Справа № 620/3364/21
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 року м.Чернігів Справа № 620/3364/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ в Чернігівській області), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в частині перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зі зменшенням розміру відсотків щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , з 90% до 70% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, із розрахунку 90% від суддівської винагороди судді, визначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Чернігівській області від 20.02.2020 № 03/36-719, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 05.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем, в межах встановленого судом строку, подано до суду відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та зазначає, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 у справі №620/2373/20 позивачу був здійснений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 70% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі відповідної довідки від 20.02.2020 №03/36-719.

Судове засідання здійснювалося в порядку, передбаченому статтею 263 КАС України.

Судом встановлено, що на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 31.10.2017 №3507/о/15-17 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Бахмацького районного суду Чернігівської області у зв`язку з поданням заяви у відставку.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області, який є правонаступником Бахмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, та з 02.11.2017 отримувала щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці розмірі 90% суддівської винагороди судді (а.с.12-17).

20.02.2020 Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Чернігівській області ОСОБА_1 видано довідку №03/36-719 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 (а.с.11).

24.02.2020 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою від 20.02.2020 №03/36-719, виданою Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Чернігівській області.

ГУ ПФУ в Чернігівській області відмовлено позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 20.02.2020 №03/36-719, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Чернігівській області.

Не погоджуюсь з рішенням відповідача про відмову у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 20.02.2020 №03/36-719, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Чернігівській області, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 по справі №620/2373/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 28.02.2020 № 7, згідно заяви від 24.02.2020; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 20.02.2020 № 03/36-719, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020; в решті позову відмовлено.

Рішенням ГУ ПФУ в Чернігівській області від 07.10.2020 №77 позивачу на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 по справі №620/2373/20 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 76455,60 грн (а.с.18-19).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання з 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, до 70%, позивач звернулася до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Статтею 130 Основного Закону України визначено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

На момент виходу позивача у відставку право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці було гарантоване статтею 141 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (надалі - Закон № 2453-VI), у редакції Закону України від 12.02.2015 № 192-VIII, з урахуванням змін, внесених Законом від 02.03.2015 № 213-VIII, відповідно до частини першої якої суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу", або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Частиною третьою цієї статті було визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016 положення частини третьої статті 141 Закону № 2453-VI у редакції Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

У пункті 4 резолютивної частини згаданого Рішення Конституційним Судом України визначено порядок його виконання, а саме: частина третя статті 141 Закону № 2453-VI у редакції Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону № 2453-VI до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», тобто у редакції Закону України від 12.02.2015 № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд», а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

30.09.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (надалі - Закон №1402-VIII), статтею 142 якого урегульовано порядок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зокрема відповідно до частини четвертої цієї статті у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом втрачає чинність Закон № 2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Пунктом 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII (з урахуванням змін, внесених згідно із Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII та у редакції Закону України від 21.12.2016 № 1798-VIII) було визначено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41 - 45, ст. 529; 2015 р., №№ 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Однак Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 положення пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Мотивуючи дане Рішення Суд зазначив, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Запровадження Законом № 1402-VIII правил, згідно з якими зміна складових грошового забезпечення працюючого судді є підставою для перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, покликане забезпечити єдність статусу судді у відставці зі статусом судді, який здійснює повноваження з відправлення правосуддя.

З урахуванням наведеного, Конституційний Суд України дійшов висновку, що запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13.07.2017 № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України».

Отже зазначені вище положення пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII втратили чинність з 18.02.2020.

Як випливає з матеріалів справи, позивач є суддею у відставці та до 07.10.2020 отримувала щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, обчислене з урахуванням наведених вище положень абзацу другого пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII у розмірі 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

ГУ ПФУ в Чернігівській області, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 у справі №620/2373/20, здійснив, з 19.02.2020, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, на підставі довідки Територіального управління ДСА України у Чернігівській області від 20.02.2020 №03/36-719 та основний розмір щомісячного довічного грошового утримання після перерахунку склав 70% суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді.

Отже при здійсненні відповідного перерахунку відповідач зменшив розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача з 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, до 70%.

Як випливає з розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Бахмацьким районним судом Чернігівської області від 08.04.2021 №1-6/33/21, суддівський стаж ОСОБА_1 , становить - 34 роки 02 місяці 29 днів, з яких: 3 роки 10 місяців - навчання на денному факультеті Харківського юридичного інституту; 30 років 04 місяці 09 днів - роботи на посаді судді Бахмацького районного суду Чернігівської області (а.с.40).

Абзацом другим пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повинні зараховуватися періоди: половина навчання у Харківському юридичному інституті - 1 рік 11 місяців; роботи на посаді судді Бахмацького районного суду Чернігівської області - 30 років 04 місяці 09 днів, а всього: 32 роки 03 місяці 09 днів.

Надаючи оцінку діям відповідача, які виразились у зменшенні основного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці із 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді до 70%, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 підлягає перерахунку виходячи з 74% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50% - за роботу на посаді судді понад 20 років + 24% за 12 років роботи понад 20 років, по 2% за кожний рік).

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 70% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та задоволення позову в цій частині.

Суд відхиляє посилання позивачки на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 по справі №620/4126/18, якою зобов`язано відповідача зробити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, оскільки частиною 3 статті 142 Закону №1402-VIII змінений розмір щомісячного довічного грошового утримання з 60 % на 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно частини 2 статті 52 Закону №1402-VIII судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судоустрою чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

Суд зауважує, що Конституційний Суд України в рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020 зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Отже з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Як наслідок, з 19.02.2020 на порядок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці поширюються положення частини третьої та четвертої статті 142 Закону №1402-VIII.

За таких обставин суд, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020, відмовляє в позові за необґрунтованістю.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушених у спірних відносинах прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 74% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Територіального управління ДСА України у Чернігівській області від 20.02.2020 №03/36-719, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, враховуючи часткове задоволення позову, вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь позивача судовий збір у сумі 454,00 грн.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 70% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 74% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Чернігівській області від 20.02.2020 №03/36-719, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 21390940).

Суддя В.В. Падій