Справа № 500/415/21
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/415/21 пров. № А/857/6183/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року, головуючий суддя Мартиць О.І., ухвалене о 16:17 год. у м. Тернопіль, повний текст якого складено 25.02.2021 року, у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2021 року позивач ГУПФУ в Тернопільській області звернулось в суд з позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в якому просило скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 29.12.2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні ВП №62822866.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалось на те, що незважаючи на надіслані листи щодо апеляційного оскарження судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, звернення із заявою про роз`яснення рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року в порядку статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та відсутності вини позивача у його невиконанні в повному обсязі, відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу від 29.12.2020 року в розмірі 5100,00 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУПФУ в Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 17.08.2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62822866 з примусового виконання виконавчого листа №500/1132/20 виданого 11.08.2020 року Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 17.07.2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-XII, що дорівнює одній мінімальній заробітній платі (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2020 року ВП №62822866 боржника зобов`язано виконати рішення протягом 10 робочих днів, про що письмово повідомити Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Слід зазначити, що копію вказаної постанови листом від 17.08.2020 №8792 надіслано сторонам виконавчого провадження і боржником не оскаржувалась у встановленому порядку.

17.07.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області подано апеляційну скаргу на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі №500/1132/20, яку 03.08.2020 року ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду повернуто.

12.08.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно подало апеляційну скаргу, про що листом №1900-0702-5/13251 від 02.09.2020 року повідомлено відповідача та у зв`язку з чим просили зупинити виконавче провадження №62822866.

Листом від 17.09.2020 року №9961/04.1-32 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) повідомив боржника про відсутність підстав для зупинення виконавчих дій згідно статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

18.09.2020 року відповідачем прийнято вимогу виконавця за №9979/04.1-32 про виконання судового рішення протягом 10 робочих днів.

29.09.2020 року листом №1900-0702-5/15134 і 28.10.2020 року листом №1900-0702-5/18011 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області просили зупинити виконавче провадження №62822866.

02.11.2020 року винесена постанова про зупинення виконавчого провадження №62822866, оскільки встановлено, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 року поновлено строк на апеляційне оскарження у справі №500/1132/20, зупинено дію рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року.

30.11.2020 року поступила заява стягувача про поновлення виконавчого провадження у зв`язку з набранням судовим рішенням законної сили, оскільки постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року в адміністративній справі №500/1132/20 залишено без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

04.12.2020 року державним виконавцем винесено вимогу про виконання рішення суду , яку листом №14145/04.1-32 направлено боржнику.

Листом №1900-0802-6/22191 від 21.12.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило про подання заяви про роз`яснення судового рішення.

29.12.2020 року державним виконавцем винесено спірну постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржену постанову про накладення штрафу державним виконавцем винесено на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, з метою недопущення порушень положень Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом

Відповідно до статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Статтею 26 Закону визначено підстави початку примусового виконання рішення виконавцем.

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У відповідності до статті 63 Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Передбачений статтею 75 Закону №1404-VIII штраф є заходом впливу на боржника, який застосовується за відсутності поважних причин не виконання у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №62822866 від 17.08.2020 року до дати винесення постанови про накладення штрафу від 29.12.2020 року, боржник не скористався своїми правами, встановленими Законом №1404-VIII, а саме: не звернувся до державного виконавця із заявою про відкладення провадження виконавчих дій, не звернувся до суду із заявою про відстрочку чи розстрочку виконання, а також не надав державному виконавцю відомостей, які б зумовили обов`язкове зупинення виконавчого провадження. Тобто, жодних дій спрямованих на виконання рішення суду, у вказаний період Головним управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснено не було.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що у відповідності до ст. 254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання, однак не перериває його.

Також колегія суддів звертає увагу, що з моменту набрання законної сили рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року відповідачем не вчинено жодних дій щодо його виконання.

Покликання апелянта про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року зобов`язано боржника здійснити не тільки виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , а й провести таке нарахування, чого ним не було здійснено на момент винесення відповідачем оскарженої постанови.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі №500/415/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький
Повний текст постанови складено 30.04.2021 року.