Справа № 350/514/21
Суддя: Пулик М. В.
Дата ухвалення: 2021-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/514/21
номер провадження 2-а/350/10/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Iвано-Франкiвської областi

в складi головуючого судд Пулика М.В.,

з участю секретаря судового засідання Юречко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії 1АВ №00726063 від 18.08.2020 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ №00726063 від 18.08.2020 у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП).

Свої вимоги обґрунтувала тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія 1АВ №00726063 від 18.08.202, поліцейською Пинзар О.П. було застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн, за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії 1АВ №00726063, 18.08.2020, о 11 год. 29 хв. за адресою М05 Київ-Одеса 35+240 зафіксовано транспортний засіб Ford Kuga, д.н.з. НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 33 км/год.

Позивачка вважає, що постанова є незаконною, а тому повинна бути скасована, виходячи з наступного.

У вказаний у постанові день та час, даним транспортним засобом вона не керувала, не їхала ділянкою дороги М05 Київ-Одеса 35+240, а отже і не являється суб`єктом зазначеного правопорушення. У вказаний день та час вона, працюючи головною медичною сестрою, знаходилась на своєму робочому місці, зокрема в КНП «Центр первинної медичної допомоги» Рожнятівської селищної ради, яке знаходиться в сел. Рожнятів по вулиці Шкільна 17, Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою КНП «ЦПМД» від 20. 01. 2021 за № 29, та табелем обліку робочого часу.

Належний їй транспортний засіб «Ford Kuga», НОМЕР_1 18.08.2020 знаходився за місцем її проживання у сел. Перегінське, Івано-Франківської області, і відповідно не був, і не міг бути зафіксованим на трасі Київ-Одеса. З результатів автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, які відображені в постанові серії 1АВ №00726063 від 18.08.2020 р. чітко вбачається зафіксований автомобіль чорного кольору, проте належний їй автомобіль «Ford Kuga» - світло-сірого кольору. Більше того , чітко вбачається, що це не автомобіль «Ford Kuga», а автомобіль марки «Черрі».

У судове засідання позивачка не прибула.

Представник відповідача в судове засідання також не прибув, хоча відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Причин неявки не повідомив. Судом було роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов та наявні у нього докази. Відповідач таким правом не скористався, відзив не подав.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.4 ст.229 кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши всі докази, які наявні у матеріалах адміністративної справи, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Статтею 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Окрім цього, ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За нормою ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до постанови серії 1АВ №00726063 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, 18.08.2020, о 11 год. 29 хв. за адресою М05 Київ-Одеса 35+240 зафіксовано транспортний засіб Ford Kuga, д.н.з. НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 33 км/год., чим порушила пункт 12.9 (б) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративній відповідальності за цією статтею, підлягають особи, серед іншого, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, що в даній ситуації постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення поставлено у провину ОСОБА_1 .

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (далі за текстом ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.12.9 б, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Судом встановлено, що ділянка дороги за адресою траса «М05 Київ-Одеса 35+240» знаходиться у населеному пунктіКиєві.

Пунктом 12.4 ПДР встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративні відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути розцінена судом як беззаперечна підстава вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Позивачка у позовній заяві зазначила, що у вказаний у постанові день та час, власним транспортним засобом вона не керувала та не їхала ділянкою дороги М05 Київ-Одеса 35+240, відповідно не є суб`єктом зазначеного правопорушення. Окрім цього зазначила, що у вказаний день та час вона, працюючи головною медичною сестрою, знаходилась на своєму робочому місці, зокрема в КНП «Центр первинної медичної допомоги» Рожнятівської селищної ради, яке знаходиться в сел. Рожнятів по вулиці Шкільна 17, Івано-Франківської області. Таким чином, належний їй транспортний засіб «Ford Kuga», НОМЕР_1 18.08.2020 не міг бути зафіксованим на ділянці дороги М05 Київ-Одеса 35+240, оскільки він знаходився за місцем її проживання у сел. Перегінське, Івано-Франківської області.

На підтвердження позовних вимог, позивачка надала до суду докази того, що вона є власником транспортного засобу Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Також, ОСОБА_1 надала суду Довідку від 20.01.2021 за № 29, видану Директором КНП «ЦПМД» РРР, з якої вбачається, що ОСОБА_1 18.08.2020 знаходилась на робочому місці. Окрім цього, табелем обліку робочого часу за серпень 2020 року, який додається до зазначеної довідки підтверджується, що ОСОБА_1 18.08.2020 була на роботі у КНП «ЦПМД» РРР.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду, окрім іншого надано постанову серії 1АВ № 00726063, на якій міститься посилання на вебсайт в Інтернеті, а також QR-код, на яких містяться зображення та відеозапис, який має підтверджувати винуватість особи, стосовно якої складено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Однак, на цих зображеннях не зафіксовано транспортний засіб Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зазначений у складеній відносно ОСОБА_1 постанові про накладенні адміністративного стягнення. Натомість на них зафіксовано транспортний засіб марки «Чері» із реєстраційним номером « НОМЕР_3 ». В свою чергу відповідач інших доказів у порядку ст. 77КАС України суду не надав.

Таким чином, поліцейська ДПП провівши розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`ясувала чи було вчинено адміністративне правопорушення особою, відносно якої складено оскаржувану постанову, чи винна така особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративні відповідальності, всебічно, повно та об`єктивно не з`ясувала всіх обставин даної справи, а отже безпідставно склала постанову про накладення адміністративного стягнення серії 1АВ №00726063.

Із проаналізованих та досліджених судом всіх доданих до матеріалів справи доказів, не встановлено в діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про протиправність оскаржуваної постанови, доказів протилежного представником відповідача суду не надано.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова підлягає визнанню протиправною і скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у відповідність до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує наступним чином.

При поданні адміністративного позову позивачкою було заявлено клопотання про відстрочення судового збору до прийняття рішення у справі, яке ухвалою Рожнятівсько районного суду (про відкриття провадження у справі) було задоволено.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Судом апеляційної встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №641 «Про утворення Національної поліції України» було утворено Національну поліцію України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції та ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ.

Згідно з додатком 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730, було утворено Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.

Постанова про адміністративне правопорушення винесена поліцейською Департаменту патрульної поліції Пинзар Ольгою Павлівною.

Таким чином, суд приходить до висновку що судовий збір слід стягнути з юридичної особи - Департаменту патрульної поліції як міжрегіонального територіального органу Національної поліції.

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії 1АВ №00726063 від 18.08.2020 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, задовольнити.

Скасувати постанову серії 1АВ №00726063 від 18.08.2020 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, винесену поліцейським ДПП Пинзар Ольгою Павлівною про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у розмірі 255,00 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції в доход держави судовий збір у розмірі 454,00 гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції: місце знаходження: м.Київ, вул.Федора Ернста, 3; .

Суддя Рожнятівського районного суду М.В. Пулик