Справа № 160/4956/20
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 160/4956/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Державного агентства рибного господарства України на рішення Дніпропетровського оружного адміністративного суду від 08.07.2020 року (суддя Кальник В.В., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 08.07.2020 року) у адміністративній справі №160/4956/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України, Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання поновити на рівнозначній посаді, здійснення перерахунку заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд, -

в с т а н о в и в:

05.05.2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Державного агентства рибного господарства України (далі по тексту відповідач 1), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області від 27.01.2020 року № 2-0 про його поновлення; зобов`язати відповідача 1 та Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області поновити його на рівнозначній посаді згідно рішення суду; зобов`язати відповідача 1 та Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області здійснити перерахунок заробітної плати, компенсації при звільненні та оплати за невикористану відпустку відповідно до рівнозначної посади; стягнути з відповідача 1 та Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за час з 21.02.2019 року по 26.01.2020 року; стягнути з Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області виплати за лікарняним листом за час з 30.01.2020 року по 06.03.2020 року; стягнути з відповідача 1 моральну шкоду у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року залучено у якості співвідповідача у справі Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач 2).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року позовні вимоги задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області від 27.01.2020 року №2-0 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області з 11.05.2018 року; зобов`язано Державне агентство рибного господарства України та Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в структурному підрозділі Управління Державного агентства рибного господарства в Дніпропетровській області з 11.05.2018 року, згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року у справі №0440/6106/18; зобов`язано Державне агентство рибного господарства України та Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області здійснити перерахунок заробітної плати, компенсації при звільнені та оплати за невикористану відпустку відповідно до заробітку на рівнозначній посаді; стягнено з Державного агентства рибного господарства України та Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.02.2019 року по 26.01.2020 року у розмірі 96926,60 грн. з вирахуванням зборів та обов`язкових платежів.

З рішенням суду першої інстанції не погодилось Державне агентство рибного господарства України та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Апелянт зазначав, що судом не враховано того, що Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області (Дніпропетровський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Держрибагентства, діє у його складі як відокремлений підрозділ без права юридичної особи і йому підпорядковується. Відповідно до пп.15.7 п.15 Положення про Дніпропетровський рибоохоронний патруль, начальник призначає на посади та звільняє з посад керівників структурних підрозділів, державних службовців та інших працівників Дніпропетровського рибоохоронного патруля, присвоює ранги державним службовцям відповідно до законодавства про державну службу, приймає рішення щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності. Апелянт вказував, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року №894 було ліквідоване та припинено з 13.07.2018 року Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області, де працював позивач та в Державному агентстві рибного господарства України позивач ніколи не працював та штатним розписом на 2017-2020 роки не передбачено такого структурного підрозділу як Нікопольський територіальний відділ. Апелянт зазначав, що з метою виконання рішення суду від 20.02.2019 року у справі №0440/6106/18 позивачу було запропоновано посаду головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Дніпропетровського рибоохоронного патруля, яка була вакантною на час поновлення 11.05.2018 року, позивач 27.01.2020 року написав заяву, чим дав згоду на цю посаду, тому відповідно наказом Дніпропетровського рибоохоронного патруля від 27.01.2020 року №2-0 позивач був поновлений на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Дніпропетровського рибоохоронного патруля, з наказом та посадовими обов`язками позивач був ознайомлений та з 27.01.2020 року приступив до виконання обов`язків і одержував зарплату; від позивача надійшла заява про звільнення його з цієї посади з 08.04.020 року та наказом Дніпропетровського рибоохоронного патруля від 07.04.2020 року №46-о ОСОБА_1 було звільнено за угодою сторін відповідно до ч.2 ст.86 Закону України «Про державну службу», п.1 ст.36 КЗпП України та виплачено грошову компенсацію у сумі 15532,13 грн.: за 30 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 11.05.2018 року по 10.05.2019 року; за 27,5 календарних дня невикористаної щорічної основної відпустки з 11.05.2019 року по 08.04.2020 року; за 15 календарних днів додаткової відпустки за стаж державної служби за 2018 рік (за 24 роки); за 15 календарних днів додаткової відпустки за стаж державної служби за 2019 рік (за 25 років); за лікарняним листом за час з 30.01.2020 року по 06.03.2020 року. Апелянт зазначав, що при поновленні позивача на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Дніпропетровського рибоохоронного патруля керувався Законом України «Про державну службу» стосовно поділення державних органів за рівнями поширення юрисдикції, а саме: юрисдикція Нікопольського територіального відділу ліквідованої установи поширювалась на один район, а юрисдикція Дніпропетровського рибоохоронного патруля поширюється на Дніпропетровську, Полтавську, Кіровоградську області, отже згідно ст.51 Закону України «Про державну службу» відносяться до різних рівнів державних органів (юрисдикцій), оскільки Дніпропетровський рибоохоронний па руль є державним органом вищого рівня, а Нікопольський територіальний відділ, на посаді начальника якого працював позивач, є державним органом нижчого рівня. У зв`язку з цим, апелянт зазначав, що посада головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Дніпропетровського рибоохоронного патруля (посада підкатегорії «В1» категорії посад державної служби «В») за обсягом повноважень, ступеню посадової відповідальності, є вищою, а відтак рівнозначною по відношенню до посади начальника Нікопольського територіального відділу (посада підкатегорії «Б» категорії посад державної служби «Б»). Апелянт зазначив, що судом необґрунтовано обраховано середній заробіток позивача за час затримки виконання рішення суду за період з 21.02.2019 року по 26.01.2020 року у сумі 96926,60 грн., оскільки рішенням суду від 20.02.2019 року у справі №0440/6106/18 встановлено середньоденний заробіток позивача 196,31 грн.; з цього розміру обраховано та виплачено позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.12.2017 року по 20.02.2019 року 58304,07 грн.; судом необґрунтовано застосовано середньоденний заробіток 421,42 грн., а тому необґрунтовано визначено суму заробітку 96926,60 грн., у той час як виходячи з середньоденного заробітку, встановленого рішенням суду 196,31 грн. середня заробітна плата за період склала з 21.02.2019 року по 26.01.2020 року (230 днів х 196,31 грн.) = 4515,30 грн.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року у справі №0440/6106/18, яке набрало законної сили 17.05.2019 року, визнано протиправним та скасовано наказ Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області №2о/с від 10.05.2018 року щодо звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Нікопольського територіального відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області; поновлено його на рівнозначній посаді в структурному підрозділі Управління Державного агентства рибного господарства в Дніпропетровській області з 11.05.2018 року; стягнуто з Державного агентства рибного господарства України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.12.2017 року по 20.02.2019 року у розмірі 58304,07 грн. з вирахуванням зборів та обов`язкових платежів. Посада начальника Нікопольського територіального відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області відповідно до Закону України «Про держану службу» відноситься до категорії - Б, підкатегорії по оплаті праці Б - 3 «Посади керівників підрозділів у складі самостійних структурних підрозділів державних органів». Суд зазначив, що ОСОБА_1 протягом березня-листопада 2019 року неодноразово звертався до Державного агентства рибного господарства України з заявами та скаргами про поновлення на рівнозначній посаді в Управлінні Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області та виконання рішення суду, лише 27.11.2019 року Державним агентством рибного господарства України було видано наказ № 118-ТО, яким скасовано наказ Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області №2о/с від 10.05.2018 року щодо звільнення ОСОБА_1 та поновлення його на рівнозначній посаді в структурному підрозділі Управління Державного агентства рибного господарства в Дніпропетровській області з 11.05.2018 року. У грудні 2019 року, січні 2020 року ОСОБА_1 звертався до Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області про поновлення на рівнозначній посаді та 27.01.2020 року позивачем було подано заяву про поновлення на посаді головного державного інспектора, у зв`язку з тим, що, на його думку, рівнозначна посада йому запропонована не була та в цей же день Управлінням Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області було видано наказ №2-0 про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області з 11.05.2018 року. 06.04.2020 року позивачем також було подано заяву до Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області про звільнення та 07.04.2020 року наказом №46-о його було звільнено. Суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області не виконало вимоги рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року у справі № 0440/6106/18, поновивши позивача не на рівнозначній посаді, на якій він перебував до моменту його звільнення, а саме не на посаді, рівнозначній раніше займаній посаді начальника Нікопольського територіального відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області, а тому наказ Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області від 27.01.2020 року № 2-0 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Суд зазначив, що відповідач, протягом тривалого часу ухилявся від виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року у справі № 0440/6106/18 щодо поновлення позивача на рівнозначній посаді у структурному підрозділі Державного агентства рибного господарства України, а тому у період з 21.02.2019 року по 26.01.2020 року у позивача виник вимушений прогул; відповідно до ст.116 КЗпП України не здійснено повний розрахунок при звільнені, а саме, позивачу не було виплачено заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 21.02. 2019 року по 26.01.2020 року. Суд зазначив, що до моменту звільнення позивач займав посаду начальника відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області, яка відповідно до Закону України «Про держану службу» належить до категорії Б, підкатегорія по оплаті праці та до групи Б-3 «Посади керівників підрозділів у складі самостійних структурних підрозділів державних органів». Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 року №15 «Питання оплати працівників державних органів» та штатного розпису Управління Держрибагентства уДніпропетровській областіпосадовий окладпозивача повинен був складати -6300 грн., надбавка 5 ранг держслужбовця - 600 грн., надбавка за вислугу років 50% посадового окладу - 3150 грн. Всього -10050 грн.; суд вказав, що при розрахунку компенсації відповідач некоректно взяв розрахунок середньоденної заробітної плати з довідки березень-квітень 2017 року, не врахував що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 0440/6106/18 про поновлення ОСОБА_1 ухвалено 20.02.2019 року. Згідно з довідкою Управлінням Держрибагентства у Дніпропетровській області від 08.04.2020 року № 1-6-19/924-20 середньоденний заробіток позивача на дату звільнення складав 421,42 грн., а тому час вимушеного прогулу позивача за період з 21.02.2019 року по 26.01.2020 року - 230 робочих днів, середньоденна заробітна плата дорівнює 421,42 грн., середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу складає 96926,60 грн. (230х421,42 грн.), з вирахуванням зборів та обов`язкових платежів. Суд прийшов до висновку про те, що не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області України виплати за лікарняним листом за час з 30.01.2020 року по 06.03.2020 року, оскільки згідно платіжного доручення №13 від 07.05.2020 року та платіжної відомості №5 від 07.05.2020 року, позивачу виплачено по лікарняних листках та заробітній платі 3636,18 грн. Суд також зазначив, що позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02. 2019 року у справі №0440/6106/18 визнано протиправним та скасовано наказ Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області №2о/с від 10.05.2018 року щодо звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Нікопольського територіального відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області; поновлено ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в структурному підрозділі Управління Державного агентства рибного господарства в Дніпропетровській області з 11.05.2018 року; стягнуто з Державного агентства рибного господарства України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.12.2017 року по 20.02.2019 року у розмірі 58304,07 грн. з вирахуванням зборів та обов`язкових платежів. Рішення набрало законної сили 17.05.2019 року. 05.03.2019 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №0440/6106/18 було видано виконавчий лист щодо негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць з вирахуванням зборів та обов`язкових платежів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року у справі №0440/6106/18 встановлено, що наказом від 12.05.2017 року №19о/с ОСОБА_1 був звільнений з посади начальника Нікопольського територіального Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з ліквідацією Управління 13.05.2017 року, який постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 року у справі №804/5456/17 визнано протиправним та скасовано та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Нікопольського територіального відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області з 15.05.2017 року; стягнуто з Державного агентства рибного господарства України, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.05.2017 року по 12.12.2017 року у розмірі 29250,19 грн. з вирахуванням зборів та обов`язкових платежів. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 року у справі №804/5456/17, в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 з Державного агентства рибного господарства України скасовано та в цій частині прийнято нову постанову про відмову у задоволенні вимог; в іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 року у справі №804/5456/1 залишено без змін. Судом було встановлено, що 10.05.2018 року ОСОБА_2 наказом №1о/с від 10.05.2018 року було поновлено на посаді начальника Нікопольського територіального відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області з 15.05.2017 року та наказом №2о/с від 10.05.2018 року голови ліквідаційної комісії Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області було його звільнено з 10.05.2018 року з посади начальника Нікопольського територіального відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області, у зв`язку з ліквідацією Управління, на підставі ч.1 п.1 ст.40 КЗпП України. Рішенням суду встановлено, що фактично відбулася реорганізація шляхом ліквідації територіального органу Державного агентства рибного господарства - Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області з одночасним створенням Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області як структурного підрозділу агентства, при цьому, функції та повноваження вказаних територіальних органів, які ліквідуються, покладалися на агентство до утворення територіальних органів як структурних підрозділів апарату Державного агентства рибного господарства, до новоствореного Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області перейшли повноваження та функції ліквідованого територіального органу Державного агентства рибного господарства; відповідно у новій структурі апарату та штатного розпису Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області, посада начальника територіального відділу не передбачена. Рішенням суду встановлено, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становила 196,31 грн.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляд іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Матеріалами справи встановлено, що після набрання законної сили рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року у справі №0440/6106/18 ОСОБА_1 неодноразово звертався до Державного агентства рибного господарства України із заявами та скаргами про поновлення на рівнозначній посаді в Управлінні Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області та виконання рішення суду. 27.11.2019 року Державним агентством рибного господарства України було видано наказ №118-ТО, яким скасовано наказ Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області №2о/с від 10.05.2018 року щодо звільнення ОСОБА_1 та про поновлення його на рівнозначній посаді в структурному підрозділі Управління Державного агентства рибного господарства в Дніпропетровській області з 11.05.2018 року та 28.11.2019 року направило на адресу позивача направило лист №1-10.2-19/6540-19 з інформацією про те, що останньому необхідно прибути до Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області для оформлення поновлення у структурному підрозділі Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області. Лише 08.01.2020 року Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області на адресу позивача направило лист №1-7-17/33-20 з інформацією про те, що йому потрібно прибути до Управління для вирішення питання щодо поновлення на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль».

Встановлено, що 23.01.2020 року позивач погодився на умови поновлення його на посаді головного державного інспектора та подав заяву, у зв`язку з чим, Управлінням Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області 27.01.2020 року було видано наказ №2-0 про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області з 11.05.2018 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що заява ОСОБА_1 про поновлення його на посаді головного державного інспектора 23.01.2020 року написана ним власноручно, що може свідчити про добровільність при написанні вказаної заяви; зазначення такої умови як не пропонування йому рівнозначної посади суд оцінює критичною, оскільки в матеріалах справи є заява ОСОБА_1 від 27.01.2020 року (написана ним власноручно через чотири дні) про поновлення його з 11.05.2018 року на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль». Ця заява була підставою для прийняття оскаржуваного наказу від 27.01.2020 року №2-0 про поновлення ОСОБА_1 відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року у справі №0440/6106/18 та наказу Державного агентства рибного господарства України від 27.11.2019 року №118-то. ОСОБА_1 був ознайомлений з цим наказом 27.01.2020 року. Листом від 30.01.2020 року №1-7-01/256-20 Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області повідомило Держрибагенство про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» з 11.05.2018 року. Матеріалами справи встановлено, що з 30.01.2020 року по 06.03.2020 року ОСОБА_1 був на лікарняному.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 , останньому 16.08.1994 року був присвоєний 7 ранг державного службовця у зв`язку з прийняттям його на державну службу у відповідності до Закону України «Про державну службу» (в редакції, яка була чинна до 01.05.2016 року).

У подальшому ОСОБА_1 01.03.2013 року був прийнятий на посаду начальника Нікопольського територіального відділу Управління охорони використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області (перейменовано з 10.10.2012 року на Управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області). 01.03.2013 року ОСОБА_1 присвоєно 7 ранг державного службовця.

01.05.2016 року набрав чинності Закон України N889-VIII від 10.12.2015 року «Про державну службу».

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 з посади начальника Нікопольського територіального відділу було звільнено 13.05.2017 року у зв`язку з ліквідацією. 10.05.2018 року ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Нікопольського територіального відділу відповідно до рішення Дніпропетровського кружного адміністративного суду від 12.12.2017 року справа №804/5456/17 та 10.05.2018 року звільнено у зв`язку з ліквідацією Управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області. 27.01.2020 року поновлено на посаді головного державного інспектора відділу охорони біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління державного рибного господарства у Дніпропетровській області з 11.05.2018 року. 27.01.2020 року ОСОБА_1 присвоєно 5 ранг державного службовця з урахуванням співвідношення між рангами державних службовців і спеціальними званнями працівників органів внутрішніх справ та осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до частин 1, 2 ст.6, ст.38, частин 1, 3, 4, 5, 6, 7, 11 ст.39, ч.1 ст.40, частин 1, 2 ст.41 Закону України N889-VIII від 10.12.2015 року «Про державну службу» посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та її впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівня кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців. Встановлюються такі категорії посад державної служби, зокрема категорії «Б»: керівників та заступників керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міст Києва і Севастополя, одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення; керівників державної служби у державних органах, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міст Києва і Севастополя, одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення; керівників та заступників керівників структурних підрозділів державних органів незалежно від рівня юрисдикції таких державних органів; категорія «В» - інші посади державної служби, не віднесені до категорій «А» і «Б». Прийняття на державну службу, просування по службі державних службовців, вирішення інших питань, пов`язаних із службою, здійснюються з урахуванням категорій посад державної служби та рангів державних службовців як виду спеціальних звань, що їм присвоюються. Ранги державних службовців є видом спеціальних звань. Присвоюються такі ранги, зокрема державним службовцям, які займають посади державної служби категорії «Б», - 3, 4, 5, 6 ранг; державним службовцям, які займають посади державної служби категорії «В», - 6, 7, 8, 9 ранг. Ранги державним службовцям присвоює суб`єкт призначення, крім випадків, передбачених законом. Ранги державних службовців присвоюються одночасно з призначенням на посаду державної служби, а в разі встановлення випробування - після закінчення його строку. Державному службовцю, який вперше призначається на посаду державної служби, присвоюється найнижчий ранг у межах відповідної категорії посад. Черговий ранг у межах відповідної категорії посад присвоюється державному службовцю через кожні три роки з урахуванням результатів оцінювання його службової діяльності. Дострокове присвоєння чергового рангу може здійснюватися не раніше ніж через один рік після присвоєння попереднього рангу. В особовій справі та трудовій книжці державного службовця робиться запис про присвоєння, зміну та позбавлення рангу державного службовця. Просування державного службовця по службі здійснюється з урахуванням професійної компетентності шляхом зайняття вищої посади за результатами конкурсу відповідно до цього Закону. Державний службовець, призначений на посаду без конкурсу, не може бути переведений на вищу посаду державної служби без проведення конкурсу. Переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

Матеріалами справи встановлено, що на час звільнення 13.05.2017 року з посади начальника Нікопольського територіального відділу ОСОБА_1 та поновлення 27.01.2020 року його на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного рибного господарства у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 мав 7 ранг державного службовця та лише 27.01.2020 року йому було присвоєно 5 ранг державного службовця.

Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до ст.41 Закону України «По державну службу» ОСОБА_1 поновлено на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного рибного господарства у Дніпропетровській області за його згодою.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що поновлюючи на рівнозначній посаді, Дніпропетровський окружний адміністративний суд у своєму рішенні від 20.02.2020 року у справі №0440/6106/18 не визначив на яку саме рівнозначну посаду слід поновити ОСОБА_1 , поклавши цим самим вирішення цього питання на розсуд Управління Державного агентства рибного господарства в Дніпропетровській області.

Враховуючи вище вказане, суд апеляційної інстанції зазначає, що Управлінням Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області не було порушено права ОСОБА_1 при поновленні його на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль», а тому позовна вимога про скасування наказу Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області від 27.01.2020 року №2-о щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» є необґрунтована, а наказ є законним та не підлягає скасуванню.

Враховуючи вище викладене суд апеляційної інстанції вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в структурному підрозділі Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області з 11.05.2018 року згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року у справі №0440/6106/18, так як з моменту подання заяви ОСОБА_1 27.01.2020 року заяви про поновлення на посаді головного державного інспектора та прийняття Управлінням Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області наказу від 27.01.2020 року №2-о щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль», рішення суду було фактично виконане.

Встановлено, що 06.04.020 року ОСОБА_1 було подано заяву Управлінню Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області про звільнення та 07.04.2020 року Управлінням Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області було видано наказ №46-о про його звільнення. Відповідно до цього наказу ОСОБА_1 було виплачено за 30 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 11.05.2018 року по 10.05.2019 року; за 27,5 календарних дня невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 11.05.2019 року пор 08.04.2020 року; за 15 календарних днів додаткової відпустки за стаж державної служби за 2018 рік (за 24 роки); за 15 календарних днів додаткової відпустки за стаж державної служби за 2019 рік (за 25 років).

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 не працював у Державному агентстві рибного господарства України. Також встановлено, що станом на день звільнення (07.04.2020 року) ОСОБА_1 Управлінням Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області було виплачено компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку та додаткову відпустку з урахування тієї посади, яку він займав. На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції помилково, необґрунтовано задовольнив позовні вимоги щодо зобов`язання Державного агентства рибного господарства України та Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області здійснити перерахунок заробітної плати, компенсації при звільнення та оплати за невикористану відпустку відповідно до заробітку на рівнозначній посаді.

Стягуючи з Держаного агентства рибного господарства України та Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.02.2019 року по 26.01.2020 року у розмірі 96926,60 грн. з урахуванням зборів та обов`язкових платежів, суд першої інстанції, по-перше не врахував того, що ОСОБА_1 не працював у Державному агентстві рибного господарства України, по-друге помилково обрахував розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до довідки про доходи №1-6-19/924-20, виданої Управлінням Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області 08.04.2020 року, згідно якої середньоденна заробітна плата у розмірі 421,42 грн., обрахована, виходячи з займаної посади головного державного інспектора, в той час як ОСОБА_1 у період з 21.02.2019 року по 26.01.2020 року не працював на цій посаді.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року у справі №0440/6106/18 встановлено розмір заробітку, з якого має обраховуватися середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 21.2019 року по 26.01.2020 року - 196,31 грн.

Встановлено, що сторонами не заперечувалось, що вимушений прогул склав 230 робочих днів, а тому сума компенсації за вимушений прогул з 21.02.2019 року по 29.01.2020 року складає 45151,30 грн. (230 х 196,31) з урахуванням зборів та обов`язкових платежів.

Вирішуючи спір по суті, суд апеляційної інстанції виходить з вимог ч.1 ст.77 КАС України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Державного агентства рибного господарства України підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції слід скасувати, позовні вимоги задовольнити частково.

Керуючись ст., ст.315, 317, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державного агентства рибного господарства України задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі №160/4956/20 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України, Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання поновити на рівнозначній посаді, здійснення перерахунку заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Стягнути з Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (ін. НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.02.2019 року по 26.01.2020 року включно у розмірі 45151,30 грн. (сорок п`ять тисяч сто п`ятдесят одна гривня 30 копійок) з урахуванням зборів та обов`язкових платежів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова