Справа № 420/91/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/91/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Гур`євої К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії від 07 грудня 2020 року № 161 на заміну рішення № 156 від 23.11.2020 року; визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок ОСОБА_1 пенсії № 50 від 12 листопада 2020 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити пенсію (з урахуванням виплачених сум) з 01 жовтня 2019 року (з моменту призначення пенсію) ОСОБА_1 за довідкою ПП «РУДНИК» № 156 від 04.08.2020 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити пенсію (з урахуванням виплачених сум) з 01 жовтня 2019 року (з моменту призначення пенсію) ОСОБА_1 за довідкою від 29.07.2020 № 1352, виданої філіалом шахти «Новопавлівська» державного унітарного підприємства ЛНР «ЦЕНТРОУГОЛЬ»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити пенсію (з урахуванням виплачених сум) з 01 жовтня 2019 року (з моменту призначення пенсію) ОСОБА_1 за довідками від 01.10.2020 345/19-15 та № 346/19-15, виданих «Донецьким національним технічним університетом»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити пенсію (з урахуванням виплачених сум) з 01 жовтня 2019 року (з моменту призначення пенсію) ОСОБА_1 , як шахтарю відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 3091 від 01.09.2008.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20 років 6 місяців 16 днів пільгового стажу роботи він почав набувати з 01.03.1993 року та впродовж всієї трудової діяльності працював шахтарем безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних роботах по видобутку корисних копалин, підтвердженням чого є записи в трудовій книжці, довідки про особливий характер роботи, інформація в індивідуальних відомостях про застраховану особу, накази, висновки про проведення атестації робочих місць, довідка про спуск, довідки про підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або записів в ній, історичні довідки та особисті картки шахтаря. Позивачем до ГУ ПФУ в Одеській області було надано довідки № 156 від 04.08.2020 року, від 29.07.2020 № 1352, від 01.10.2020 345/19-15 та № 346/19-15, які складені відповідно до вимог додатку № 1 Порядку № 22-1 та з їх змісту вбачається, що їх складено на підставі особових рахунків, містять загальний розмір заробітної плати, в них немає розбіжностей та оформлені належним чином. При цьому, у спірному рішенні відповідач не наводить інформацію, що на виконання ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 він призначав та проводив перевірку довідок з метою встановлення дійсності та правомірності їх видачі. В той же час, відповідач розпоряджається повною та правдивою інформацією щоб перерахувати пенсію позивачу за наданими довідками, а відмова свідчить про зловживання з боку пенсійного органу. Крім того, відповідачем не дотримано вимоги, передбачені ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що є підставою для визнання дій протиправними.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що з урахуванням ч. 1 ст. 40, ч. 5 ст. 45, п. 11 ч. 2 ст. 64 Закону № 1058 та п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.12.2005 № 22-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 за № 1566/11846, позивачу було відмовлено в обчисленні пенсії з урахуванням заробітної плати по 30.06.2000 згідно довідки від 29.07.2020 № 1352 видану філіалом шахти „Новопавлівська" державного унітарного підприємства Лугансксвай ЛНР, оскільки провести перевірку вищезазначеної довідки немає можливості, у зв`язку з тим, що підприємство, яке її видало, розміщується на території, яка тимчасово не контролюється українською владою. Окрім того, рішенням позивачу до пільгового стажу не зараховано періоди роботи зазначених у довідці від 04.08.2020 № 156, виданої приватним підприємством «РУДНИК» та періоди навчання згідно довідок від 01.10.2020 № 345/19-15 та від 01.10.2020 № 546/19-15, щодо підтвердження періоду навчання, виданих „Донецьким національним технічним університетом". Отже законних підстав для задоволення вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління від 07.12.2020 № 161 на заміну рішення від 23.11.2020 № 156 про відмову в перерахунку пенсії із заробітної плати по 30.06.2000 відповідно до ч.1 ст. 40 Закону № 1058 не має. Підставою для врахування заробітної плати за період роботи до 30 червня 2000 року є довідка встановленого зразка (додаток 1 до Порядку №22-1) із відомостями щодо заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 30 червня 2000 року, за умови підтвердження відомостей, зазначених у такій довідці, первинними документами. Надана позивачем довідка не містить відомостей про заробітну плату за 60 місяців підряд по 30 червня 2000 року, тому вони не можуть вважатися належними документами для застосування ч. 1 ст. 40 Закону №1058. Окрім того, підставою для відмови у врахуванні довідки від 29.07.2020 № 1352 виданої філіалом шахти „Новопавлівська" державного унітарного підприємства Лугансксвай ЛНР, - немає можливості, у зв`язку з тим, що відомості, зазначені у такій довідці, не можуть бути підтверджені первинними документами. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №1058 за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового ;тажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Відтак, підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами є обов`язковою умовою для врахування такої довідки. Відповідно до наданої позивачем довідки, первинні документи, на підставі яких видана така довідка, зберігаються за адресою (надалі мовою оригіналу); г. Хрустальный (г. Красний Пуч) 94509 Филиал „Шахта" Новопавловская" ГУП ЛНР „ЦЕНТРУГОЛЬ". Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" №1207 (надалі - Закон №1207) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до Указу Президента України від 07 лютого 2019 року "Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях" м. Хрустальний Луганської області є тимчасово окупованою територією. Враховуючи вищевикладене, а також те, що де-факто м. Хрустальний Луганської області є непідконтрольною територією з 2014 року, Головне управління з об`єктивних причин не може здійснити перевірку первинних документів, на підставі яких філіалом шахти „Новопавлівська" державного унітарного підприємства Лугансксвай ЛНР видана довідка про заробітну плату від 29.07.2020 № 1352. Що ж стосується довідки від 04.08.2020 № 156, виданої приватним підприємством „РУДНИК" та довідок від 01.10.2020 № 345/19-15 та від 01.10.2020 № 346/19-15, щодо підтвердження періоду навчання, виданих „Донецьким національним технічним університетом" представник відповідача зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.31.2014 № 595 з 01.12.2014 на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами з території, які непідконтрольні українській владі не підлягають реєстрації та виконанню. Таким чином, Головне управління діяло в порядку, в межах і спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Ухвалою суду від 18 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи.

Ухвалою суду від 08 квітня 2021 року зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження по справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

19 листопада 2020 року ОСОБА_1 подано заяву про перерахунок пенсії, до якої додано копію паспорту, довідки про взяття на обліку, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 156 від 04.08.2020 року, виданої ПП «Рудник», історичної довідки від 01.10.2020 № 345/19-15, щодо підтвердження періоду навчання, довідки про заробітну плату по 30.06.2000 від 20.07.2020 № 1352, виданої філіалом шахти «Новопавлівська» державного унітарного підприємства ЛНР (а.с. 233 т. 1).

23 листопада 2020 року Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області винесено рішення № 156, яким відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, зокрема в обчисленні пенсії з урахуванням заробітної плати по 30.06.2000, згідно довідки від 29.07.2020 № 1352, виданої філіалом шахти «Новопавлівська» державного унітарного підприємства Луганської ЛНР, оскільки провести перевірку довідок немає можливості, у зв`язку з тим, що підприємство, яке їх видало розміщується на території, яка тимчасово не контролюється українською владою. Окрім цього, повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, з 01.12.2014 на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами з території, які непідконтрольні українській владі не підлягають реєстрації та виконанню (а.с. 232 т. 1).

07 грудня 2020 року Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області на заміну рішення від 23.11.2020 № 156, винесено рішення № 161, яким відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, зокрема в обчисленні пенсії з урахуванням заробітної плати по 30.06.2000, згідно довідки від 29.07.2020 № 1352, виданої філіалом шахти «Новопавлівська» державного унітарного підприємства Луганської ЛНР, оскільки провести перевірку довідок немає можливості, у зв`язку з тим, що підприємство, яке їх видало розміщується на території, яка тимчасово не контролюється українською владою. Окрім цього, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи зазначені в довідці від 04.08.2020 № 156, виданої приватним підприємством «Рудник» та періоду навчання згідно довідок від 01.10.2020 № 345/19-15 та № 346/19-15, виданих «Донецьким навчальним технічним університетом», оскільки відповідно до постанови КМУ від 07.11.2014 № 595 з 01.12.2014 на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами з території, які непідконтрольні українській владі не підлягають реєстрації та виконанню (а.с. 230 т. 1).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначено статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Згідно ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення» середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку. У разі якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала менший період, ніж передбачено частиною першою цієї статті, середньомісячний заробіток визначається за фактичний період роботи шляхом ділення загальної суми заробітку за цей період на число місяців у ньому. Якщо працівник пропрацював менше одного календарного місяця, то заробіток за весь відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на число робочих днів за місяць, обчислене в середньому за рік (25,4 - при шестиденному робочому тижні та 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні). У цьому разі для обчислення пенсії враховується заробіток у розмірі не більше двох тарифних ставок (окладів). У разі призначення пенсій працівникам, зайнятим на сезонних роботах, середньомісячний фактичний заробіток визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Згідно п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 до трудової книжки вносяться:відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення;відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України; 3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Згідно п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що за загальним правилом підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 07 грудня 2020 року № 161, яким відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, зокрема в обчисленні пенсії з урахуванням заробітної плати по 30.06.2000, згідно довідки від 29.07.2020 № 1352, виданої філіалом шахти «Новопавлівська» державного унітарного підприємства Луганської ЛНР, оскільки провести перевірку довідок немає можливості, у зв`язку з тим, що підприємство, яке їх видало розміщується на території, яка тимчасово не контролюється українською владою. Окрім цього, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи зазначені в довідці від 04.08.2020 № 156, виданої приватним підприємством «Рудник» та період навчання згідно довідок від 01.10.2020 № 345/19-15 та № 346/19-15, виданих «Донецьким навчальним технічним університетом», оскільки відповідно до постанови КМУ від 07.11.2014 № 595 з 01.12.2014 на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами з території, які непідконтрольні українській владі не підлягають реєстрації та виконанню (а.с. 230 т. 1).

Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, який набрав чинності 14 квітня 2014 року, введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р м. Хрустальний належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Закон України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VIII має на меті визначити особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

У межах тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях діє особливий порядок забезпечення прав і свобод цивільного населення, визначений цим Законом, іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Згідно п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

В той же час, відмовляючи позивачу, ОСОБА_1 , в обчисленні пенсії з урахуванням заробітної плати по 30.06.2000, згідно довідки від 29.07.2020 № 1352, виданої філіалом шахти «Новопавлівська» державного унітарного підприємства Луганської ЛНР, та в зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи зазначені в довідці від 04.08.2020 № 156, виданої приватним підприємством «Рудник» та період навчання згідно довідок від 01.10.2020 № 345/19-15 та № 346/19-15, виданих «Донецьким навчальним технічним університетом», відповідач послався на те, що вказані довідки видані на території, яка не контролюється Українською владою та відсутня можливість провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Разом з тим Верховний Суд в постанові від 08 квітня 2020 року по справі № 242/1568/17 (№К/9901/17459/18) зазначив, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи викладене, Суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення як громадянину, який працював на роботах зі шкідливими умовами праці.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в постанові від 31 березня 2021 року по справі № 0440/6809/18 (№К/9901/22227/19).

Таким чином, відсутність у позивача можливості надати відповідну довідку внаслідок знаходження архіву на тимчасово непідконтрольній українській владі території, не позбавляє позивача права на отримання пенсії, а тому посилання відповідача на ті обставини, що спірні довідки підписані посадовими особами підприємств окупаційної влади, є безпідставними, а тому неврахування довідок є порушенням конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 23 січня 2018 року у справі № 583/392/17, від 30 жовтня 2018 року у справі №234/3038/17, від 11 грудня 2018 року у справі № 360/1628/17, від 23 грудня 2019 року у справі № 235/2773/17 та від 04 березня 2020 року у справі № 235/2008/17, від 08 квітня 2020 року у справі №242/1568/17.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 28 серпня 2018 року по справі № 175/4336/16-а(2/175/97/16) (№ К/9901/20538/18) вказав, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на не підконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей. Тобто за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних(надуманих) підстав.

З матеріалів справи вбачається, що трудова книжка ОСОБА_1 містить записи про його роботу повний робочий день на підземних роботах зі шкідливими та важкими умовами праці, в періоди, зазначені в довідці від 04.08.2020 № 156, виданої приватним підприємством «Рудник», що дає право на зарахування такого періоду до пільгового стажу (а.с. 47, 201-205 т. 1).

Також, згідно довідок від 01.10.2020 № 345/19-15 та № 346/19-15, виданих «Донецьким навчальним технічним університетом» ОСОБА_1 з 01.09.1986 року був зарахований студентом 1 курсу денної форми навчання та з 08.06.1987 року був відрахований; з 01.09.1987 року був зарахований студентом 1 курсу денної форми навчання, з 04.07.1988 року була надана академічна відпустка, з 22.08.1989 року повернувся з академічної відпустки на денну форму навчання, з 20.12.1991 року був переведений на 4 курс заочного відділення, 28.06.1994 року був відрахований із складу студентів у зв`язку із закінченням навчання (а.с. 48-49 т. 1).

Відповідно до п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналогічна вимога міститься в абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1998 року № 1240 час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Таким чином, зарахування періоду навчання до пільгового стажу у повній мірі залежить від того, чи була особа працевлаштована протягом трьох місяців після закінчення навчання на роботу за набутою професією, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, проте вказані обставини не були досліджені відповідачем, суб`єктом владних повноважень.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не прийняття довідок ПП «РУДНИК» № 156 від 04.08.2020 року, від 29.07.2020 № 1352, виданої філіалом шахти «Новопавлівська» державного унітарного підприємства ЛНР «ЦЕНТРОУГОЛЬ»; від 01.10.2020 345/19-15 та № 346/19-15, виданих «Донецьким національним технічним університетом», з підстав неможливості їх перевірки, у зв`язку з тим, що підприємство, яке їх видало розміщується на території, яка тимчасово не контролюється українською владою, є протиправними.

Таким чином, порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07 грудня 2020 року № 161.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити пенсію (з урахуванням виплачених сум) з 01 жовтня 2019 року (з моменту призначення пенсію) ОСОБА_1 за довідкою ПП «РУДНИК» № 156 від 04.08.2020 року; за довідкою від 29.07.2020 № 1352, виданої філіалом шахти «Новопавлівська» державного унітарного підприємства ЛНР «ЦЕНТРОУГОЛЬ»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити пенсію (з урахуванням виплачених сум) з 01 жовтня 2019 року (з моменту призначення пенсію) ОСОБА_1 за довідками від 01.10.2020 345/19-15 та № 346/19-15, виданих «Донецьким національним технічним університетом», визнання протиправним та скасування протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок ОСОБА_1 пенсії № 50 від 12 листопада 2020 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити пенсію (з урахуванням виплачених сум) з 01 жовтня 2019 року (з моменту призначення пенсію) ОСОБА_1 , як шахтарю відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 3091 від 01.09.2008 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно п. 4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Відповідно до п. 4.2. Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно п. 4.3 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку. В аналогічному порядку після визначення Пенсійним фондом України розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, здійснюється перерахунок пенсії у разі відсутності на дату призначення пенсії даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Таким чином, з аналізу вищевикладеного вбачається, що прийняттю рішення про перерахунок пенсії передує процедура перевірки пенсійним органом заяви про призначення пенсії та документів поданих до неї.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови позивачу в перерахунку пенсії слугувала неможливість перевірки наданих документів, у зв`язку з тим, що підприємство, яке їх видало розміщується на території, яка тимчасово не контролюється українською владою.

Разом з тим, рішення від 07 грудня 2020 року № 161 не містить жодних даних щодо перевірки пенсійним органом дотримання позивачем під час звернення із заявою про перерахунок пенсії, інших вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 4 ст. 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що відповідач, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час прийняття рішення від 07 грудня 2020 року № 161 відповідачем не враховано усіх обставин, що мають значення для перерахунку пенсії позивачу, як наслідок, відповідач допустив неналежний розгляд поданої ОСОБА_1 заяви від 19 листопада 2020 року № 9744.

При цьому з огляду на вищезазначене вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити пенсію (з урахуванням виплачених сум) з 01 жовтня 2019 року (з моменту призначення пенсію) ОСОБА_1 , як шахтарю відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 3091 від 01.09.2008 та скасування протоколу № 50 від 12 листопада 2020 року є передчасними та задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07 грудня 2020 року № 161; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 19 листопада 2020 року № 9744, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 1681,60 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11000,00 грн.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Так, ч. 1, 3 ст. 134 КАС України встановлено, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою суд враховує, що на підтвердження понесених витрат до суду надано ордер (а.с. 92 т. 1), копію договору (а.с. 91 т. 1), копію кошторису витрат (а.с. 93 т. 1), копію акту виконаних робіт (а.с. 94 т. 1) та розрахункову квитанцію (а.с. 95 т. 1).

Згідно договору про надання правової допомоги від 28.07.2020 року предметом доручення є питання пенсійного забезпечення, представництво інтересів в органах пенсійного фонду, судах будь-якої ланки. Гонорар адвоката складає 11000,00 грн. (а.с. 91 т. 1).

Тобто, представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 включає представництво інтересів в судах усіх ланок.

В постанові від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір був обґрунтованим. Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, оскільки дана справа є справою незначної складності.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням принципу пропорційності та співмірності, оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо суми витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, суд дійшов висновку, що з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07 грудня 2020 року № 161.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 19 листопада 2020 року № 9744, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 копійок) та витрати у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок) на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 05 травня 2021 року.

Суддя О.А. Левчук