Справа № 820/35/17
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року

м. Київ

справа №820/35/17

адміністративне провадження №К/9901/41486/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Офісу великих платників податків ДФС

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року (колегія суддів: головуючий суддя - Любич Л.В., судді - Спаскін О.А., Сіренко О.І.)

у справі № 820/35/17

за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківській жировий комбінат»

до Офісу великих платників податків ДФС

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Харківській жировий комбінат» (далі - позивач, платник, Товариство, ПАТ «Харківський жировий комбінат») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - відповідач, контролюючий орган, СДПІ), правонаступником якої є Офіс великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення - рішення.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив про безпідставність висновків контролюючого органу про порушення Товариством положень підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України, що полягало у неподанні звіту про контрольовані операції, та вказує, що господарські операції позивача з ПП «LACCO PRODUCE» за контрактом №688/15 від 03.06.2015 не є контрольованими у розумінні Податкового кодексу України, оскільки їх обсяг не перевищує 5 мільйонів гривень за 2015 податковий (звітний) рік.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду 18 квітня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що обсяг експортних операцій позивача на адресу ПП «LACCO PRODUCЕ» у 2015 році перевищує 5 мільйонів гривень та складає 5659209,92 грн. При цьому ПАТ «Харківський жировий комбінат» не подано звіт про контрольовані операції за 2015 рік, чим порушено вимоги підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України, а тому оскаржуване податкове повідомлення - рішення контролюючого органу є правомірним та таким, що прийнято відповідачем у межах його повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Харківський жировий комбінат» задоволено, постанову Харківського окружного адміністративного суду 18 квітня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову, якою:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 03 серпня 2016 року;

- стягнуто на користь ПАТ «Харківський жировий комбінат» судові витрати щодо сплати судового збору при подачі адміністративного позову в сумі 5481,00 грн та за подачу апеляційної скарги в сумі 6029,10 грн, а всього в розмірі 11510,10 грн за рахунок бюджетних асигнувань СДПІ.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції зазначив, що додатковою угодою від 03.06.2015 № 5 до контракту від 03.06.2015 № 688/15 визначено, що датою переходу права власності на товар є дата прибуття товару на станцію. Апеляційний суд зазначив, що згідно з відміткою митниці товар прибув на станцію призначення Ташкент-Товарний УЗЖД 01.01.2016 о 12:45 год., а тому сума за поставкою товару згідно з митною декларацією № 112050000/2015/23021 від 15.12.2012 правомірно не була відображена Товариством у складі доходу як об`єкт оподаткування за 2015 рік. За таких обставин апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для віднесення господарських операцій позивача з ПП «LACCO PRODUCЕ» за контрактом від 03.06.2015 № 688/15 до контрольованих, оскільки обсяг господарських операцій із зазначеним контрагентом за 2015 податковий (звітний) рік не перевищує 5 мільйонів гривень та складає 4181633,84 грн. Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення - рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на помилкове застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просив, його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. На обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що зміни, внесені додатковою угодою від 03.06.2015 № 5, не враховувалися при митному оформленні поставок продукції ПП «LACCO PRODUCЕ» як документ, яким змінено основні умови контракту від 03.06.2015 №688/15. За таких обставин обсяг експортних операцій з ПП «LACCO PRODUCЕ» у 2015 році склав 5659209,92 грн і підприємством всупереч вимогам підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України не подано звіт про контрольовані операції за 2015 рік.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача.

Від позивача відзиву на касаційну скаргу не надійшло, що не перешкоджає розгляду справи.

Підунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

20 березня 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому Розділом VII Перехідних положень КАС України (в редакції від 03.10.2017).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань неподання в установлений законом строк звіту про контрольовані операції за 2015 рік, за результатами якої складено акт від 18.07.2016 №60/28-09-41-14/00333612 (далі - Акт перевірки).

Як вбачається з Акта перевірки, контролюючий орган дійшов висновку про порушення Товариством вимог підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України в частині неподання Звіту про контрольовані операції за 2015 рік.

На підставі Акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення - рішення від 03 серпня 2016 року №, яким Товариству збільшено суму грошового зобов`язання за платежем адміністративні штрафи та інші санкції за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 365400,00 грн.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Відповідно до підпункту 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (далі - ПК України) для цілей нарахування податку на прибуток підприємств господарські операції, які впливають на об`єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), яка включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з дати включення держави (території) до такого переліку.

Затверджений Кабінетом Міністрів України перелік держав (територій) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, оприлюднює щороку в офіційних друкованих виданнях та на своєму офіційному веб-сайті із зазначенням ставок податку на прибуток підприємств (корпоративний податок). Інформація про зміну ставок оприлюднюється протягом трьох місяців з дати їх зміни.

Протягом 2015 року діяло декілька затверджених Кабінетом Міністрів України переліків держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні, до якого включено республіку Узбекистан, зокрема:

розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 1042-р «Про затвердження переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні» (розпорядження втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року №449-р);

розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 977-р «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України».

Згідно з підпунктом 39.2.1.7 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

- річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

- обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Підпунктом 39.4.1 пункту 39.4 статті 39 ПК України встановлено, що для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік.

Відповідно до підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов`язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Форма звіту про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з пунктом 120.3 статті 120 ПК України неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу у розмірі 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ПАТ "Харківський жировий комбінат" (Постачальник) та ПП «LACCO PRODUCE» (Узбекистан) (Покупець) укладено контракт від 03.06.2015 № 688/15 на поставку товару, за умовами якого Постачальник зобов`язується здійснити поставку, а Покупець прийняти і оплатити жирову продукцію на основі рослинної олії, призначену для використання у харчовій продукції в асортименті згідно з специфікацією.

Пунктом 2.9 цього контракту визначено, що датою переходу права власності на товар є дата поставки товару.

03 червня 2015 року між позивачем (Постачальник) та ПП «LACCO PRODUCE» (Покупець) укладено додаткову угоду № 5, якою пункт 2.9 контракту викладено у наступній редакції: « 2.9 Датою переходу права власності на товар вважається дата прибуття товару на станцію призначення, підтверджена штампом станції».

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, поставлений згідно з митною декларацією №23021 від 15.12.2015 товар прибув на станцію 01.01.2016, що підтверджується відповідним відбитком штемпеля на митній декларації. За таких обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що дохід отриманий Товариством за поставлений згідно з митною декларацією №23021 від 15.12.2015 товар у сумі 1504664,79 грн не повинен відображатися у складі доходів платника за 2015 рік.

Таким чином, обсяг господарських операцій між позивачем та ПП «LACCO PRODUCE» за 2015 рік складає менше 5 мільйонів гривень, а саме становить 4154544,12 грн, відтак такі операції не є контрольованими у розумінні ПК України, а тому оскаржуване податкове повідомлення - рішення відповідача від 03 серпня 2016 року № є протиправним та підлягає скасуванню, що вірно було встановлено судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 350 КАСУ України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіІ.А. Гончарова І.Я.Олендер Р.Ф. Ханова