Справа № 160/2389/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2021 рокуСправа № 160/2389/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
1. 17.02.2021 ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про:
- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_1 , а саме неврахування періоду роботи з 23.03.1995 по 02.11.1998 в ВАТ «СПМК № 542» до страхового стажу;
- зобов`язання здійснити перерахунок належної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням вказаного страхового стажу у ВАТ «СПМК № 542» з моменту призначення пенсії.
2. Ухвалою суду від 22.02.2021 позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
3. 26.03.2021 позивачем на виконання вимог ухвали суду від 22.02.2021 надано належним чином засвідчені копії доказів в обґрунтування позовних вимог.
4. 26.03.2021 позивачем надано додаткові докази для розгляду справи.
5. Ухвалою суду від 31.03.2021 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву та витребуваних судом доказів.
6. 16.04.2021 засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з доказом його направлення позивачу, надано витребувані судом докази.
7. Позивач перебуває на обліку в Лівобережному об`єднаному управлінні ПФУ в м. Дніпрі з 14.05.2020 та отримує пенсію за віком у розмірі 2467,87 грн.
8. Позивач вважає, що органами Пенсійного фонду грубо порушуються його права на отримання пенсії в повному обсязі, оскільки при проведенні розрахунку пенсійних виплат не враховано та не взято до уваги фактичні дані, що містяться у трудовій книжці, які підтверджують трудовий стаж, у зв`язку із чим розмір пенсії є значно меншим від того, який належить за законом.
10. Позивач вважає, що неврахування періоду роботи з 23.03.1995 по 02.11.1998 у ВАТ «СПМК № 542» є протиправним.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
11. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що до страхового стажу не враховано період роботи з 23.03.1995 по 02.11.1998, оскільки рік наказу про звільнення з роботи не співпадає з роком звільнення. Неправильний запис підприємством у порядку, передбаченому «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 № 58, не виправлено.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
12. 18.06.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Лівобережного відділу обслуговування громадян у м. Дніпро (сервісний центр) Головного управління обслуговування громадян із заявою про призначення пенсії за віком.
13. До заяви позивачем додано: довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2020 по день звернення 18.06.2020; довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 від 02.06.2020 № 163; довідку про зміну назви організації від 14.05.2020 № 125, б/н та б/д; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; документи про стаж, що визначені «Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 у кількості 3 від 18.05.2020 № 50, від 14.05.2020 № 124, від 02.06.2020 № 77/8-17; заяву про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк) від 17.06.2020; паспорт; трудову книжку НОМЕР_1 .
14. Заяву та документи прийнято 18.06.2020 в зареєстровано за № 6880.
15. Позивач звернувся на веб-портал Пенсійного фонду України із заявою від 24.06.2020, в якій просив надати роз`яснення яким чином розраховувався страховий стаж та які роки трудової діяльності за розрахунками не входять до страхового стажу.
- Ви перебуваєте на обліку та отримуєте пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14.05.2020;
- розмір пенсії обчислено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 30.04.2020, що складає 28 років 8 місяців 5 днів;
- розмір пенсії з 14.05.2020 склав 2006,51 грн;
- до страхового стажу неможливо зарахувати періоди роботи:
1) з 12.12.1988 по 08.10.1990 - печатка не читається;
2) з 05.07.1994 по 09.03.1995 - різна назва підприємства;
3) з 23.03.1995 по 02.11.1998 - рік звільнення 1998, а наказ про звільнення 1995. Данні періоди можливо буде зарахувати після надання уточнюючих довідок.
17. Позивач звернувся на веб-портал Пенсійного фонду України із заявою, в якій просив врахувати до страхового стажу періоди роботи з 12.12.1988 по 08.10.1990, з 05.07.1994 по 09.03.1995, з 23.03.1995 по 02.11.1998, які раніше не були враховані і здійснити перерахунок пенсії.
- Ви отримуєте пенсію за віком, розмір якої обчислено за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- до страхового стажу не враховано період роботи з 23.03.1995 по 02.11.1998, оскільки рік наказу про звільнення з роботи не співпадає з роком звільнення. Неправильний запис підприємством у порядку, передбаченому Інструкцією, не виправлено;
- отже, підстави для зарахування зазначеного періоду роботи за даними трудової книжки відсутні;
- період роботи з 12.12.1988 по 08.10.1990 (на підставі наданих уточнюючих документів) та з 05.07.1994 по 09.03.1995 (під час розгляду звернення) враховано до страхового стажу з часу призначення пенсії.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
20. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
21. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
22. Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
23. Положенням статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
24. Статтею 2 Закону № 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
25. Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
26. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.
27. Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
28. Згідно із частиною першою статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
29. Відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.
30. За правилами статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
31. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону № 1058-IV).
32. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).
33. Пунктом 4.1. Порядку № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
34. Згідно з пунктом 4.2. Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
- перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
- перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
- перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності);
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;
4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.
35. Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2. цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
36. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (пункт 4.3 Порядку № 22-1).
щодо підтвердження періодів роботи
37. Згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
38. Відповідно до пункту першого «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
39. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
40. Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
41. Згідно з пунктом 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
щодо оформлення записів у трудовій книжці
42. Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 затверджено «Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників» (у редакції, дійсній на час спірних правовідносин) в якій, зокрема, зазначено:
- пункт 1.1: трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню;
- пункт 2.3: записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону;
- пункт 2.4: усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення;
- пункт 2.6: у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу;
- пункт 7.2: бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок. По закінченні кожного місяця особа, яка відповідає за ведення трудових книжок, подає бухгалтерії звіт про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них і про суми, що одержані за заповнені трудові книжки і вкладиші до них, з додатком прибуткового ордеру каси підприємства.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
43. Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України частиною першою статті 46 Конституції України.
44. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
щодо визнання протиправної бездіяльності у не зарахуванні періоду роботи з 23.03.1995 по 02.11.1998
45. Згідно із трудовою книжкою НОМЕР_1 , позивач:
- запис № 20: 23.03.1995 прийнятий на посаду головного бухгалтера у Дніпропетровське обласне кооперативно-державне виробниче об`єднання по агропромисловому будівництву «Дніпрооблагробуд» «Спеціалізована пересувна механізована колона № 542», наказ від 23.03.1995 № 14-к;
- запис № 21: «СПМК-542» перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «СПМК-542», наказ від 06.06.1977 № 12/301/АО;
- запис № 22: 02.10(« 10» перекреслено та зазначено « 11»).1998 звільнений за власним бажанням стаття 38 КЗпП України, наказ від 30.10.1995 № 24-к. Виправленому 10 на 11 вірити.
46. Запис про звільнення засвідчено підписом в.о. інспектора відділу кадрів Давидовською та печаткою підприємства.
47. Відповідачем не зараховано до страхового стажу період роботи з 23.03.1995 по 02.11.1998, оскільки рік наказу про звільнення з роботи не співпадає з роком звільнення. Неправильний запис підприємством у порядку, передбаченому Інструкцією, не виправлено.
48. Суд звертає увагу, що відповідач не зарахував зазначені періоди роботи пославшись лише на формальні неточності у записах трудової книжки, а саме: рік наказу про звільнення з роботи не співпадає з роком звільнення.
49. При цьому, суд зазначає про наявність помилок у датах наказів про перейменування підприємства та звільнення, оскільки відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду держмайна України по Дніпропетровській області від 06.06.1997 № 12/301-АО «Про створення Відкритого акціонерного товариства» наказано перетворити державну Спеціалізовану пересувну механізовану колону № 542 м. Дніпропетровська у Відкрите акціонерне товариство «Спеціалізована пересувна механізована колона № 542».
50. Отже, датою наказу про перейменування є « 06.06.1997», замість зазначеної дати у трудовій книжці « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та роком звільнення позивача з ВАТ «Спеціалізована пересувна механізована колона № 542» є 1998 рік, замість зазначеного 1995 рік.
51. Суд наголошує на тому, що позивач не може і не повинен нести відповідальність за заповнення трудової книжки, оскільки записи у трудову книжку вносилися відповідальним працівником підприємства, де працював позивач.
52. Відповідно до «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 № 58 бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок
53. Пунктом 4 Постанови Кабінету міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
54. З урахуванням викладеного, на особу не може перекладатись тягар доведення чіткості даних, що зазначені у його трудовій книжці.
55. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
56. Однак, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити страховий стаж позивача.
57. Таким чином, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії та позбавляти позивача конституційного права на соціальний захист.
60. Крім того, суд звертає увагу, що:
- на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії (18.06.2020) «Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 № 18-1 (далі - Порядок № 18-1) визначав механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника;
- станом на дату розгляду справи: Порядок № 18-1 визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи: 1) для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника; 2) до 01 січня 2004 року, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (далі - підприємства, які розташовані на тимчасово окупованій території).
61. Таким чином, звернутися із заявою про підтвердження періодів роботи до Комісії позивач не має права, оскільки на нього не розповсюджується дія Порядку № 18-1.
62. Законодавством України також встановлено порядок підтвердження трудового стажу у разі відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних, а саме:
- період роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
63. Суд звертає увагу, що трудова книжка позивача містить відомості щодо періоду роботи позивача з 23.03.1995 по 02.11.1998, а формальні неточності у датах наказів, які допущені працівником підприємства, не може бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи, а тому підстави підтвердження трудового стажу показанням свідків у даному випадку відсутні.
64. З урахуванням викладеного суд визнає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 23.03.1995 по 02.11.1998.
щодо зобов`язання вчинити певні дії
65. Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
68. Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
69. На захист порушеного права позивача суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 23.03.1995 по 02.11.1998.
70. Крім того, суд звертає увагу, що зарахування періоду роботи з 23.03.1995 по 02.11.1998 впливає на коригування розрахунку стажу та призведе до зміни пенсійних виплат.
71. У зв`язку із чим, суд зобов`язує відповідача здійснити ОСОБА_1 з 14.05.2020 (дати призначення пенсії) перерахунок та виплату пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 23.03.1995 по 02.11.1998, з урахуванням проведених платежів та з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
72. Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
73. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
74. Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
75. Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі із присудженням на користь позивача понесених судових витрат на сплату судового збору за подання позову немайнового характеру.
76. Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд, -
78. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 23.03.1995 по 02.11.1998.
79. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 з 14.05.2020 (дати призначення пенсії) перерахунок та виплату пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 23.03.1995 по 02.11.1998, з урахуванням проведених платежів та з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
80. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 908 грн.
81. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба