Справа № 600/592/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2021-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/592/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-Пласт Україна» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Підприємство з іноземними інвестиціями Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-Пласт Україна» звернулось до суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати повністю рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Чернівецькій області №2248622/32012986 від 18 грудня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №62 від 25 листопада 2020 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №62 від 25 листопада 2020 року датою її фактичного надходження, а саме - 25 листопада 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати повністю рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Чернівецькій області №2305907/32012986 від 12 січня 2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №63 від 03 грудня 2020 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №63 від 03 грудня 2020 року датою її фактичного надходження, а саме - 03 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати повністю рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Чернівецькій області №23333297/32012986 від 21 січня 2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №64 від 03 грудня 2020 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №64 від 03 грудня 2020 року датою її фактичного надходження, а саме - 03 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати повністю рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Чернівецькій області №2305906/32012986 від 12 січня 2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №65 від 08 грудня 2020 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №65 від 08 грудня 2020 року датою її фактичного надходження, а саме - 08 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати повністю Рішення Комісії Головного управління ДПС у Чернівецькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість ТОВ «Медіа-Пласт Україна» критеріям ризиковості платника податків №12276 від 24 листопада 2020 року;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Чернівецькій області виключити ТОВ «Медіа-Пласт Україна» з переліку платників податку на додану вартість, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, - прийняти рішення про невідповідність ТОВ «Медіа-Пласт Україна» платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржуваними рішеннями позивачу створено перешкоди у проведенні ним господарської діяльності, заблоковано сплату податків до бюджетів всіх рівнів (у зв`язку з відсутністю грошових надходжень та можливістю здійснення господарських операцій), заблоковано існуючі робочі місця, створення нових робочих місць та виконання позивачем зобов`язань по оплаті праці, а також завдано збитки. Тобто, оскаржувані рішення унеможливлюють законну діяльність підприємства, досягнення цілей, для яких воно було створено, порушують права засновників та працівників підприємства.

Вказуючи на протиправність оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, позивач посилався на порушення податковим органом законодавства, яке регулює порядок зупинення реєстрації податкових накладних, а також на протиправність дій, вчинених безпосередньо під час прийняття оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зокрема, зазначено, що контролюючим органом порушено терміни реєстрації спірних податкових накладних (від 6 до 14 днів), а в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не вказано вичерпний перелік документів, які необхідно було надати комісії для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних, чим порушено принцип правової визначеності. Разом з цим, після надіслання позивачем повідомлень про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких було зупинено, регіональною комісією ДПС України були прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних. Водночас останні, на думку позивача, також є протиправними, оскільки їх прийняттю передували незаконні рішення про зупинення реєстрації спірних податкових накладних. Крім цього, вказано, що відмовляючи у реєстрації податкових накладних, податковим органом не наведено чітких підстав їх прийняття, а також не вказано, яких документів не надано позивачем на підтвердження реальності проведених господарських операцій. Натомість документи, які були надані позивачем після зупинення реєстрації податкових накладних, підтверджують проведені господарські операції з контрагентами, однак таким не було надано належної оцінки з боку контролюючого органу. Не повідомлено також позивача і про те, в чому полягала ризиковість господарських операцій, стосовно яких були подані спірні податкові накладні, і не зазначено, з урахуванням яких мотивів, підстав та доказів контролюючий орган дійшов до таких висновків, Вказане, на думку позивача, свідчить про невідповідність оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних як актів індивідуальної дії таким ознакам як чіткість і зрозумілість, а тому такі підлягають скасуванню. Поряд з цим, позивач звертав увагу на те, що комісія регіонального рівня не мала повноважень на прийняття рішень про відмову у реєстрації спірних податкових накладних. Такими повноваженнями, на його думку, наділена лише ДПС України.

Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваного рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, вказано, що під час його прийняття податковим органом не дотримано вимог стосовно форми та змісту такого рішення, які визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165. Також у вказаному рішенні не викладено суті податкової інформації, отриманої контролюючим органом у процесі поточної діяльності позивача, та не надано жодних належних, достовірних, допустимих, достатніх доказів існування такої інформації, що стала відома органу ДПС в процесі провадження поточної діяльності, і стала приводом для віднесення позивача до переліку підприємств які відповідають критеріям ризиковості, що в подальшому призвело до прийняття рішень відмову у реєстрації спірних податкових накладних. Крім цього, вказане рішення винесено без розгляду наданої позивачем інформації та копій документів, без врахування специфіки його роботи, і таке прийнято без зазначення конкретних підстав віднесення позивача до ризикових платників податків що свідчить про його безпідставність, необґрунтованість та невмотивованість. Крім цього, позивач вважає, що рішення про віднесення його до переліку підприємств, що відповідають критеріям ризиковості платника податку, прийнято неуповноваженим органом та з порушенням процедури його прийняття. Таким чином, блокування податкових накладних через незаконне віднесення позивача до ризикових платників податків створює ризики для стягнення збитків з позивача на загальних підставах.

Ухвалою суду від 09 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше; встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Не погоджуючись з адміністративним позовом, відповідач Головне управління ДПС у Чернівецькій області подав до суду відзив, в якому зазначав, що рішення про віднесення позивача до переліку ризикових платників податків було прийнято у зв`язку з наявністю інформації про здійснення ним ризикових операцій у відповідності до пункту 8 Додатку 1 до Порядку №1165. Так, позивач протягом 2020 року здійснював реалізацію товару «Лиштва дверна одинарний комплект 6.6. м.п.» в кількості 226 шт. на ТОВ «Тераліт» (Луцьк), ПП «Фінансова компанія поло» (Полтава), ТОВ «Будкомплектація ЛТД» (Запоріжжя), ТОВ «Бігма» (Київ). «Лиштва» - це декоративні накладки для оформлення віконного або дверного прорізу, виготовлені з профільних планок. При виробництві лиштв використовується листяні або хвойні породи, а також широко застосовується шпонування елітними сортами деревини. Проте факт придбання відповідних матеріалів для виготовлення лиштв згідно баз даних ДПС України протягом 2019-2020 років у позивача відсутні. Водночас предметом діяльності ТОВ «Медіа-Пласт Україна» є реалізація: економ білих, одинарних дверний блоків, сендвіч панелей дверних, дверей міжкімнатних. Комісією прийнято рішення про внесення позивача до переліку суб`єктів господарювання в АІС «Податковий блок», оскільки податкова інформація свідчить про наявність ознак здійснення товариством ризикових операцій. Разом з цим документів, необхідних для розгляду питання про виключення з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, позивачем не надавалось, що позбавляло відповідача можливості прийняти рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості. Водночас прийняття контролюючим органом рішення про віднесення платника податків до переліку ризикових є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладних на нього законом функцій та завдань. Так, контролюючий орган здійснює моніторинг податкових накладних/розрахунків коригування шляхом аналізу наявної податкової інформації, що міститься в інформаційних ресурсах ДПС, виявляючи таким чином ризик порушення норм податкового законодавства. Згідно з наявною податковою інформацією, позивач відносить до витрат всі товари, які ним купуються, а не тільки ті, які використовуються ним безпосередньо у господарській діяльності, а також декларує від`ємне значення та відсутність зобов`язань з ПДВ. Таким чином, відповідач вважає, що прийняте рішення про відповідність позивача критеріям ризикового платника податку є законним та таким, що не підлягає скасуванню.

В обґрунтування законності рішень про відмову в реєстрації податкових накладних відповідач зазначав, що позивачем не підтверджено факту постачання йому товарів, які в подальшому були реалізовані контрагентам-покупцям. Тобто, позивачем придбавались одні товари, а реалізовувались інші, що унеможливило Комісію ДПС встановити реальність проведених позивачем господарських операцій з його контрагентами.

З урахуванням наведеного, вважаючи, що прийняті стосовно позивача рішення є законними, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Правом подати відзив на позовну заяву Державна податкова служби України не скористалась.

У поданій до суду відповіді на відзив зазначено, що відповідачем у відзиві так і не вказано, яким критеріям ризиковості відповідає позивач. Стосовно посилань відповідача про сумнівність походження товару «лиштва дверна» позивач звертав увагу на те, що така не була реалізована у межах господарських операцій, стосовно яких були надіслані спірні податкові накладні, у реєстрації яких відмовлено. При цьому відсутність у базах даних ДПС за 2019-2020 інформації є помилковою та недостатньою для прийняття оскаржуваних рішень. Стосовно доводів відповідача про проведення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям ризиковості позивач, посилаючись на правові позиції Верховного Суду, зауважив, що такий моніторинг є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Проте здійснення такого моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу. Так, у даному випадку, на думку позивача, судом має встановлюватись наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкових накладних та прийняття рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податків. До того ж, проведені позивачем господарські операції повністю підтверджуються наявними у матеріалах справи документами. Крім цього, інформація, яка стала відома відповідачу у процесі його діяльності не була повідомлена позивачу. Стосовно інших доводів відповідача позивач зазначив, що такі не стосуються спірних правовідносин. Вважає, що податковим органом як суб`єктом владних повноважень не доведено законності оскаржуваних рішень. Наполягав на задоволенні позовних вимог.

У поданих до суду запереченнях Головне управління ДПС у Чернівецькій області зазначило, що позивачем не спростовано доводів, наведених у відзиві, що свідчить про законність дій податкового органу при прийнятті оскаржуваних рішень.

Ухвалою суду від 30 березня 2021 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Чернівецькій області про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження відмовлено. Призначено розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 13 квітня 2021 року о 12 год. 00 хв.

У судовому засіданні представники сторін, надавши пояснення щодо спірних правовідносин, подали до суду 20 квітня 2021 року заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами, за їх відсутності.

Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні правові підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Підприємство з іноземними інвестиціями Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-Пласт Україна» зареєстроване як юридична особа з 27 травня 2002 року із здійсненням видів діяльності за кодами КВЕД: 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи (основний); 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів; 22.21 Виробництво плит, листів, труб і профілів із пластмас; 22.23 Виробництво будівельних виробів із пластмас; 38.32 Відновлення відсортованих відходів; 43.32 Установлення столярних виробів; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами. З 05 червня 2002 року позивач перебуває на обліку в податковому органі як платник податків. Керівником підприємства є ОСОБА_1 .

При здійсненні господарської діяльності позивач використовує орендовані приміщення та обладнання, що підтверджується наявними у матеріалах справи Договором безоплатного користування нежитловим приміщенням від 01 січня 2018 року та Договором оренди приладів, устаткування й інших технічних засобів від 03 лютого 2020 року.

Згідно зі штатним розписом, який введено в дію з 01 вересня 2020 року, у Підприємстві з іноземними інвестиціями Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-Пласт Україна» наявні три структурних підрозділи (адміністрація, топ-менеджер, виробнича дільниця №1) у загальній кількості п`ять штатних одиниць (директор, бухгалтер, електрик 3 розряду, робітник 2 штатні одиниці).

З матеріалів справи вбачається, що 24 листопада 2020 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №12276 про відповідність Підприємства з іноземними інвестиціями Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-Пласт Україна» критеріям ризиковості платника податку. Підстава: п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Податкова інформація: здійснення ризикових господарських операцій.

Вказане рішення прийняте за результатами проведеного засідання комісії ГУ ДПС у Чернівецькій області, якою у тому числі прийнято рішення про внесення позивача до журналу ризикових платників податків в ІТС «Податковий блок», що вбачається з протоколу №323 від 24 листопада 2020 року.

Також судом встановлено, що 24 листопада 2020 року між позивачем («Виконавець») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кружік Україна» («Замовник») було укладено Договір-замовлення №1, згідно з умовами якого виконавець прийняв на себе зобов`язання поставити сендвіч панель НІ-ТЕС модель 2.30.1, а замовник - оплатити та прийняти вказаний товар на умовах, визначених в ньому.

25 листопада 2020 року ТОВ «Кружік Україна» було перераховано 5745,60 грн на розрахунковий рахунок позивача в якості оплати за Договором, що підтверджується платіжним дорученням №7390 від 25 листопада 2020 року.

09 грудня 2020 року позивачем були виконані зобов`язання за Договором-замовленням від 24 листопада 2020 року, що підтверджується видатковою накладною №МП-0000030 від 09 грудня 2020 року.

В подальшому позивачем було складено та подано через електронний кабінет для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) за фактом продажу товару податкову накладну №62 від 25 листопада 2020 року на суму 5745,60 грн.

Згідно з отриманою позивачем квитанцією № від 09 грудня 2020 року, податкову накладну №62 від 25 листопада 2020 року було прийнято, але реєстрацію зупинено.

У квитанції вказано наступне: «Документ доставлено до ДПС України. Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 03 грудня 2020 року №62 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів для підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

16 грудня 2020 року позивачем через електронний кабінет на встановленому органами ДПС бланку документу, було подано до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено» №1, в якому було надано пояснення та копії документів для підтвердження інформації, що зазначена в податковій накладній №62 від 25 листопада 2020 року, та для подальшої її реєстрації.

Рішенням ГУ ДПС у Чернівецькій області №2248622/32012986 від 18 грудня 2020 року позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №62 від 25 листопада 2020 року Так, підставами для прийняття рішення вказано наступне: «Ненадання платником податку копій документів: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити); розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Додаткова інформація: Відсутні договори з постачальниками та покупцем товару; відсутні копії документів що підтверджують розрахунки з покупцем та постачальниками, відсутня інформація та її документальне підтвердження щодо транспортування товарів».

Крім цього, судом встановлено, що 03 грудня 2020 року між позивачем («Виконавець») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Клас і К» («Замовник») було укладено Договір №20/19, відповідно до якого виконавець прийняв на себе зобов`язання з виконання технічних робіт утеплення морозильної камери, а замовник - оплатити та прийняти вказані роботи на умовах, визначених в ньому.

03 грудня 2020 року ТОВ «Клас і К» було перераховано 30000,00 грн на розрахунковий рахунок позивача в якості передоплати за Договором, що підтверджується платіжним дорученням №18391 від 03 грудня 2020 року.

03 грудня 2020 року позивачем були повністю виконані зобов`язання за Договором №20/19 від 03 грудня 2020 року, що підтверджується Актом виконаних робіт №1 від 03 грудня 2020 року.

08 грудня 2020 року ТОВ «Клас і К» було перераховано 14145,77 грн на розрахунковий рахунок позивача в якості оплати за Договором, що вбачається з платіжного доручення №18485 від 08 грудня 2020 року.

Позивачем було складено та подано через електронний кабінет для реєстрації в ЄРПН податкові накладні №63 від 03 грудня 2020 року на суму 30000,00 грн та №65 від 08 грудня 2020 року на суму 14145,77 грн.

Згідне з отриманими позивачем квитанціями № від 09 грудня 2020 та №333392190 від 14 грудня 2020 року податкові накладні №63 від 03 грудня 2020 року та №65 від 08 грудня 2020 року були прийняті, але реєстрацію зупинено.

Так, у квитанціях вказано наступне: «Документ доставлено до ДПС України. Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 03 грудня 2020 року №63 від 08 грудня 1020 року №65 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів для підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

16 грудня 2020 року позивачем через електронний кабінет на встановленому органами ДПС бланку документу, було подано до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №1 та №2, в яких було надано пояснення та копії документів для підтвердження інформації що зазначена в податковій накладній №63 від 03 грудня 2020 року та податковій накладній №65 від 08 грудня 2020 року, та для їх подальшої реєстрації.

Рішеннями №2305907/32012986 та №2305906/32012986 від 12 січня 2021 року ГУ ДПС у Чернівецькій області відмовлено у реєстрації податкових накладних №63 від 03 грудня 2020 року та податкових накладних №65 від 08 грудня 2020 року. Так, підставами для прийняття рішення вказано наступне: «Ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити); розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Додаткова інформація: Не надано первинні документи щодо транспортування імпортованого товару (СМR) та первинні документи які підтверджують оплату постачальнику».

Також з матеріалів справи вбачається, що 03 грудня 2020 року між позивачем («Виконавець») та Приватним підприємством «Сантех-Буд» («Замовник») було укладено Договір-замовлення №4, згідно з яким виконавець прийняв на себе зобов`язання виготовити міжкімнатні двері модель «Економ», а замовник - оплатити та прийняти вказаний товар на умовах, визначених в ньому.

03 грудня 2020 року ПП «Сантех-Буд» було перераховано 27940,94 грн на розрахунковий рахунок позивача в якості оплати за Договором, що підтверджується платіжним дорученням №1331 від 03 грудня 2020 року.

16 грудня 2020 року позивачем були повністю виконані зобов`язання за Договором-замовленням №4 від 03 грудня 2020 року, що підтверджується видатковою накладною №МП-0000033 від 16 грудня 2020 року.

В подальшому позивачем було складено та подано через електронний кабінет для реєстрації в ЄРПН податкову накладну №64 від 03 грудня 2020 року на суму 27940,94 грн.

Згідно з отриманою платником податків квитанцією № від 09 грудня 2020 року, податкову накладну №64 від 03 грудня 2020 року було прийнято, але реєстрацію зупинено.

В квитанції вказано наступне: «Документ доставлено до ДПС України. Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 03 грудня 2020 року №64 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів для підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

10 січня 2021 року позивачем через електронний кабінет на встановленому органами ДПС бланку документу було подано до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №3, в якому було надано пояснення та копії документів для підтвердження інформації що зазначена в податковій накладній №64, та для подальшої її реєстрації.

Рішенням ГУ ДПС у Чернівецькій області №2333297/32012986 від 21 січня 2021 року позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №64 від 03 грудня 2020 року. Так, підставами для прийняття рішення вказано наступне: «Ненадання платником податку копій документів: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити). Додаткова інформація: не надано договір з покупцем товару та первинні документи щодо транспортування товару».

Дослідженням наявних у справі матеріалів судом установлено, що позивачем подавалися до ДПС України скарги на зазначені вище рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Так, за результатами розгляду скарг на рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області №2248622/32012986 від 18 грудня 2020 року, №2305907/32012986 та №2305906/32012986 від 12 січня 2021 року ДПС України прийнято рішення про залишення скарг без задоволення, а рішень комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.

Відомості стосовно результатів розгляду скарги позивача на рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області №2333297/32012986 від 21 січня 2021 року в матеріалах справи відсутні. Стосовно вказаних обставин жодних пояснень не надано учасниками справи і в судових засіданнях.

За таких обставин позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02 грудня 2010 року (далі - ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку..

За правилами пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абзацами першим-третім пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац п`ятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Відповідно до абзацу десятого пункту 201.10 статті 201 ПК України якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Абзацом тринадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як зазначено у пункті 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації. Операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

Пунктом 3 Порядку №1246 визначено, що операційний день триває в робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо граничні строки реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).

Пунктом 14 Порядку №1246 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165 (набула чинності з 01 лютого 2020 року), якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з вимогами пункту 4 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165) у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

При цьому під ризиком порушення норм податкового законодавства розуміється ймовірність складання та надання податкової накладної / розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а"/"б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а"/"б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній / розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.

У відповідності до пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з пунктом 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Таким чином, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є відповідність: 1) платника податку критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної/розрахунку коригування критеріям ризиковості здійснення операції.

Пунктом 10 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2)критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).

Згідно наявних у цій справі матеріалів судом встановлено, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних слугувало те, що платник податку відповідає вимогам пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

У зв`язку з цим варто зазначити, що на момент формування квитанцій, якими зупинено реєстрацію податкових накладних, такі Критерії визначені додатком 1 до Порядку №1165.

Так, додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово- господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Отже, пункт 8 додатку 1 до Порядку №1165 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість містить одну із можливих ознак ризиковості здійснення операцій, якою є те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування

Аналіз пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у платника податку такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності платника податку вказаному критерію слід навести розрахунок показника за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165.

Водночас пункт 11 Порядку №1165 передбачає зазначення у квитанції пропозиції щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації

Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку, що підставою для відмови в реєстрації податкової накладної є наявність об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку. Тобто, господарська операція має бути реальною, впливати на активи підприємства та породжувати податкові зобов`язання.

Водночас податкове законодавство України, чинне на час формування у цій справі квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних, містило вимоги до змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, які є конкретними та не можуть носити абстрактний характер.

Однак з матеріалів справи вбачається, що при зупиненні реєстрації податкових накладних у квитанціях не зазначено конкретні критерії ризиковості платника податку, на підставі яких зупинено реєстрацію податкових накладних в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, а також відсутній конкретний перелік необхідних документів, що має бути наданий платником для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Між тим, наявні лише посилання на пункт 201.16 статті 201 ПК України, що унеможливлює встановити, конкретно яким критеріям ризиковості, переліченим в зазначеному вище пункті 8 Критеріїв ризиковості платника податку, відповідає позивач.

Вказане свідчить про невідповідність сформованих податковим органом квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних вимогам пункту 11 Порядку №1165.

Про відсутність обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації спірних податкових накладних та про не зазначення податковим органом конкретного переліку необхідних документів, що має бути наданий платником для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних наголошувалось позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Однак, усупереч визначеному частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку суб`єкта владних повноважень доводити правомірність оскаржуваних дій (рішень) відповідачем не спростовані указані вище доводи позивача та не доведено обґрунтованість зупинення реєстрації спірних податкових накладних, що в подальшому призвело прийняттю оскаржуваних рішень.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що законних та обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації названих податкових накладних у контролюючого органу не було.

Крім цього, суд звертає увагу на порушення контролюючим органом встановленого абзацом п`ятим пунктом 201.10 статті 201 ПК України та пунктом 14 Порядку №1246 терміну надіслання позивачу квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних.

Так, відповідно до змісту названих вище норм квитанції стосовно прийняття податкових накладних мали бути надіслані платнику податків протягом операційного дня.

Згідно з матеріалами справи та визнавалось представниками сторін у судовому засіданні 20 квітня 2021 року, позивач надіслав контролюючому органу податкові накладні: №62 25 листопада 2020 року, №63 03 грудня 2020 року, №64 03 грудня 2020 року, №65 08 грудня 2020 року.

Однак квитанції про зупинення реєстрації податних накладних сформовані:

- по податковій накладній №62 від 25 листопада 2020 року 09 грудня 2020 року (надіслана позивачу на 14 днів пізніше встановленого терміну);

- по податковій накладній №63 від 03 грудня 2020 року 09 грудня 2020 року (надіслана позивачу на 6 днів пізніше встановленого терміну);

- по податковій накладній №64 від 03 грудня 2020 року 09 грудня 2020 року (надіслана позивачу на 6 днів пізніше встановленого терміну);

- по податковій накладній №6 від 08 грудня 2020 року 14 грудня 2020 року (надіслана позивачу на 6 днів пізніше встановленого терміну).

На вказане звертав увагу позивач в обґрунтування заявлених вимог, чого відповідачем у ході судового розгляду справи спростовано не було.

Враховуючи наведене, прийняті відповідачем після незаконних та необґрунтованих рішень про зупинення реєстрації податкових накладних оскаржувані рішення про відмову в реєстрації цих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є незаконними, а тому підлягають скасуванню.

Поряд з цим судом встановлено, що після отримання рішень про зупинення реєстрації податкових накладних позивачем були направлені контролюючому органу матеріали на підтвердження вчинення господарських операцій зі своїми контрагентами, про що зазначено вище.

Між тим, Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області були прийняті оскаржувані позивачем рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №2248622/32012986 від 18 грудня 2020 року, №2305907/32012986 та №2305906/32012986 від 12 січня 2021 року, №2333297/32012986 від 21 січня 2021 року.

Як вбачається із названих рішень, підставою для відмови у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено, зокрема, «ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних».

Водночас варто зазначити, що оскаржувані позивачем рішення по своїй правовій природі є актами індивідуальної дії.

Так, згідно пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржувані рішення не відповідають критеріям чіткості й зрозумілості акту індивідуальної дії та породжують їх неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Так, в оскаржуваних рішеннях не зазначено, яких саме документів не надано, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних.

При цьому стосовно ненадання позивачем копій «первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних», то суд звертає увагу, що в приписах до вказаних пунктів у дужках, зазначено про те, що документи, які не надано платником, необхідно підкреслити.

Між тим, оскаржувані рішення контролюючого органу №2248622/32012986 від 18 грудня 2020 року, №2305907/32012986 та №2305906/32012986 від 12 січня 2021 року, №2333297/32012986 від 21 січня 2021 року не містять жодних підкреслень.

Зазначене свідчить про не надання комісією належної оцінки вирішенню питання, які ж саме документи позивачем-платником податку не було подано, і яким чином це унеможливило реєстрацію податкових накладних №62 від 25 листопада 2020 року, №63 від 03 грудня 2020 року, №65 від 08 грудня 2020 року та №64 від 03 грудня 2020 року.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18.

Крім цього, безпідставний є висновок податкового органу в оскаржуваних рішеннях №2248622/32012986 від 18 грудня 2020 року, №2305907/32012986 та №2305906/32012986 від 12 січня 2021 року про «ненадання платником податку розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків», оскільки наявними у справі матеріалами (видатковою накладною №МП-0000030 від 09 грудня 2020 року, рахунком-фактурою №МП-0000050 від 24 листопада 2020 року, платіжним дорученням №7390 від 25 листопада 2020 року, платіжними дорученнями №18391 від 03 грудня 2020 року та №18485 від 08 грудня 2020 року, видатковою накладною №МП-0000033 від 16 грудня 2020 року) підтверджується факт продажу товарів позивачем його контрагентам: ТОВ «Кружік Україна», ТОВ «Клас і К» та ПП «Сантех-Буд».

До того ж, у ході судового розгляду цієї справи відповідачем, згідно змісту його відзиву, не заперечувався факт продажу позивачем товарів його контрагентам та, відповідно, сплату ними коштів за отримані товари.

Обґрунтовуючи законність прийнятих рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, відповідач посилався на ненадання позивачем транспортних та розрахункових документів на підтвердження фактів продажу, поставки (транспортування) іншими контрагентами товарів позивачу, які були реалізовані ним Товариству з обмеженою відповідальністю «Кружік Україна», Товариству з обмеженою відповідальністю «Клас і К», Приватному підприємству «Сантех-Буд».

Між тим, про необхідність подання позивачем документів, вказаних у відзиві, не зазначено ні у квитанціях про зупинення реєстрації спірних податкових накладних, ні в оскаржуваних рішеннях про відмову у реєстрації цих накладних.

Крім цього, податковим органом не надано належної оцінки документам, які надавались позивачем після зупинення реєстрації спірних податкових накладних, і не вказано об`єктивних причин неможливості прийняття на їх підставі рішення про реєстрацію спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У ході судового розгляду справи позивачем на підставі наданих письмових доказів доведено продаж товарів ТОВ «Кружік Україна», ТОВ «Клас і К» та ПП «Сантех-Буд» та здійснення указаними суб`єктами господарювання оплати за нього.

Враховуючи усе вищевикладене, перевіряючи оскаржувані рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області на відповідність їх критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про те, що вони прийняті не на підставі закону та є необґрунтованими.

Отже, позов у цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимог про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №62 від 25 листопада 2020 року, №63 від 03 грудня 2020 року, №64 від 03 грудня 2020 року, №65 від 08 грудня 2020 року датами їх фактичного надходження суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 19, пункту 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; -набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення). У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому що втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Обрана ж форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідачів. В даному випадку задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Державної податкової служби України здійснити реєстрацію спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у Комісії ГУ ДПС правових підстав для відмови у реєстрації спірних податкових накладних шляхом прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного прав позивача та гарантією того, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, будуть відновлені, є зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні у день подання їх на реєстрацію.

Таким чином, позовні вимоги у вказаній вище частині також підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Чернівецькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податків №12276 від 24 листопада 2020 року, то суд зазначає наступне.

Як зазначено у пункті 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком (пункт 26 Порядку № 1165).

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення. (абз.8 пункту 40 Порядку № 1165).

Матеріали засідання комісії контролюючого органу зберігаються десять років (пункт 43 Порядку № 1165).

У додатку 4 до Порядку № 1165 зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку

Так, комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №12276 від 24 листопада 2020 року про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку. Підстава: пункт 8 Критерії ризиковості платника податку: податкова інформація (заповнюється у разі відповідності пункту 8 критерії ризиковості платника податку) здійснення ризикових господарських операцій.

Разом з цим, у рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, форма якої визначена Додатком 4 до Порядку №1165, передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме:

- у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності

або

- з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від ..р. № -.

Крім цього, у формі рішення вказано про необхідність зазначення пункту критерію ризиковості платника податку, а у разі відповідності суб`єкта пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку необхідно також зазначити, яка саме інформація була підставою для висновків про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Однак в оскаржуваному рішенні №12276 від 24 листопада 2020 року відповідачем не вказано, на підставі чого було прийнято таке рішення, зокрема: відсутня позначка у колонках «у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності» або «з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від … р. №».

Також у рішенні №12276 від 24 листопада 2020 року відповідачем у рядку «Податкова інформація» не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції. Натомість контролюючим органом лише процитовано зміст п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків.

Тобто, не вказано у рішенні яка саме податкова інформація та які саме господарські операції, вчиненні позивачем, віднесено до ризикових та взяті до уваги при його прийнятті.

Отже, рішення №12276 від 24 листопада 2020 року не містить обґрунтувань підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку.

Стосовно посилань відповідача на те, що позивач протягом 2020 року здійснював реалізацію товару «Лиштва дверна», а факт придбання матеріалів для виготовлення такого товару згідно баз даних ДПС України протягом 2019-2020 років відсутній, на підтвердження чого в ході розгляду справи було надано витяг з протоколу №323 від 24 листопада 2020 року засідання комісії ГУ ДПС у Чернівецькій області, затвердженої наказом ГУ ДПС у Чернівецькій області від 13 жовтня 2020 року №507 «Про створення комісії», то такі, на переконання суду, є безпідставними, оскільки зі змісту оскаржуваного рішення №12276 від 24 листопада 2020 року не вбачається того, що саме обставини, наведені у протоколі, слугували прийняттю оскаржуваного рішення та були покладені в основу його прийняття.

До того ж, на підтвердження інформації, наведеної у вказаному протоколі, відповідачем не було надано відповідних належних доказів. Впродовж розгляду справи відповідач не надав жодного доказу, який би досліджувався в ході засідання комісії, і який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Крім цього, як свідчить зміст протоколу №323 від 24 листопада 2020 року, приймаючи рішення про віднесення платника податку до переліку ризикових, відповідач в основу оскаржуваного рішення поклав загальну інформацію про діяльність позивача та про його керівника, які жодним чином не обґрунтовують висновок про ризиковість позивача.

При цьому той факт, що ОСОБА_1 є посадовою особою в іншому підприємстві та перебуває у статусі фізичної особи-підприємця, про що вказано у протоколі №323 від 24 листопада 2020 року, судом також не може бути визнаним таким, що вказує на правомірність оскаржуваного рішення, оскільки така діяльність є відкритою, не заборонена чинним законодавством та санкціонована державою.

Отже, відповідачем як суб`єктом владних повноважень усупереч частині другій статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено обґрунтованості прийняття рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податків. А тому ухвалене Комісією Головного управління ДПС у Чернівецькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податків №12276 від 24 листопада 2020 року є протиправним і підлягає скасуванню.

Крім цього, вирішуючи спір у цій частині, суд звертає увагу на те, що пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Отже, процедура перевірки особи щодо її відповідності критеріям ризиковості платника податку ініціюється лише після подання таким платником податків для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації.

Право комісії регіонального рівня на розгляд питання про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку самостійно лише з підстав наявності податкової інформації Порядком №1165 не передбачено.

Проте у ході судового розгляду справи відповідачами не надано суду податкових накладних, складених та поданих позивачем, які аналізувались та перевірялись на предмет відповідності ознакам безумовної реєстрації, тобто тих, які мали передувати прийняттю оскаржуваного рішення від 24 листопада 2020 року №12276.

Таким чином, розгляд комісією регіонального рівня питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку всупереч передбаченому Порядком №1165 алгоритму свідчить про те, що контролюючий орган діяв не на підставі та не в межах, передбачених законом.

Як вбачається з обставин справи, рішення №12276 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податків було ухвалено 24 листопада 2020 року, тобто до подання позивачем спірних податкових накладних від №62 від 25 листопада 2020 року, №63 від 03 грудня 2020 року, №65 від 08 грудня 2020 року та №64 від 03 грудня 2020 року.

Отже, відповідачем Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області порушено порядок ухвалення рішення №12276 від 24 листопада 2020 року, що додатково дає підстави для визнання його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене у своїй сукупності, позов у вказаній частині також підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання Головне управління ДПС у Чернівецькій області виключити його з переліку платників податку на додану вартість, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, то така також підлягає задоволенню, оскільки, по суті, є похідною від попередньої вимоги.

Водночас суд враховує, що пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податків з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків.

З урахуванням встановлених обставин справи та висновків суду про те, що оскаржуване рішення №12276 від 24 листопада 2020 року про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку є протиправним та підлягає скасуванню, то, враховуючи повноваження суду при вирішенні справи, визначені статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головне управління ДПС у Чернівецькій області виключити його з переліку платників податку на додану вартість, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Зазначений спосіб захисту порушених прав платника податку відповідає правовій позиції Верховного Суду у даній категорії справ, що вбачається, зокрема, з його постанов від 05 січня 2021 року у справі №640/10988/20, від 05 січня 2021 року у справі №640/11321/20.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність письмових та електронних доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач довів обґрунтованість позову, а відповідачі як суб`єкти владних повноважень не довели правомірність оскаржуваних рішень. Відтак, позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання даного позову було сплачено судовий збір за п`ять вимог немайнового характеру у розмірі 11350,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1147 від 08 лютого 2021 року.

За указаних обставин, стягненню з відповідача Головного управління ДПС у Чернівецькій області, яким було прийнято оскаржувані рішення, на користь позивача підлягає 11350,00 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Підприємства з іноземними інвестиціями Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-Пласт Україна» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення регіональної комісії Головного управління ДПС у Чернівецькій області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2248622/32013986 від 18 грудня 2020 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення регіональної комісії Головного управління ДПС у Чернівецькій області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2305907/32012986 від 12 січня 2021 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення регіональної комісії Головного управління ДПС у Чернівецькій області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2305906/32013986 від 12 січня 2021 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення регіональної комісії Головного управління ДПС у Чернівецькій області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2333297/32013986 від 21 січня 2021 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрацію податкових накладних №62 від 25 листопада 2020 року, №63 від 03 грудня 2020 року, №64 від 03 грудня 2020 року та №65 від 08 грудня 2020 року днем подання їх на реєстрацію.

Визнати протиправним та скасувати рішення регіональної комісії Головного управління ДПС у Чернівецькій області про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №12276 від 24 листопада 2020 року.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Чернівецькій області виключити Підприємство з іноземними інвестиціями Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-Пласт Україна» з переліку платників податку на додану вартість, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області на користь Підприємства з іноземними інвестиціями Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-Пласт Україна» судовий збір у розмірі 11350 грн 00 коп., сплачений згідно платіжного доручення №1147 від 08 лютого 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 07 травня 2021 року.

Повне найменування учасників справи: позивач Підприємство з іноземними інвестиціями Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа-Пласт Україна» (59342, Чернівецька область, смт Лужани, вул. Першотравнева, 28-А, ), відповідачі Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану 200-А, м. Чернівці, 58013, ), Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ).

Суддя О.П. Лелюк