Справа № 540/1926/21
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 травня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/1926/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради, про визнання протиправними та скасування декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації,

встановила:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, Новікова В.С.), від імені якої діє представника - Адвокатське бюро «Валентина Бескоровайного « Верум » (далі представник позивача) звернулась до суду з позовом до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради (далі - відповідач), за участі третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕЧНИЙ ДІМ», у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати декларацію про початок будівельних робіт, № ХС 77, Замовник Товариство з обмеженою відповідальністю «АПТЕЧНИЙ ДІМ» 24756731;

- визнати протиправною та скасувати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ХС 01, Замовник Товариство з обмеженою відповідальністю «АПТЕЧНИЙ ДІМ» 24756731.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя вказує про таке.

Відповідно до частини 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як встановлено суддею, представником позивачки разом з позовною заявою надано клопотання про звільнення позивачки від сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є одинокою матір`ю, має двох малолітніх дітей та є членом малозабезпеченої сім`ї, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради № 554 від 14.04.2021 р. про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а тому вважає, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» є підстава для звільнення від сплати судового збору, враховуючи майновий стан позивачки.

Вирішуючи дану заяву представника позивачки, суддя вказує про таке.

Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України " Про судовий збір " від 08.07.2011 року № 3674-VI ( далі - Закон №3674-VI).

Частиною першою статті 8 цього Закону передбачено, що, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Положеннями частини другої статті 8 вказаного Закону закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Водночас, слід відзначити, що зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх сплати є правом, а не обов`язком суду, і можливе лише за наявності для цього вичерпного переліку умов визначених Законом.

Суд, вирішуючи це питання, керуючись статтею 8 Закону, ураховує майновий стан сторони, який є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Повідомлені особою обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

Крім того, тлумачення положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" свідчить про те, що під час надання оцінки майнового стану особи суд має брати до уваги докази, що підтверджують розмір доходів заявника впродовж усього календарного року, який передує моменту звернення до суду з відповідним позовом (скаргою).

Належними доказами є довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік разом із довідкою органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

Така позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10 травня 2019 року в справі №9901/166/19.

У даній справі представник позивачки зазначає, що ОСОБА_1 призначено державну допомогу, як малозабезпеченим сім`ям та допомогу одиноким матерям, що свідчить про її скрутне становище.

Однак, лише із вказаних документів неможливо встановити відсутність інших доходів позивачки за попередній календарний рік, які можуть слугувати джерелами для сплати судового збору.

З огляду на викладене, у судді відсутні законні підстави для звільнення від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України " Про судовий збір " від 08.07.2011 року № 3674-VI ( далі Закон №3674-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено, що в 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2021 року становить 2 270 гривні.

Таким чином, за подання фізичною особою до адміністративного суду позову, який містить вимогу немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу в розмірі 908,00 грн. (2270 *0,4).

Як вбачається з резолютивної частини позову, представником позивачки заявлено дві вимоги немайнового характеру, а тому за подання даного позову позивачка повинна сплатити судовий збір в сумі 1 816,00 грн.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Під змістом позовних вимог (предмет позову) слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Ця вимога повинна носити правовий характер і бути підвідомчою суду.

Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Підстави позову як елемент його змісту, повинні пояснювати, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм якого закону позивач просить про захист свого права.

Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Обов`язок щодо визначення (формулювання) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача і задля цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 КАС України.

Як вбачається з прохальної частини позову, то позивач просить визнати протиправними та скасувати декларацію про початок будівельних робіт, № ХС 77 та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ХС 01, замовником є Товариство з обмеженою відповідальністю «АПТЕЧНИЙ ДІМ» 24756731.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк ( пункт 19 частини 1 ст. 4 КАС України).

Отже, передумовою звернення до адміністративного суду із позовом є прийняття суб`єктом владних повноважень рішення стосовно позивача, що призвело до порушення його прав, свобод та інтересів.

Разом з тим, представник позивачки просить визнати протиправними та скасувати декларацію про початок будівельних робіт, № ХС 77 та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ХС 01, прийняті відносно Товариство з обмеженою відповідальністю «АПТЕЧНИЙ ДІМ», тобто не позивачки.

Крім того, на стор. 11 позову представник позивачки вказує на те, що підставою звернення до суду за захистом законних прав та інтересів позивачки є відмова органів державної влади та місцевого самоврядування здійснювати дії направленні на збереження будинку АДРЕСА_1 , який є пам`яткою архітектури місцевого значення.

При цьому суддя зауважує, що спосіб захисту прав, свобод та інтересів визначається позивачем залежно від поведінки суб`єкта владних повноважень - відповідача. Наприклад, якщо порушення прав відбулося внаслідок прийняття рішення, то у цьому разі спосіб захисту порушених прав відповідатиме пункту 2 частини першої статті 5 КАС України - визнання протиправним та скасування акта індивідуальної дії; у разі неприйняття рішення чи невчинення відповідної дії, яку відповідач мав за законом вчинити, позивач має право просити про захист порушених прав шляхом визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що фактично спірні правовідносини між учасниками справи виникли внаслідок проведення товариством з обмеженою відповідальністю «АПТЕЧНИЙ ДІМ» будівельних робіт, які порушують, на думку позивачки її права, як співвласниці квартири АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим представник позивачки звернувся за захистом її цивільних прав до органів архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради та відповідача, а в подальшому до суду.

Отже, у прохальній частині позову представник позивачки просить скасувати акти індивідуальної дії відповідача, прийняті відносно іншої особи, а не позивачки, проте обґрунтування вказаних позовних вимог полягає у відмові відповідача вчиняти певні дії, що на думку судді не узгоджується з вищевказаними положеннями пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України

Також суддя вказує, що у вступній частині позову представник позивачки визначає третю особу по даному спору Товариство з обмеженою відповідальністю «АПТЕЧНИЙ ДІМ».

Відповідно до вимог частин 2 та 4 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Згідно ч. 5 цієї статті про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Суддя зазначає, що інститут третьої особи спрямований на створення умов для захисту прав, свобод та інтересів такої особи, які можуть бути порушені при вирішенні спору між позивачем і відповідачем за відсутності третьої особи. Участь третьої особи сприяє всебічному розгляду справи, зібранню більшої кількості доказів, правильному вирішенню справи, запобігає ситуації, коли у справах з одних правовідносин ухвалюються протилежні за змістом рішення.

Інтерес третьої особи щодо задоволення позову (якщо вона бере участь на стороні позивача) або щодо відмови у задоволенні позову (якщо вона бере участь на стороні відповідача) збігається з інтересами відповідно позивача або відповідача. Це відрізняє третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, від третьої особи, яка заявляє такі вимоги.

Даний висновок судді узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові 04.02.2020 року справа №826/15786/16, адміністративне провадження №К/9901/12767/19.

Проте, позов не містить заяви про залучення третьої особи до участі у справі із зазначенням на стороні якої саме особи та на яких підставах третю особу належить залучити до участі у справі та на які права, свободи, інтереси або обов`язки цієї особи може вплинути рішення у справі.

Отже, наведене вище свідчить про недотримання вимог КАС України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частини 1 та 6 ст. 120 КАС України).

Враховуючи, що 01.05.2021 04.05.2021 р. включно є вихідними та святковими днями, питання щодо залишення позовної заяви без руху вирішено 05.05.2021 р., тобто у перший після них робочий день.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява відповідно до частини 3 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 КАС України, суддя -

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду

- документу про сплату судового збору в сумі 1 816,00 грн. або документ, який підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

- обґрунтованої заяви про залучення третьої особи до участі у справі з визначенням її процесуального статусу

- уточненої редакції позовної заяви з урахуванням дотримання вимог КАС України, у т.ч. усунути розбіжності між предметом позову та підставами його звернення.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/1926/21 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя В.А. Дубровна