Справа № 932/9263/20(2а/200/815/20)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 932/9263/20 провадження №2а/200/815/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2020 року (суддя Кудрявцева Т.О.) у справі №932/9263/20 (провадження №2а/200/815/20) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ГАА №818333 від 26 липня 2020 року у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП та закрити провадження по справі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на необґрунтованість та неправомірність оскарженого рішення, оскільки винесене відповідачем за відсутності події та складу правопорушення, без наявності доказів вчинення такого. Також позивач вказував на порушення інспектором патрульної поліції процедури розгляду справи, а саме не роз`яснення позивачу його прав, передбачених ст.268 КУпАП. Крім цього зазначав, що спірна постанова містить недостовірну інформацію щодо місця реєстрації позивача, а ім`я особи, що склала дану постанову, фактично відсутнє.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено, а саме:

скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА №818333 від 26 липня 2020 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП;

провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції фактично виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності. З цих підстав суд дійшов висновку про необхідність скасування спірної постанови та закриття провадження у справі. На користь таких висновків, як вказав суд, свідчать і ті обставини, що позивач діяв у стані крайньої необхідності.

Не погодившись з рішенням суду, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на

порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Доводи скаржника фактично зводяться до того, що під час винесення оскаржуваного рішення поліцейський діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєння позивачем адміністративного правпорушення, обґрунтовано виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Відносно висновків суду першої інстанції про те, що відповідачем не було доведено факт вчинення правопорушення належними та допустимими доказами, заявник апеляційної скарги вказує на те, що обов`язок по доказуванню обставин покладається і на позивача, але жодних доказів цьому позивачем суду надано не було.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що постановою від 26 липня 2020 року серії ГАА № 818333 у справі про адміністративне правопорушення, інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульною поліції Предвічним О.Ю. накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. за скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.178 КУпАП , що виразилось у перебуванні позивача о 15 годині 30 хвилині 26 липня 2020 року на території лікарні ім. Мечнікова, тобто у громадському місці, у стані сп`яніння, чим порушено громадський порядок та «ображено» громадську мораль (а.с. 4). Особа позивача встановлено інспектором поліції із ІПС «АРМОР», тобто документи, що підтверджують особу позивача, ним не перевірялись.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.178 Кодексу України про адміністративні правопорушення поява в громадських містах у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, поява в громадських містах у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, створює об`єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.178 КУпАП.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.

Так, за приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано доказів скоєння позивачем правопорушення, обставини якого викладені в оскарженій постанові.

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що обов`язок по доказуванню покладається не лише на відповідача, а і на позивача, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст.77 КАС України (в редакції з 15.12.2017) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з огляду на предмет спору у цій справі, саме на відповідача покладено обов`язок довести правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Безпідставними суд апеляційної інстанції вважає і посилання заявника апеляційної скарги на те, що під час винесення оскаржуваного рішення поліцейський діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом, оскільки вказані доводи не можуть бути підставою для висновків щодо обґрунтованості оскарженого рішення, так як виконання поліцейським своїх обов`язків у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», не звільняє останнього обов`язку обґрунтувати належними доказами прийняті ним рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2020 року по справі №932/9263/20 (провадження №2а/200/815/20) без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 29.04.2021 р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк