Справа № 140/1472/21
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
07 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/1472/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозовського О.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ензо+» щодо вирішення судових витрат в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ензо+» до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ензо+» (далі ТзОВ «Ензо+»; товариство, позивач) звернулось з позовом до Волинської митниці Держмитслужби (далі - митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 16.11.2020 №UA205100/2020/000016/2.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці Держмитслужби від 16 листопада 2020 року №UA205100/2020/000016/2 про коригування митної вартості товарів, стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ензо+» (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, 15-й мікрорайон, будинок 30, квартира 37, ідентифікаційний код юридично особи 43594096) за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці Держмитслужби (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код юридично особи 43350888) судовий збір в розмірі 3487 (три тисячі чотириста вісімдесят сім) гривень 33 копійки.

27.04.2021 представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Ензо+» подано до суду заяву щодо вирішення судових витрат, в якій останній просив постановити додаткове рішення про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн та на залучення перекладача в розмірі 2062,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то заяву розглянуто в тому ж порядку - без повідомлення (виклику) сторін, у письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268; рішення у справі Баришевський проти України, заява № 71660/11, пункт 95; рішення у справі Двойних проти України, заява №72277/01, пункт 80; рішення у справі Меріт проти України, заява №66561/01, пункті 88). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому надані послуги повинні бути обґрунтованими, а доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

27.04.2021 представником позивача адвокатом Д.В. Мартинюком подано до суду заяву про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу 2000,00 грн. та витрат, пов`язаних із залученням перекладача 2062,00 грн.

До вказаної заяви представником позивача долучено: копію договору про надання правової допомоги від 03.12.2020, укладеного між Адвокатом Мартинюком Дмитром Вікторовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ензо+», копію додатку № 1 від 18.01.2021 до Договору про надання правової допомоги від 03.12.2020, копію акта приймання-передачі наданих послуг № 1 від 16.04.2021, копію платіжного доручення № 172 від 02.03.2021, копію договору про надання послуг № 2 від 08.02.2021, копію акта приймання-передачі наданих послуг № 2 від 01.04.2021, копію платіжного доручення № 155 від 15.02.2021.

За змістом пункту 1.1 Договору про надання правової допомоги від 03.12.2020 слідує, що 1.1. адвокат зобов`язується надати Клієнтові правову допомогу з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів у судах під час здійснення цивільного та адміністративного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, нотаріусами з усіма наявними правами наданими стороні чинним законодавством, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.

Як передбачено розділом 4 даного договору, за правову допомогу, передбачену в п. 1.1. Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду в розмірі визначеною додатками до цього Договору; за домовленістю Сторін, оплата правової допомоги може здійснюватись також у вигляді передоплати або авансу; оплата підлягає перерахуванню Клієнтом на розрахунковий рахунок Адвоката; у разі необхідності, за попередньою домовленістю між сторонами, Клієнт оплачує Адвокату витрати Адвоката, необхідні для виконання його обов`язків за цим Договором, понесені в інтересах Клієнта (обов`язкові платежі, витрати на відрядження, тощо). Сума додаткових витрат погоджується сторонами додатково без укладення письмових додаткових угод; адвокат на наступний день завершення надання правової допомоги надає Клієнту Акт приймання - передачі наданих послуг за цим Договором. Клієнт зобов`язаний підписати Акт приймання - передачі наданих послуг протягом 3-х робочих днів з моменту отримання чи в той же строк направити Адвокату мотивовану відмову у випадку, якщо зазначені в Акті послуги не відповідають фактично наданим Адвокатом послуг згідно з умовами цього Договору та вимогам, установленим чинним законодавством в Україні.

Додатком № 1 від 18.01.2021 до Договору про надання правової допомоги від 03.12.2020 передбачено, що розмір винагороди адвоката становить: складання позовної заяви до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення Волинської митниці Державної митної служби України №UA205100/2020/000016/2 від 16.11.2020 про коригування митної вартості товарів одна година 500,00 грн; складання відповіді на відзив Волинської митниці Державної митної служби України одна година 500,00 грн.

Актом наданих послуг № 1 від 16.04.2021 визначено перелік наданих адвокатом послуг на загальну суму 2000,00 грн., а саме: 1) Складання позовної заяви до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасувати рішення Волинської митниці Державної митної служби України №UA205100/2020/000016/2 від 16.11.2020 про коригування митної вартості товарів у справі № 140/1472/21 (3 год) 1500,00 грн; 2) складання відповіді на відзив Волинсько/ митниці Державної митної служби України (1 год) 500,00 грн.

Згідно з платіжним дорученням № 172 від 02.03.2021 ТзОВ «Ензо+» сплатило на рахунок ОСОБА_1 4000,00 грн, в призначенні платежу вказано: оплата за надання правової допомоги.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги адвоката, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, зокрема, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 2000,00 грн. є співмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг.

Виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн.

За приписами частин п`ятої - восьмої статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, пов`язані із залученням перекладача у цій справі, підтверджуються копіями таких документів: договір про надання послуг № 2 від 08.02.2021, укладений між фоп ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ензо+», акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 01.04.2021, платіжне доручення № 155 від 15.02.2021 про оплату ТзОВ «Ензо+» послуг з перекладу документів на укр. мову у сумі 2062,00 грн. Факт надання послуг перекладача підтверджується перекладом документів, складених іноземною мовою, на українську мову, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи те, що подані в перекладі на українську мову документи є письмовими доказами у справі, то у зв`язку із задоволенням позову ці витрати підлягають розподілу разом з іншими витратами. При цьому відповідач не надав суду доказів про неспівмірність цих витрат на оплату робіт (послуг) перекладача.

З урахуванням наведеного, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на загальну суму 4062,00 грн, з них: витрати на професійну правничу допомогу 2000,00 грн; витрати, пов`язані із залученням перекладача 2062,00 грн.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ензо+» щодо вирішення судових витрат в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ензо+» до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці Держмитслужби (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код юридично особи 43350888) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ензо+» (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, 15-й мікрорайон, будинок 30, квартира 37, ідентифікаційний код юридично особи 43594096) судові витрати у сумі 4062 (чотири тисячі шістдесят дві) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський