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору кредиту №120/08-КВ/013 від 02.09.2008 р., якою п. 1.1 договору викладено в новій редакції: кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 41 600,00 доларів США 00 центів, з якої фактична заборгованість станом на 18.06.2010 р. становить 38 659,00 дол. США 00 центів, зі сплатою 14,00 % річних, та з кінцевим терміном погашення суми основної заборгованості до 04 вересня 2018 р., на умовах визначених договором.

В матеріалах справи також міститься відомості, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 27.03.2017 р. укладено додаткову угоду до Договору кредиту №120/08-КВ/013 від 05.09.2008 р. з АКБ "УКРСОЦБАНК". Відповідно до п. 1 додаткової угоди, сторонами було змінено діючий порядок виконання ОСОБА_1 зобов`язань щодо повернення заборгованості, застосувавши схему повернення заборгованості відповідно до продукту "Debt Settlement 3" та встановлено з 27.03.2017 р. фіксовану процентну ставку за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. Згідно із п. 6 додаткової угоди, ПАТ "УКРСОЦБАНК" має право у відповідності до вимог ст. 605 ЦК України звільнити позичальника ( ОСОБА_1 ) від подальшого виконання зобов`язань за кредитним договором повністю або частково на розсуд Банку, шляхом направлення Банком відповідного рекомендованого листа (повідомлення).

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 28.03.2017 р. ОСОБА_1 внесла 20000,00 доларів США в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №120/08-КВ/013 від 05.09.2008 p., у зв`язку з чим ПАТ "УКРСОЦБАНК" було видано Довідку про стан кредиторської заборгованості у сегменті роздрібного бізнесу від 28.03.2017 р., копія якої міститься в матеріалах справи. В довідці від 28.03.2017 р. зазначено, що ОСОБА_1 шляхом внесення коштів в розмірі 20000,00 доларів США виконала зобов`язання перед Банком, внаслідок чого заборгованість за договором кредиту №120/08-КВ/013 від 05.09.2008 р. станом на 28.03.2017 р. складає 55194,30 доларів США. Також вказаною довідкою ПАТ "УКРСОЦБАН" повідомило, що банк звільнить ОСОБА_1 від подальшого виконання зобов`язань щодо повернення частини заборгованості за договором кредиту №120/08-КВ/013 від 05.09.2008 р. в сумі 55197,06 доларів США протягом 6 місяців з моменту 28.03.2017 p., про що ОСОБА_1 буде повідомлено рекомендованим листом.

03.12.2019 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис №4002827 про припинення АТ "УКРСОЦБАНК" ідентифікаційний код 00039019. Правонаступником АТ "УКРСОЦБАНК" вказане АТ "АЛЬФА-БАНК", ідентифікаційний код 23494714.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно пп. 14.1.54 «а» п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання.

Відповідно до абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу), зокрема основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

За кредитом, що отриманий на придбання житла (іпотечний кредит), платник податку має право на сплату суми податкового зобов`язання, нарахованої на суму боргу (кредиту та/або відсотків), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності, протягом трьох років починаючи з року, в якому задекларовано суму такого податкового зобов`язання. Для розстрочення такої суми податкового зобов`язання платник податку разом із декларацією подає до контролюючого органу заяву у довільній формі, що містить фактичні дані про суму прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків), підтверджену відповідними документами кредитора, та коротке пояснення обставин, що призвели до виникнення необхідності здійснення розстрочення задекларованої суми податкового зобов`язання.

Згідно пп. 165.1.49 п. 165.1 ст. 165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання;

Згідно з ч. 3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 605 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що визначальною ознакою доходу є фактичне отримання (нарахування) платником податку такого доходу, у зв`язку з чим, анульовані суми тіла кредиту, за змістом абз. «д» пп.164.2.17 пп.164.2 ст.164 ПК України, включаються до доходу платника податку в якості додаткового блага, в той час як плата по кредиту (в тому числі у вигляді відсотків) таким доходом платника податку не є.

Додаткові блага в якості оподатковуваного доходу повинні бути нарахованими (виплаченими, наданими) платнику податків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та АКБ "УКРСОЦБАНК» 05.09.2008 р. було укладено договір кредиту №120/08-КВ/013, відповідно до умов якого АКБ "УКРСОЦБАНК" надало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 41600,00 доларів США зі сплатою 14% річних та комісій з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 04.09.2028 року. Кредит надано на купівлю нерухомості.

В матеріалах справи міститься лист «Про надання інформації» від 16.04.2019 р. №05.6-12/99-190, з тексту якого судом встановлено, що сума нарахованого та виплаченого доходу у вигляді прощених процентів в сумі 432 060,66 грн.

Колегія суддів зазначає, що норма пп. 165.1.59 п.165.1 ст.165 ПК України може бути застосована лише за умови набрання чинності законом про реструктуризацію зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті.

Законом України від 24.12.2015 №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», пункт 165.1 статті 165 ПК України було доповнено підпунктом 165.1.59, згідно з яким до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: сума, прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити).

Таким чином, норми зазначеного підпункту поширюються на дохід, отриманий платником податку за умови набрання чинності законом про реструктуризацію зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті.

Колегія суддів зазначає, що АТ «УкрСиббанк» було прийнято рішення саме щодо анулювання суми основного боргу позивача за кредитним договором від 05.09.2008 та не передбачалось його реструктуризації.

Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Таким чином, вказаний вид доходу є додатковим благом, який оподатковується податком на доходи фізичних осіб та військовим збором.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 06.05.2020 по справі № 820/6319/16.

Пунктом 123.1 ст.123 ПК України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.120.1 ст.120 цього Кодексу неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що позивачем не виконано покладені на нього податкові зобов`язання, а саме не задекларовано та не сплачено ні податок на доходи фізичних осіб, ні військовий збір, що є правовою підставою для притягнення його до відповідальності у вигляді накладення штрафних (фінансових) санкцій та нарахування податковим органом належної до сплати суми податку та військового збору.

жТаким чином, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, передбачених чинним законодавством.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованість висновків суду першої інстанції, а носять характер особистого тлумачення позивачем окремих норм матеріального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарження не підлягає відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова