Справа № 200/3396/21-а
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 р. Справа№200/3396/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 14 від 13.01.2021 року про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до загального страхового стажу позивача згідно її трудової книжки та довідки від 22.07.2019 року періоди роботи з 10.01.1993 року по 17.06.1995 року;

- зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути повторно заву позивача про призначення пенсії від 05.01.2021 року № 132 та призначити належну їй пенсію з моменту, коли з`явилося це право, як передбачено п. 1 частиною першою статті 45 Закону України № 1058 тобто з 15.10.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.01.2021 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням від 13.01.2021 року №14 відповідач відмовив у призначенні позивачці відповідної пенсії, у зв`язку з відсутністю у неї статусу військовослужбовця.

Не погоджуючись із відмовою, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суд від 27 квітня 2021 року у задоволенні заяви Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про перенесення дати розгляду справи відмовлено.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи не звертались.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відзив на позов не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (а.с.5-10).

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26листопада 2014 року № 1411-9259, фактичним місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (а.с.11).

Як убачається з довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітеті та територіальної цілісності України від 06.06.2016 року № 05/1868, позивачка як працівник Збройних Сил України у період з 01.12.2015 року по 01.06.2016 року брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітеті та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції (а.с.23).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 виданого Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 від 17.08.2016 року ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с.12).

Згідно військового квитка серії НОМЕР_5 виданого Маріупольським військовим комісаріатом Донецької області 02 грудня 2019 року, позивачці присвоєно військове звання солдат з 29 листопада 2019 року та зараховано у запас Збройних Сил України з 02 грудня 2019 року згідно Постанови КМУ від 14.10.1994 року № 711 (а.с.19-22).

03 грудня 2019 року позивачка прийнята на службу у військовому резерві за контрактом до Збройних Сил України як солдат запасу та призначена відповідальним виконавцем відділення персоналу 109 окремої бригади територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування «Схід» сухопутних військ Збройних Сил України, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 03 грудня 2019 року № 26 (а.с.24-25).

05 січня 2021 року позивачка звернулася до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії згідно пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області рішенням від 13.01.2021 року №14 відмовило ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком(а.с.27-29).

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам суд виходить із наступного.

Позивачка, звертаючись до відповідача із заявою вважає, що вона набула права на призначення пенсії за пунктом 4 частини першої статті 115 Закону №1058, оскільки досягла віку 50 років, має страховий стаж 25 років, має статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону, брала участь в антитерористичній операції та є військовозобов`язаною (військовослужбовцем) Збройних Сил України.

Відповідач відмовляючи у призначенні пенсії за віком за нормами пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058 вважає, що позивачка не набула такого права, оскільки отримала статус учасника бойових дій не як військовослужбовець.

Пунктом 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2009 №1058-IV (далі - Закон №1058) встановлено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема:

- військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, -- дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення,

- особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6,

- після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Таким чином, наведеною вище нормою визначено коло осіб та умови, за якими ці особи мають право на призначення дострокової пенсії зі зниженням віку.

Відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII(далі - Закон № 3551-XII) учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, [ ....] які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

З аналізу наведених норм вбачається, що військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, які отримали статус учасника бойових дій за безпосередню участь в антитерористичній операції по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (п. 19 статті 6 Закону № 3551-XII) мають право на дострокову пенсію зі зниженням віку за пунктом 4 частини першої статті 115 Закону №1058.

Тобто, необхідною умовою для дострокового виходу на пенсію, особа повинна мати статус:

- військовослужбовця, який брав участь у бойових діях або участь в антитерористичній операції;

- військовослужбовця (резервіста, військовозобов`язаного) Збройних Сил України, який отримав статус учасника бойових дій за приписами пункту 19 статті 6 Закону № 3551-XII).

Як слідує із матеріалів справи, позивачка 10 січня 1993 року була прийнята тимчасово на посаду помічника начальника пенсійної групи відділу фінансового та соціального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 08.02.1993 року була переведена за цією посадою на постійну роботу та 17.06.1996 року була звільнена за власним бажанням, що підтверджується довідкою Харківського військового обласного військового комісаріату від 22.07.2019 року № 1955/В03ІК (а.с.26).

Згідно довідки Донецького обласного військового комісаріату від 06 червня 2016 року №05/1868 позивачка, як працівник Збройних Сил України у період з 01.12.2015 року по 01.06.2016 року була залучена та брала безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей на посаді головного спеціаліста відділення комплектування Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області оперативного командування «Схід» Сухопутних військ Збройних Сил України. Дана довідка буда видана для надання особі статусу учасника бойових дій (а.с.23).

На підставі вказаної довідки, 17 червня 2016 року позивачка отримала статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 виданого військовою частиною НОМЕР_4 (а.с.12).

Тобто, статус учасника бойових дій позивачка отримала не як військовослужбовець (резервіст, військовозобов`язаний) Збройних Сил України, а як працівник Збройних Сил України за участь в антитерористичній операції з 01.12.2015 року по 01.06.2016 року, тобто не за приписами пункту 19 статті 6 Закону України статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Із наведеного слідує, що позивачка не набула право на дострокове призначення пенсії за віком за пунктом 4 частини першої статті 115 Закону №1058 з урахуванням пункту 19 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Статус військовослужбовця позивачка отримала 29 листопада 2019 року, як солдат запасу та з 02 грудня 2019 року перебуває у військовому резерві Збройних Сил України за контрактом, укладеним на три роки, про що свідчить витяг за наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 03 грудня 2019 року № 26, довідка військової частини НОМЕР_6 від 28.12.2020 року та військовий квіток (а.с.19-25).

При цьому, у вищевказаному наказі відображено, що позивачка до часу видання цього наказу не служила у Збройних Силах України, що також підтверджує встановлені обставини справи про відсутність у позивачки до 03 грудня 2019 року статусу військовослужбовця, резервіста, військовозобов`язаного Збройних Сил України.

Після отримання статусу військовослужбовця, тобто з 03 грудня 2019 року позивачка не брала участь у бойових діях або в антитерористичній операції, тому відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058 також не набула право на достроковий вихід на пенсію, як військовослужбовець, який брав участь у бойових діях або в антитерористичній операції.

Докази які б спростовували встановлені судом обставини, матеріали справи не містять.

Із наведеного слідує, що позивачка з 03.12.2019 року як військовослужбовець не брала участь у бойових діях або антитерористичній операції, тому підстави для призначення пенсії зі зниженням віку за пунктом 4 частини першої статті 115 Закону №1058 також відсутні.

З урахуванням наведеного, суд приходить висновку про обґрунтованість прийнятого відповідачем рішення від 13.01.2021 року №14 про відмову у призначенні позивачці пенсії на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058, тому підстави для його скасування відсутні.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи з 10.01.1993 року по 17.06.1995 року, суд зазначає, що вказані позивачем періоди не є спірними, оскільки з рішення відповідача не убачається відмови у зарахуванні вказаного періоду роботи до загального стажу роботи позивача. Відповідачем лише додатково повідомлено позивачку, що в довідці Харківського обласного військового комісаріату від 22 липня 2019 року № 1955 помилково вказано ім`я по батькові позивачки, що не відповідає паспорту.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями: 2, 6, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 255, 293, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27-а) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяті днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 05 травня 2021 року.

Суддя Т.О. Шувалова