Справа № 120/8417/20-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 травня 2021 р. Справа № 120/8417/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови

в с т а н о в и в :

28.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що постановою заступника начальника Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області від 15.12.2020 року №227018 на нього накладено адміністративно - господарський штраф у сумі 8500 грн.

Позивач вважає, що постанова винесена з порушенням вимог закону та підлягає скасуванню, оскільки під час здійснення перевезення вантажу його транспортний засіб перебував у користуванні ТОВ "ЛВ Транс", а тому він не може нести відповідальність за результати господарської діяльності останнього.

Також, позивач вказує, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проведений відповідачем за відсутності методики зважування сипучих вантажів, що, на його переконання, унеможливлює встановлення факту порушення вагових параметрів при перевезенні сипучого вантажу.

Додатково зазначив, що при зважуванні транспортного засобу водієві не було надано можливості розподілити вантаж рівномірно по осям.

Вищевикладені обставини зумовили позивача звернутись з цим позовом до суду, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача №227018 від 15.12.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500 грн.

Ухвалою суду від 29.12.2020 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

14.01.2021 року до суду надійшли матеріали на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 19.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

19.03.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зокрема вказав, що під час зважування транспортного засобу Mersedes Benz Axor, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з причепом KRONE реєстраційний номер НОМЕР_2 навантаження на строєну вісь склало 26, 24 т. при допустимих 22.

Також, представник відповідача зазначив, що 15.12.2020 року проводився розгляд справи щодо порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, однак жодних документальних або інших доказів які б спростували факт перевищення транспортним засобом габаритно-вагових параметрів позивач не надав, в тому числі договору оренди транспортного засобу №80 від 01.10.2020 року.

За результатом розгляду справи, заступником начальника Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області прийнято постанову від 15.12.2020 року №227018 про застосування до позивача адміністративно - господарського штрафу у сумі 8500 грн.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Ухвалою суду від 26.03.2021 року витребувано у позивача належним чином засвідчені докази на підтвердження здійснення плати за оренду транспортного засобу Mersedes-Benz, номер шасі НОМЕР_3 , 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та напівпричіп KRONE, номер шасі НОМЕР_4 , 1990 рогу виготовлення, державний знак НОМЕР_2 .

31.03.2021 року на адресу суду надійшла заява позивача, у якій він зазначив, що не має можливості надати витребувані судом документи, оскільки станом на 31.03.2021 року TOB "ЛВ ТРАНС" не провело розрахунку з позивачем за оренду транспортного засобу. Додатково зазначив, що звертався до ТОВ "ЛВ ТРАНС" з вимогою щодо проведення розрахунку, однак як повідомив орендар, розрахуватись вчасно немає можливості, оскільки на рахунки ТОВ "ЛВ ТРАНС" накладено арешти в рамках кількох відкритих виконавчих проваджень.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Mersedes Benz Axor, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з причепом KRONE реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу.

27.10.2020 на автомобільній дорозі а/д М-05 (452 км = 811 м) посадовими особами Одеського управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки Mersedes Benz Axor, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з причепом KRONE реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За наслідками проведеного габаритно-вагового контролю посадовими особами управління складено довідку №0005129 про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 27.10.2020 року та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №030450 від 27.10.2020 року, в якому зафіксовано навантаження на строєну вісь 26,24 т. при допустимій 24 т.

Також, 27.10.2020 року посадовими особами Одеського управління Укртрансбезпеки складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, 15.12.2020 року відповідачем винесено постанову №227018 про застосування адміністративного-господарського штрафу в розмірі 8500 грн., за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Не погоджуючись із даною постановою, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" №2344-ІІІ від 05.04.2001 року (далі - Закон №2344-ІІІ).

Відповідно до статті 6 Закону №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Статтею 48 Закону №2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Абзацом 14, 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за:

- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

За змістом статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 затверджені Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до пункту 16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Згідно з пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 4 Правил №30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Положеннями пункту 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктами 16-18 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Згідно з пунктом 4 Правил №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 21 Порядку №879 визначено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

В ході проходження габаритно-вагового контролю посадові особи Укртрансбезпеки встановили, що навантаження на строєну вісь склало 26,4 т. - при допустимих 24 т., що підтверджується довідкою №0005129 про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 27.10.2020 року та актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №030450 від 27.10.2020 року.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

В даному випадку, під час здійснення вантажного перевезення було зафіксовано перевищення вагових параметрів на строєну вісь.

Оскільки, навантаження на строєну вісь склало 26,4 т. при допустимому 24 т., що складає перевищення параметрів від нормативу на 9,33%, розмір адміністративно-господарського штрафу складає 8500 грн.

