Справа № 140/11880/20
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

29 квітня 2021 рокуЛуцькСправа № 140/11880/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Ткачук І. І.,

за участю представника позивача Лавренюка Б. О.,

представника третьої особи Грибан Ж. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження клопотання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «Луцьксервіс» до державного реєстратора Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області Олімпіюка Сергія Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Луцьксервіс» (далі ПП «Луцьксервіс», позивач) звернулося в суд з позовом до державного реєстратора Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області Олімпіюка Сергія Володимировича (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №51797645 від 27.03.2020 та зобов`язання відповідача внести запис про скасування державної реєстрації прав ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - побутове приміщення з автоваговою (реєстраційний номер 231) за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.07.2015 ПП «Луцьксервіс» набуло у приватну власність земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1524, площею 0,2956 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки (у формі аукціону), укладеного із Любешівською селищною радою. Цього ж дня відбулась державна реєстрація права власності за позивачем, відповідно до статті 182 ЦK України. Вказану вище земельну ділянку ПП «Луцьксервіс» придбало для будівництва пункту технічного обслуговування автомобілів в смт. Любешів. Близько року після вказаної вище угоди, кoли підприємство мало намір отримати дозвільні документи та розпочати будівельні роботи на ділянці, в результаті огляду з`ясувалось, що на ній розміщені нежитлові будівлі та споруди, a caмe: два гаражі, два навіси та інші господарські будівлі. Територія ділянки з південної, західної та північної сторони огороджена бетонним парканом, a в`їзд перекривається металевими воротами. Як з`ясувалось, звів ці будівлі та паркан ОСОБА_1 , який також був учасником аукціону. 21.10.2019 за заявою ПП «Луцьксервіс» пpo вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 KK України (самовільне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці) було внесено відомості до ЄРДР за номером №0000236. 07.11.2019 ПП «Луцьксервіс» звернулось дo Господарського суду Волинської області із позовною зaявoю про сунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Рішенням Господарського суду Волинської області від 26.02.2020 пo справі №903/882/19 за пoзoвoм ПП «Луцьксервіс» до ОСОБА_1 було задоволено позовні вимоги: усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_1 власними або залученими силами/коштами знести всі збудовані об`єкти нерухомого майна в межах вказаної земельної ділянки та паркан, влаштований пo периметру земельної ділянки ПП «Луцьксервіс». 27.03.2020 державним реєстратором Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області Олімпіюком С.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна: побутового приміщення з автоваговою, за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 . Позивач вважає, що оскаржуване рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнає та зазначає, що 24.07.2015 ПП «Луцьксервіс» набуло у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1524. Під час проведення державної реєстрації права власності на побутове приміщення з автоваговою за ОСОБА_1 відповідачу не вдалось встановити, що дані приміщення розташовані саме на земельній ділянці ПП «Луцьксервіс», оскільки відповідно до статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до відомостей про земельну ділянку вноситься місце розташування, а не поштова адреса.

Відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.10.2011 № 1141 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не вносяться відомості про адресу земельної ділянки. Тому наявність у відомостях про земельну ділянку точної поштової адреси не свідчить про наявність суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами.

Для державної реєстрації права власності на побутове приміщення з автоваговою ОСОБА_1 була надана довідка Любешівської селищної ради від 23.03.2020 № 1104, яка підтверджує факт перебування даного об`єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 189).

Представник третьої особи у поясненні на позовну заяву, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення, враховуючи наступне. ОСОБА_1 03.02.2003 придбав з аукціону по продажу майна у ВАТ «Волиньпаливо» адмінприміщення з автоваговою та надвірним туалетом, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, незважаючи на відсутність у нього свідоцтва про право власності та не проведення державної реєстрації його права, він є титульним володільцем вказаного нерухомого майна і володіє майном на певній правовій підставі на підставі протоколу № 17/2 від 03.02.2003, накладної № 149 від 04.02.2003 та квитанції до прибуткового касового ордера № 117 від 04.02.2003 та має право на офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття ним речових прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майн. Просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 провадження у справі за позовом Приватного підприємства «Луцьксервіс» до державного реєстратора Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області Олімпіюка С.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії закрито.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020, ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 про закриття провадження у справі - скасовано, справу направлено для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

12.01.2021 року вказана справа надійшла до Волинського окружного адміністративного суду та згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу визначено головуючого суддю для її розгляду ОСОБА_2 .

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 прийнято до провадження дану адміністративну справу, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено у даній справі підготовче засідання на 11:00 12.02.2021.

У додаткових поясненнях від 12.02.2021 представник третьої особи просить закрити провадження у справі, оскільки спір, що розглядається не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувались реєстрації прав іншої особи, а не позивача. Враховуючи усталену практику Великої Палати Верховного Суду, спори про скасування дій та рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав на майно, ініційованих особою, яка не була заявником щодо оскаржених реєстраційних дій та рішень, підлягають розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства в залежності від суб`єктного складу.

Крім того, 12.02.2021 представником третьої особи було подано заяву про закриття провадження у справі.

У письмових поясненнях від 23.02.2021 представник позивача просить у задоволенні заяви про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14:30 год. 22 березня 2021 року.

У судове засідання 22.03.2021 представники сторін не прибули, а тому розгляд справи було відкладено на 11:00 07.04.2021.

У свою чергу, у судовому засіданні 07.04.2021 було оголошено перерву до 11:00 28.04.2021, а судове засідання 28.04.2021 відкладено на 11:00 29.04.2021.

У судовому засіданні 29.04.2021 представник третьої особи підтримала заявлене клопотання про закриття провадження у справі.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 24.07.2015 ПП «Луцьксервіс» набуло у приватну власність земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1524, площею 0,2956 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки (у формі аукціону), укладеного із Любешівською селищною радою.

Цього ж дня відбулась державна реєстрація права власності за позивачем, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

21.10.2019 за заявою ПП «Луцьксервіс» було внесено відомості до ЄРДР за номером №0000236 пpo вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 KK України (самовільне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці).

07.11.2019 ПП «Луцьксервіс» звернулось дo Господарського суду Волинської області із позовною зaявoю про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Рішенням Господарського суду Волинської області від 26.02.2020 пo справі №903/882/19 за пoзoвoм ПП «Луцьксервіс» до ОСОБА_1 було задоволено позовні вимоги: усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_1 власними або залученими силами/коштами знести всі збудовані об`єкти нерухомого майна в межах вказаної земельної ділянки та паркан, влаштований пo периметру земельної ділянки ПП «Луцьксервіс».

27.03.2020 державним реєстратором Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області Олімпіюком С.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна: побутового приміщення з автоваговою, за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За визначенням пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Водночас, визначальними ознаками приватноправових відносин є, зокрема, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Юрисдикція цивільних справ визначена статтею 19 ЦПК України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Таким чином, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на об`єкт нерухомого майна, то спір стосується цивільного права і за суб`єктним складом сторін має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вказує на протиправність рішення державного реєстратора Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області Олімпіюка Сергія Володимировича про державну реєстрацію прав і їх обтяжень від 27.03.2020 № 51797645, яким за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності щодо об`єкта нерухомого майна, а саме побутового приміщення з автоваговою, за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, позивач, оскаржуючи реєстраційні дії, фактично не погоджується із реєстрацією набуття права власності на побутове приміщення з автоваговою за ОСОБА_1 .

Крім того, суд враховує, що заявляючи вимогу про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав і їх обтяжень від 27.03.2020 № 51797645, позивач одночасно просить суд припинити речові права ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна, що також вказує на наявність спору про право.

Суд також враховує, що Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 18.11.2019 у справі № 808/772/18 зазначила, що при визначенні юрисдикційності спору з державним реєстратором чи щодо оскарження дій державного реєстратора критерієм такого розмежування є предмет оскарження. Якщо позивач оскаржує дії державного реєстратора з приводу розгляду його заяви у контексті статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», і цей спір не стосується речових прав чи обмежень на нерухоме майно третіх осіб, такий спір є публічно-правовим і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Крім того, згідно зі статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною другою статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також суд зазначає, що згідно частиною першою статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Разом із тим, державній реєстрації підлягає саме заявлене право і державна реєстрація права здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, встановлених законом, зокрема, на підставі заяви про державну реєстрацію прав, поданої особою, за якою здійснюється реєстрація права. Тобто, відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

Враховуючи наведені вище нормативні положення, не є публічно-правовим спір між суб`єктом владних повноважень та суб`єктом приватного права фізичною чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 року по справі №815/2955/17.

Крім того, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі №914/2006/17 було зроблено висновок, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувались реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Суд зазначає, що визнання протиправним і скасування рішення, запису щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень №51797645 від 27.03.2020 на об`єкт нерухомого майна - побутове приміщення з автоваговою за адресою: АДРЕСА_1 захистом прав позивача на земельну ділянку від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано право власності щодо нерухомого майна розташованого на земельній ділянці позивача.

З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про скасування рішення щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на майно з іншою особою, за якою зареєстровано таке траво.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо такого майна з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 18.04.2018 у справі № 804/1001/16, від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, від 23.01.2019 у справі № 821/1297/17 під час розгляду спорів у подібних правовідносинах.

Крім того, суд звертає увагу, що рішенням Господарського суду Волинської області від 26.02.2020 у справі №903/882/19 встановлено, що відповідач ( ОСОБА_1 ) у справі незаконно зайняв належну ПП «Луцьксервіс» земельну ділянку та неправомірно збудував на ній нежитлові будівлі (споруди). Позивач, будучи власником земельної ділянки не визнає та заперечує стосовно визнання за ОСОБА_1 права власності на самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна, а, відтак, у суду наявні підстави для усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,2956 га по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для обслуговування гаражно-складських приміщень), кадастровий номер :01:001:1524 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 за власні кошти та/або власними силами (засобами) знести всі самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна в межах вказаної земельної ділянки та паркан, влаштований по периметру земельної ділянки.

Таким чином, факт проведення будівництва нежитлових будівель ОСОБА_1 на земельній ділянці позивача встановлено рішенням суду у справі №903/882/19.

При цьому суд зазначає, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 78 КАС України).

При розгляді справи представник позивача пояснив, що реєстрація нежитлових приміщень за ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , за якою знаходиться земельна ділянка придбана підприємством, та знаходження майна ОСОБА_1 на земельній ділянці, що належить позивачу, порушує права ПП «Луцьксервіс» як власника землі, а також утруднює виконання рішення суду у справі №903/882/19.

Також судом встановлено, що об`єкт нерухомості - побутове приміщення з автоваговою згідно ситуаційної схеми опису меж (а. с. 13 зворот, том 1) знаходиться частково на земельній ділянці, що належить ПП «Луцьксервіс», яка є суміжною із земельною ділянкою належною ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Таким чином, такий спір повинен вирішуватись в межах цивільного процесуального законодавства.

Пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що провадження у цій справі належить закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

Відповідно до положень частини першої статті 239 КАС України суд зазначає, що спір з врахуванням суб`єктного складу учасників підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Крім того, згідно із частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Як передбачено частинами першою, другою статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами пункту 5 частини першої статті 7 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, оскільки провадження у цій справі закрито з інших підстав, ніж у зв`язку з відмовою позивача від позову, тому позивачу необхідно повернути сплачену суму судового збору згідно з платіжним дорученням від 07.07.2020 в сумі 2102,00 грн.

Керуючись статтями 132, 143, 238, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом Приватного підприємства «Луцьксервіс» до державного реєстратора Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області Олімпіюка Сергія Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії закрити.

Повернути Приватному підприємству «Луцьксервіс» (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Підгаєцька, 3, ідентифікаційний номер 30733310) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок), сплачений згідно з платіжним дорученням від 07.07.2020 № 4144.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. О. Андрусенко

Повний текст ухвали складено 05.05.2021.