Справа № 149/889/21
Суддя: Вергелес В. О.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/889/21
Провадження №2-а/149/16/21
Номер рядка звіту 140
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.04.2021 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Матяша Д.Ю., до ГУНП у Вінницькій області, третя особа - інспектор СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Гоменюк П.В., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 952718, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 952718.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що він 10.04.2021 року на польовій дорозі в с. Лисогірці Хмільницького району не керував трактором МТЗ-82, д.н. 27-65ук, який належить його батькові ОСОБА_2 10 квітня на полі біля в с. Лісогірка батько трактором виконував польові роботи. На той момент, коли працівники поліції під`їхали до місця розташування трактора МТЗ-82, д.н. 27-65ук, той стояв обабіч дороги, а він був біля нього, очікуючи батька. Втім поліцейський, будучи переконаним у тому, що саме він ОСОБА_1 керував трактором, оскільки мабуть бачив раніше, як трактор рухався по польовій дорозі, висунув йому вимогу про надання для огляду посвідчення водія. На його заперечення про те, що він не керував трактором, оскільки навіть не вміє ним керувати, працівник поліції не зважав. У постанові серії БАБ № 952718 є вказівка про те, що до постанови додається відеозапис із нагрудної камери, втім позивача з таким відеозаписом ніхто не ознайомлював. За таких обставин ОСОБА_1 просить визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 21.04.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

27.04.2021року третя особа - поліцейський СРПП Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області Гоменюк П.В. надав до суду відзив на адміністративний позов у якому виклав пояснення про обставини події, яка відбулася. Так під час несення служби по нагляду за безпекою дорожнього руху 10.04.2021 року о 14.20 годині, ним на польовій дорозі в с. Лисогірка було зупинено ТЗ трактор МТЗ-82 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який порушив ПДР, а саме при зміні в напрямку руху не увімкнув світловий показчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 Б ПДР. Під час зупинки даного ТЗ він представився водієві та чітко назвав причину зупинки, а також попросив водія пред`явити для перевірки документи зазначені в п. 2.1. ПДР та п. 2.4 ПДР України. Однак водій ОСОБА_1 відмовився надати документи, пояснивши це тим, що він рухався по польовій дорозі та пояснив, що посвідчення тракториста-машиніста не отримував так як має посвідчення водія категорії "С", яке дає йому право керувати даним транспортним засобом. В подальшому відносно водія ОСОБА_1 було винесено постанову серії БАБ № 952718 за ст. 126 ч. 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 3400 гривень. Також під час винесення відносно ОСОБА_1 постанови у справі про адміністративне правопорушення йому було роз`яснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України та ст. 289 КУпАП. Також все це підтверджується відеозаписом, який додається ним до відзиву. За таких обставин просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з"явилися. Відповідач відзив на позов не подав. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 28.04.2021 року позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві. При цьому також пояснив, що він трактором не керував. Перед цим батько трактором працював на полі, а він допомогав йому як помічник тракториста. Потім батько з поля виїхав трактором на польову дорогу, його залишив біля трактора, а сам вантажним автомобілем поїхав до господарства. Він про все це повідомив працівників поліції, але незважаючи на це, вони винесли незаконну постанову та притягнули його до адміністративної відповідальності.

Представник позивача адвокат Матяш Д.Ю. в судовому засіданні28.04.2021 року позов підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

10.04.2021 року поліцейським СРПП Хмільницького РВП Гоменюком П.В.винесено постанову серії БАБ № 952718 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень. З вказаної постанови вбачається, що 10.04.2021 року о 14.28 годині на польовій дорозі в с. Лисогірка Хмільницького району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував трактором МТЗ-82, д.н. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, а саме тракториста - машиніста, чим порушив п.2.1а ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За змістом підпункту "а" пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 року у справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17, від 23.10.2019 року у справі № 357/10134/17.

Третьою особою інспектором СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Гоменюком П.В. суду надано відеодиск з відеозаписом з нагрудної боді камери, яка була використана для відеофіксації обставин події 10.04.2021 року на польовій дорозі біля с. Лисогірка Хмільницького району.

З відтвореного в судовому засіданні відеозапису вбачається, що там відсутня будь-яка інформація про те, що працівниками поліції на польовій дорозі біля см. Лисогірка зупинено транспортний засіб - трактор трактором МТЗ-82, д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . З даного відеозапису вбачається, що трактор з сівалкою стоїть на узбіччі польової дороги, а в кабіні трактора сидить ОСОБА_1 . Через деякий час до трактора під"їхав вантажним автомобілем чоловік, який назвався батьком ОСОБА_3 . Що підтверджує пояснення ОСОБА_1 та обставини викладені ним у позовній заяві.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України, а також не надано належних та допустимих доказів порушення позивачем пп. а п. 2.1 ПДР України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ні відповідачем у справі, ні третьою особою, не доведено належними і допустимими доказами факт порушенням ОСОБА_4 пункту пп.а п. 2.1 ПДР України, а відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 р. у справі №338/1/17.

Статтею 1, частиною 2 статті 3 Конституції України визначено, що Україна проголошена демократичною, правовою державою, в якій права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини 2 статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

За частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено судом, інспектором СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Гоменюком П.В., який діяв від імені відповідача ГУНП у Вінницькій області, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності прийнято не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України, зокрема КУпАП, необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, що тягне за собою його скасування.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право;

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені судом обставини, у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, позов підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.

Так як позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 454 гривні, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 16.04.2021 року, то відповідно до статей 132,139 КАС України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132-1,251,280,268 КУпАП, ст. ст. 1,2,72-77,132,139, 241-246,258-263,268,269,286,293,297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовільнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Гоменюка Павла Володимировича від 10.04.2021 року серії БАБ № 952718 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Стягнути з ГУНП України у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП України у Вінницькій області (21050, вул. Театральна, 10, м. Вінниця, ) на користь ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_2 виданий Замостянським РВ УДМС України у Вінницькій області від 16.11.2013 року, ПІН НОМЕР_3 адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у розмірі 454 гривні.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду апеляційним судом апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_2 виданий Замостянським РВ УДМС України у Вінницькій області від 16.11.2013 року, ПІН НОМЕР_3 адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ГУНП України у Вінницькій області (21050, вул. Театральна, 10, м. Вінниця, ).

Третя особа: інспектор СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Гоменюк П.В. (22000, вул. Небесної Сотні, 47, м. Хмільник, Вінницька область).

Суддя Вергелес В. О.