Що стосується доводів позивача про те, що вантаж, який перевозиться є сипучим (подільним) і його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, то суд вважає їх недоречними, оскільки автомобіль на вагу заїжджає повільно - зі швидкістю не більше 5-6 км на годину, а така швидкість руху не може призвести до значного зміщення вантажу.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду №803/1540/16 від 24.07.2019 року.

Більше того, згідно з пунктом 4 Правил №30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 21 Порядку №879 визначено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Таким чином, законодавець чітко передбачив критичну похибку у розмірі 2 відсотки, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого (пшениці), який під час транспортування здатний зсуватися.

Крім того, переміщення вантажу під час руху є неприпустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу, що є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Вказане узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 року у справі № 814/1460/16.

Щодо доводів позивача про те, що під час здійснення перевезення вантажу його транспортний засіб використовувався ТОВ "ЛВ Транс", а тому він не може нести відповідальність за результати господарської діяльності останнього, суд зазначає наступне.

Так, за визначеннями наведеними у статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Mersedes Benz Axor, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з причепом KRONE реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №214 від 26.10.2020 року, перевезення вантажу здійснював водій ОСОБА_1 , однак, в графі: автомобільний перевізник зазначено - ТОВ "ЛВ Транс".

Разом з тим, як зазначає позивач, 01.10.2020 року між ним, як орендодавцем, та ТОВ "ЛВ Транс", як орендарем, укладено договір оренди транспортного засобу №80, предметом якого є передача орендодавцем в тимчасове платне володіння та користування транспортні засоби з екіпажем, визначені у цьому Договорі, а орендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування транспортний засіб і зобов`язується сплачувати орендодавцю оренду плату.

Згідно п. 1.2 цього Договору, під транспортним засобом розуміється спеціалізований вантажний сідловий тягач Mersedes-Benz, номер шасі НОМЕР_3 , 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та напівпричіп KRONE, номер шасі НОМЕР_4 , 1990 року виготовлення, державний знак НОМЕР_2 .

Згідно акту приймання-передачі до договору оренди транспортного засобу №80 від 01.10.2020 року, орендодавець належним чином передав, а орендар прийняв вищезазначений транспортний засіб.

Позивач вважає, що відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм має нести автомобільний перевізник, оскільки він передав транспортний засіб в його користування.

Суд зауважує, що статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Разом з тим, ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, не надав представнику Управління доказів оренди транспортного засобу під час здійснення відповідних заходів контролю, а пред`явив лише основні реєстраційні документи транспортного засобу, видані на його ім`я, як власника транспортного засобу.

Більше того, заперечень щодо визначення ОСОБА_1 суб`єктом, що перевіряється в акті №030450 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрі та Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 27.10.2020 року №242117 не висловлював. Зауважив лише те, що перевозить сипучий вантаж.

З метою встановлення факту користування ТОВ "ЛВ Транс" належним позивачу транспортним засобом, судом витребувано у ОСОБА_1 докази на підтвердження здійснення плати за оренду транспортного засобу Mersedes-Benz, номер шасі НОМЕР_3 , 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та напівпричіп KRONE, номер шасі НОМЕР_4 , 1990 рогу виготовлення, державний знак НОМЕР_2 .

Разом з тим, такі докази суду не надані, оскільки, як зазначив позивач, станом на 31.03.2021 року TOB "ЛВ Транс" не провело розрахунку за оренду транспортного засобу. Додатково зазначив, що звертався до ТОВ "ЛВ ТРАНС" з вимогою щодо проведення розрахунку, однак як повідомив орендар, розрахуватись вчасно немає можливості, оскільки на рахунки ТОВ "ЛВ ТРАНС" накладено арешти в рамках кількох відкритих виконавчих проваджень.

Суд вважає, що надання договору оренди транспортного засобу №80 від 01.10.2020 року під час розгляду справи у суді не змінює суті перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів, а їх надання згодом не має правових наслідків для визнання неправомірності винесення відповідачем постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Аналізуючи вищевикладене та враховуючи, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу не заперечував щодо визначення його суб`єктом, що перевіряється, в даному випадку, саме позивач як власник транспортного засобу має нести відповідальність за перевищення нормативно вагових параметрів, оскільки саме його транспортний засіб завдає шкоди автомобільним дорогам внаслідок такого перевищення.

Суд вважає за необхідне зазначити, якщо позивач, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, вважає, що порушення мало місце перевізником, відмінним від нього, як особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Аналогічного правового висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 15.03.2021 року у справі №120/4965/20-а, від 20 квітня 2021 року у №120/4966/20-а.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач: Подільське міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036)

Рішення у повному обсязі виготовлене 05.05.2021 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович