Справа № 640/31510/20
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

за участю секретаря Кірієнко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Приватного виконавця виконавчого органу м. Києва ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарнї комісії приватних виконавців при міністерстві юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення (протокол № 45 від 20.11.2020), визнання протиправним та скасування наказу, за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 20.11.2020 року, оформлене протоколом №45, про задоволення подання Міністерства юстиції України та застосування до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 1 (один) місяць;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України (номер наказу невідомий) від (дата наказу невідома) про введення в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 20.11.2020, оформленого протоколом №45, про задоволення подання Міністерства юстиції України та застосування до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 1 (один) місяць.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 20.11.2020 року, оформлене протоколом №45, про задоволення подання Міністерства юстиції України та застосування до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 1 (один) місяць.

В решті позовних вимог - відмовлено

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Міністерством юстиції України подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апелянта обґрунтовані зокрема тим, що процедуру застосування дисциплінарного стягнення Міністерством юстиції України не порушено, оскільки позаплановою невиїзною перевіркою, проведеною на підставі скарги ОСОБА_2 , який діяв в інтересах ОСОБА_3 , встановлені численні порушення позивачем вимог Закону Україні "Про виконавче провадження", що свідчить про правомірність накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 1 (один) місяць.

Крім того, наголошено на тому, що позовна заява не підлягала судовому розгляду, позаяк відсутнє порушене право позивача, що підлягає судовому захисту, адже рішення Комісії не введене в дію наказом, не несе для приватного виконавця жодних наслідків та не може вплинути на його права, обов`язки чи законні інтереси.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Представник Дисциплінарної комісії приватних виконавців при міністерстві юстиції України, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без представника Дисциплінарнї комісії приватних виконавців при міністерстві юстиції України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки відповідач у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 перебуває зведене виконавче провадження №58365619, до складу якого входять наступні виконавчі провадження: №58365324, №58365604, №61493933, №61876187, №61876669.

Згідно з відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень судом встановлено, що у вказаних виконавчих провадженнях стягувачем є ОСОБА_4 , а боржником - ОСОБА_3 .

11.08.2020 року до Офісу протидії рейдерству Міністерства юстиції України звернувся боржник у виконавчому провадженні №58365324 ОСОБА_3 (далі також - скаржник) в особі свого представника ОСОБА_2 із скаргою на дії приватного виконавця ОСОБА_1 (далі також - скарга), в якій просить, зокрема:

- (пункт 2) здійснити позапланову перевірку діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог чинного законодавства України під час: відкриття виконавчого провадження №58365324 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 275 000,00 доларів США та 125 000,00 євро на підставі виконавчого листа №765/3548/16-ц від 08.02.2019 року, виданого Оболонським районним судом міста Києва; здійснення опису Об`єктів нерухомості, що були предметом лоту 429592; забезпечення оцінки Об`єктів нерухомості, що були предметом лоту 429592; формування лоту 429592 та змішування Об`єктів нерухомості 429592; ознайомлення ОСОБА_3 з матеріалами виконавчого провадження 58365324; співмірності розміру стягнення за виконавчим документом на підставі виконавчого листа №765/3548/16-ц від 08.02.2019 року, виданого Оболонським районним судом міста Києва; здійснення опису Об`єктів нерухомості, що були предметом лоту 429592;

- (пункт 4) винести вмотивоване подання про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

На підставі скарги відповідно до статті 34 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", пунктів 19, 26 розділу ІІІ Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 року №3284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 року за №1195/32647, Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 щодо здійснення виконавчого провадження №58365324.

На вимогу в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 надані пояснення від 27.08.2020 року щодо проведення позапланової невиїзної перевірки про факти, викладені у скарзі Запорожцева В.В. в інтересах ОСОБА_3 з приводу порушення, на думку скаржника, норм чинного законодавства в ході виконання виконавчого провадження №58365324.

Згідно з Довідкою від 22.09.2020 року за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 , складену заступником начальника Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 щодо здійснення виконавчого провадження №58365324, яку проведено на підставі скарги Запорожцева В.В., який діє в інтересах ОСОБА_3 , від 10.08.2020 року, в межах цієї скарги виявлено порушення вимог частини другої статті 18, статті 50, частини третьої статті 61 Закону України "Про виконавче провадження", абзацу 15 пункту 1 розділу І, абзацу 9 та 12 пункту 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна.

Керуючись частиною сьомою статті 34, пунктом 4 частини другої статті 38 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", 03.11.2020 року Міністерством юстиції України направлено Дисциплінарній комісії приватних виконавців Подання (вих.32236-33-20 від 03.11.2020 року) про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 (посвідчення від 26.06.2017 року №0086).

Згідно з витягом з Протоколу №45 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 20.11.2020 року, на порядку денному розглянуто подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, в межах розгляду якого вирішено: відхилити клопотання приватного виконавця ОСОБА_1 про відкладення розгляду подання Міністерства юстиції України про притягнення його до дисциплінарної відповідальності до набрання законної сили судовим рішенням; задоволено Подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувати до нього дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на 1 місяць.

Відповідно до пункту 28 Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців до Протоколу долучено Окрему думку члена Дисциплінарної комісії приватних виконавців ОСОБА_5 , відповідно до змісту якого, останній вважає, що Дисциплінарною комісією приватних виконавців мало бути прийнято рішення щодо відхилення Подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності як необґрунтованого та такого, що підготовлено в порушення вимог Конституції України та законів України.

Вважаючи рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, оформлене протоколом №45 від 20.11.2020 року та його наслідки щодо прийняття Міністерством юстиції України наказу про зупинення діяльності приватного виконавця строком на 1 місяць протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в межах спірних правовідносин відсутні підстави вважати встановленими та доведеними Дисциплінарною комісією приватних виконавців факти порушення позивачем вимог щодо здійснення діяльності приватного виконавця з дотриманням принципу законності та щодо здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 02.06.2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №1404), Законом України від 02.06.2016 року № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №1403), Положенням про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.11.2017 року № 3791/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2017 року за № 1442/31310 (із змінами) (далі також - Положення), Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом від 29.09.2016 року № 2831/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за № 1301/29431 (із змінами).

Згідно з частиною першою статті 34 Закону №1403 контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Пунктом 2 частини третьої статті 34 Закону №1403 передбачено, що позапланові перевірки проводяться на підставі письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця.

Частинами четвертою - сьомою статті 34 Закону №1403 під час проведення позапланових перевірок з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до частин першої, пункту 4 частини другої статті 38 Закону №1403 підставою для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком приватного виконавця є невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Порядок проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 року № 3284/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 22.10.2018 року за № 1195/32647 (далі також - Порядок проведення перевірок).

Згідно з пунктом 4 розділу І Порядку проведення перевірок, перевірки діяльності приватного виконавця здійснюються шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Пунктом 4 статті 38 Закону № 1403 встановлено, що підставою для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком приватного виконавця є, зокрема, невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків.

Діяльність Дисциплінарної комісії приватних виконавців врегульована приписами Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 листопада 2017 року № 3791/5.

Згідно з пунктом 3 Положення, основними завданнями Дисциплінарної комісії є: розгляд питань про притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків; прийняття рішень про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарна комісія відповідно до покладених на неї завдань: розглядає подання Мін`юсту, Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; у разі надходження скарг на діяльність приватних виконавців направляє їх на перевірку Мін`юсту чи Раді приватних виконавців України; приймає рішення на підставі подання Мін`юсту чи Ради приватних виконавців України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення (пункт 4 Положення).

Рішення Дисциплінарної комісії оформлюється протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії протягом двох робочих днів після засідання Дисциплінарної комісії (пункт 16 Положення).

Розгляд подання Мін`юсту чи Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності на засіданні Дисциплінарної комісії починається із заслуховування доповіді члена Дисциплінарної комісії, який попередньо за дорученням голови Дисциплінарної комісії вивчав таке подання, після чого заслуховуються присутні на засіданні члени Дисциплінарної комісії, приватний виконавець та інші запрошені на засідання особи, а також вивчаються та аналізуються необхідні документи (пункт 25 Положення).

За результатами розгляду подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності Дисциплінарна комісія приймає рішення про: задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, передбаченого частиною першою статті 41 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; відхилення подання та направлення матеріалів для повторної перевірки діяльності приватного виконавця; відхилення подання та відмову в застосуванні до приватного виконавця дисциплінарного стягнення (пункт 26 Положення).

У разі якщо Дисциплінарною комісією прийнято рішення про задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року (пункт 27 Положення).

Рішення Дисциплінарної комісії про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Мін`юсту (пункт 29 Положення).

Суд першої інстанції вірно вказав, що підстава дисциплінарної відповідальності повинна бути чіткою і відповідати принципу правової визначеності.

Розглядаючи питання притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, Дисциплінарна комісія має у відповідності до частини другої статті 38 Закону №1403 встановити наявність обов`язкових елементів для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, а саме - порушення приватним виконавцем положень закону, його вину, наявність негативних наслідків в результаті дій приватного виконавця та причинний зв`язок між цими діями, вчиненими в процесі виконання рішення суду і негативними наслідками.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача є неналежне виконання своїх обов`язків, що виявлено в ході проведеної позапланової невиїзної перевірки, призначеної у зв`язку із надходженням скарги боржника у виконавчому провадженні, які в подальшому стали підставою внесення відповідного Подання Міністерства юстиції України та розгляду його Дисциплінарною комісією приватних виконавців.

Із змісту Подання Міністерства юстиції України висновується, що за результатами позапланової невиїзної перевірки приватного виконавця ОСОБА_1 встановлено порушення останнім під час здійснення виконавчого провадження №58365324 вимог:

- пункту 2 частини першої статті 4 Закону №1403 щодо здійснення діяльності приватного виконавця з дотриманням принципу законності;

- пункту 3 частини першої статті 2 Закону №1404 щодо здійснення виконавчого провадження з дотриманням засад законності;

- частини другої статті 18 Закону №1404 щодо здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

- статті 50 Закону №1404 щодо черговості звернення стягнення на нерухоме майно боржника;

- частини третьої статті 61 Закону №1404 щодо визначення початкової ціни продажу нерухомого майна;

- абзацу 15 пункту 1 розділу І Порядку реалізації арештованого майна, яке підлягає продажу;

- абзацу 9 пункту 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна щодо зазначення в заявці на реалізацію майна відомостей про майно;

- абзацу 12 пункту 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна щодо зазначення в заявці на реалізацію майна відомостей про чинні обтяження майна.

Так, за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 встановлено, що на виконанні у приватного виконавця перебуває зведене виконавче провадження № 58365619, до складу якого входять наступні виконавчі провадження:№ 58365324, 58365604, 61493933, 61876187,61876669.

02.03.2020 року приватним виконавцем винесені дві постанови, якими описано та арештовано майно боржника.

Перевіркою встановлено, що 20.03.2020 року та 25.03.2020 року приватним виконавцем винесені постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для оцінки описаного та арештованого нерухомого майна. В подальшому, 21.04.2020 року приватним виконавцем до державного підприємства "СЕТАМ" направлено заявку на реалізацію арештованого майна.

Згідно з цією заявкою на реалізацію передано майно, яке складається з шести об`єктів нерухомого майна, а саме: 1/2 частина нежитлового приміщення, група приміщень № 5, 5а, 56 (спортивний комплекс з кафе та офісними приміщеннями), загальна площа (кв.м.): 1014.1, адреса: м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 12-Г, приміщення 5, 5а, 56; 1/2 частина нежитлового приміщення, нежиле приміщення першого поверху (блок №3), загальна площа (кв.м): 117.9, адреса: м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 16-Б; 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м.): 65.5, адреса: АДРЕСА_2 ; Ѕ частини нежитлового приміщення, нежитлові приміщення №3, літера А, корпус 4, секція 5-6 (1 поверх), загальна площа (кв.м): 81.4, адреса: м. Київ, вулиця Тимошенка Маршала, будинок 29, корп. 4, приміщення 3; 1/2 частина нежилих приміщень з №1 по №5 (групи приміщень №65), з № 1 по № 16 (групи приміщень № 66), (в літ. А), загальна площа (кв.м): 267, адреса: м. Київ, Оболонська набережна, будинок 3, корп. 2; Ѕ частина нежилого приміщення з №1 по №16 (групи приміщень №78) (в літ. "А"), загальна площа (кв.м): 257.2, адреса: м. Київ, Оболонська набережна, будинок 3, корп. 3, приміщення 78.

Зокрема, в заявці на реалізацію приватним виконавцем зазначено, що початкова ціна майна, що виставляється на електронні торги, становить 49 662 090,00 грн. (загальна вартість об`єктів нерухомого майна).

Згідно з відомостями, що містяться на офіційному веб-сайті державного підприємства "СЕТАМ" встановлено, що інформація про продаж зазначених об`єктів нерухомого майна боржника на електронних торгах опублікована 22.04.2020 року одним лотом № 418157.

Перевіркою встановлено, що електронні торги з продажу майна боржника за лотом №418157 не відбулись у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, про що складено відповідний протокол від 22.05.2020 року № 481075.

Другі електронні торги за лотом №423709 не відбулись у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, про що складено протокол від 25.06.2020 року №486694.

Треті електронні торги за лотом №429592 не відбулись у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, про що складено протокол від 27.07.2020 року №492817.

Таким чином, згідно з висновками позапланової невиїзної перевірки, зазначивши в заявці на реалізацію арештованого майна від 21.04.2020 року, що майном, яке підлягає реалізації, є шість об`єктів нерухомого майна, та визначивши початкову вартість цього майна як загальну вартість цих об`єктів, приватним виконавцем ОСОБА_1 порушено вимоги частини другої статті 18, статті 50, частини третьої статті 61 Закону №1404 та абзацу 15 пункту 1 розділу І Порядку реалізації арештованого майна.

Порушення вимог абзаців 9, 12 пункту 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна встановлено перевіркою з дослідження заявки приватного виконавця на реалізацію арештованого майна, відповідно до змісту якої, в описі 1/2 частини квартири, яка передана на реалізацію, відсутня інформація щодо кількості поверхів будинку, поверху, на якому розташована квартира та кількості кімнат із зазначенням площі кожної кімнати. Також у цій заявці відсутні відомості про чинні обтяження майна.

Отже, предметом скарги та позапланової невиїзної перевірки були законність дії та рішень приватного виконавця під час виконання судового рішення на підставі виконавчого листа №756/3548/16-ц в межах виконавчого провадження №58365324.

В свою чергу, із змісту норм законодавства України, якими регламентовано діяльність Дисциплінарної комісії, остання в кожному конкретному випадку повинна надати належну правову оцінку виявленому порушенню, які наслідки таких порушень, та, чи є допущені порушення достатньою підставою для дисциплінарної відповідальності.

Згідно з абзацом 1 пункту 25 Положення розгляд подання Мін`юсту чи Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності на засіданні Дисциплінарної комісії починається із заслуховування доповіді члена Дисциплінарної комісії, який попередньо за дорученням голови Дисциплінарної комісії вивчав таке подання, після чого заслуховуються присутні на засіданні члени Дисциплінарної комісії, приватний виконавець та інші запрошені на засідання особи, а також вивчаються та аналізуються необхідні документи.

Так, з матеріалів справи можливо встановити, що приватний виконавець ОСОБА_1 06.11.2020 року звернувся до Дисциплінарного уповноваженого Овчаренко Олени Миколаївни з заявою, в якій просив вивчити матеріали за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу м. Києва від 22.09.2020 pоку, та провести їх правовий аналіз, а також по результатах вивчення матеріалів та їх аналізу, надати письмовий висновок щодо наявності або відсутності в діях приватного виконавця ознак дисциплінарного проступку для представлення його до Дисциплінарної комісії приватних виконавців.

За результатами дослідження Подання Міністерства юстиції України та пояснень приватного виконавця від 27.08.2020 року, 09.11.2020 року Дисциплінарним уповноваженим Овчаренко Оленою Миколаївною складено висновок дисциплінарного уповноваженого №27/2020, відповідно до якого визначені в частині другій статті 38 Закону №1403 ознаки дисциплінарного проступку в діях приватного виконавця ОСОБА_1 під час здійснення зведеного виконавчого провадження №58365619 відсутні.

Вказаний висновок Дисциплінарного уповноваженого від 09.11.2020 року приватним виконавцем направлено Дисциплінарній комісії приватних виконавців, водночас, відповідно до змісту Протоколу засідання №45 від 20.11.2020 року, висновок комісією до уваги не взято.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з протоколу Дисциплінарної комісії № 45 від 20.11.2020 року, вбачається, що розглядаючи подання Міністерства юстиції України про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 Дисциплінарна комісія приватних виконавців обмежилася лише перерахуванням порушень, виявлених під час перевірки, водночас не зазначивши, які враховано комісією, а які не враховано під час прийняття оспорюваного рішення.

Із змісту вказаного протоколу встановлено що секретарем комісії ОСОБА_7 у виступі зазначено, що об`єднання шести об`єктів нерухомого майна боржника, які мають різну адресу, в один лот та визначення стартової ціни цього майна як загальну вартість цих об`єктів вплинуло на повноту задоволення вимог виконавчих документів, дотримання законності, справедливості, рівноваги прав сторін під час здійснення виконавчого провадження. Відтак, на переконання відповідачів, своїми діями приватний виконавець порушив вимоги частини другої статті 18, статті 50, частини третьої статті 61 Закону та абзацу п`ятнадцятого пункту 14 розділу І Порядку реалізації. Наголосила, що подання Міністерства юстиції про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованим, оскільки приватним виконавцем вчинялися виконавчі дії по зведеному виконавчому провадженню № 58365619 з порушенням законодавства, що призвело до знецінення майна та передачі нереалізованого майна стягувачу в рахунок погашення боргу за ціною меншою на 14 898 627,00 грн. мільйонів гривень, що, в свою чергу, свідчить про наявність у приватного виконавця спрямованого умислу на вчинення протиправних дій, внаслідок чого порушено права та законні інтереси учасників виконавчого провадження.".

Разом з тим, секретарем Дисциплінарної комісії приватних виконавців ОСОБА_7 не вказано, якими належними та допустимими доказами підтверджується прямий умисел на вчинення протиправних дій на виконання рішення суду, враховуючи зміст пояснень позивача, наданих Дисциплінарній комісії приватних виконавців під час засідання.

Так, відповідно до змісту протоколу Дисциплінарної комісії № 45 від 20.11.2020 року приватним виконавцем ОСОБА_1 повідомлено, що шляхом моніторингу інформації щодо лотів на веб-сайті державного підприємства "СЕТАМ", ним встановлено наявність лотів з різними об`єктами нерухомого майна, які мають відмінні адреси та які також підлягали реалізації, частина з яких була реалізована, з огляду на що, дійшов висновку, що направлення на реалізацію декількох об`єктів майна боржника одним лотом не є порушенням вимог законодавства.

Зокрема, позивачем до матеріалів справи та до письмових пояснень, наданих Дисциплінарній комісії, долучено копію листа ДП "СЕТАМ" від 10.11.2020 року №3283/19440-12-20/15, згідно з яким приватному виконавцю ОСОБА_1 повідомлено, що розміщення в Системі електронних торгів лота №418157, в межах якого згруповано декілька об`єктів, не суперечить чинному законодавству з реалізації арештованого майна, що спростовує твердження секретаря Дисциплінарної комісії приватних виконавців ОСОБА_7 .

Відповідно до абзацу 11 пункту 1 розділу І Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом від 29.09.2016 року № 2831/5, (далі - Порядок), лот - одиниця арештованого майна, що виставляється для продажу на електронних торгах або торгах за фіксованою ціною.

Поряд з наведеним, колегія суддів при розгляді апеляційної скарги звертає увагу на те,що вказані положення заборони щодо об`єднання кількох об`єктів майна в один лот не містить, в той час як лише вказує на обов`язок передачі на реалізацію описаного та арештованого майна з дотриманням вимог, встановлених цим Порядком. Імперативних приписів щодо заборони об`єднання кількох об`єктів майна під час реалізації в один лот не містить і Закон №1404.

Так, згідно абзацу 23 пункту першого розділу І Порядку реалізації арештованого майна, стартова ціна лота - початкова ціна продажу лота, яка дорівнює вартості майна, визначеній відповідно до законодавства, що виставляється на електронних торгах (торгах за фіксованою ціною).

Відповідно до пункту першого розділу II Порядку реалізації арештованого майна, реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна.

Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

Відповідачами, в свою чергу, не спростовано, що приватним виконавцем ОСОБА_1 визначено вартість майна шляхом залучення до участі у виконавчому провадження суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, яким визначено вартість шести об`єктів нерухомого майна, про що сторонам виконавчого провадження направлено повідомлення.

Матеріали справи доказів оскарження сторонами виконавчого провадження результатів визначення вартості описаного майна не містять.

Відтак, приватним виконавцем ОСОБА_1 здійснено просте арифметичне додавання вартості описаного майна боржника, що не призвело ні до зменшення ні до збільшення вартості, відповідно виходячи із вищевказаного дії приватного виконавця вчинені у відповідності до вимог Закону, що на переконання колегії суддів, свідчить про відсутність підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності.

В частині тверджень апелянта стосовно порушення позивачем порядку заповнення заявки щодо передання майна на реалізацію, колегія суддів враховує наступне.

У поданні Міністерства юстиції України про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності зазначено, що перевіркою заявки приватного виконавця на реалізацію арештованого майна встановлено, в описі 1/2 частини квартири, яку передано на реалізацію, відсутня інформація щодо кількості поверхів будинку, поверху, на якому розташована квартира та кількість кімнат із зазначенням площі кожної кімнати, чим порушено вимоги абзацу дев`ятого пункту 2 розділу ІІ Порядку. Також зазначено, що в заявці на реалізацію арештованого майна відсутні відомості про чинні обтяження майна.

В той же час, відповідно до абзаців 3-5 розділу II Порядку, приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно- програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу II цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Доказів повернення організатором приватному виконавцю ОСОБА_1 заявки на реалізацію арештованого майна відповідачами не надано ні суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції, що спростовує твердження відповідачів, викладені в поданні Міністерства юстиції та у протоколі Дисциплінарної комісії приватних виконавців у від 20.11.2020 року №45.

Згідно з ч. 7 ст. 34 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", у разі виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Отже, для прийняття рішення про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, відповідно до цього Закону, підставою для якого є наявність у діях приватного виконавця складу дисциплінарного, Дисциплінарна комісія приватних виконавців має ретельно дослідити всі обставини справи, тобто, встановити факт порушення останнім законодавства, що в свою чергу і є мотивом для прийняття рішення про зупинення діяльності приватного виконавця.

Аналогічні правила закріплені і в пункті 27 Положення, за змістом якого у разі якщо Дисциплінарною комісією прийнято рішення про задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який вказав на безпідставність тверджень відповідачів щодо порушення позивачем вимог Закону №1403 та Порядку реалізації арештованого майна, позаяк матеріалами справи не підтверджуються зазначені обставини.

Вказане, в свою чергу, свідчить про неправомірність оскаржуваного рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, яке оформлено протоколом № 45 від 20.11.2021.

В частині тверджень апелянта щодо відсутності порушеного права позивача в межах спірних правовідносин, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктами 29, 30 Положення передбачено, що рішення Дисциплінарної комісії про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Мін`юсту. Дата видання наказу Мін`юсту є датою застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2020 року справі №640/29979/20 зупинено дію рішення Комісії від 20.11.2020 року, оформленого протоколом № 45, в частині притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності до прийняття судом рішення у справі за позовом; заборонено Міністерству до набрання законної сили рішення по суті спору вносити до Єдиного реєстру приватних виконавців України запису про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 на підставі рішення Комісії від 20.11.2020 року, оформленого протоколом № 45.

Доводи Міністерства юстиції України щодо неможливості оскарження рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, яке не введено в силу наказом Міністерства юстиції України, спростовуються наступним.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Право на судовий захист, передбачене ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України й гарантоване Конституцією України, не може бути протиправно обмежено й захищається численними рішеннями Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників. Наприклад, у п. 75 рішення від 05.04.2005 у справі «Афанасьев проти України» (заява №38722/02) ЄСПЛ зазначає, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9).

Адміністративна юстиція за своєю правовою природою є сферою судочинства, яке спрямоване на всебічний захист прав і свобод особи від непропорційних та свавільних дій органів влади. Предметом оскарження до суду, згідно із приписами ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, є рішення та дії суб`єктів владних повноважень.

До того ж, відповідно до п. 7 ч. 1 ст, 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Міністерство юстиції України не наділено дискреційними повноваженнями щодо видання наказу про застосування дисциплінарного стягнення до приватного виконавця. Вчинення цієї дії є обов`язком Міністерства. Таким чином, видання наказу про застосування дисциплінарного стягнення до приватного виконавця є етапом юридичного оформлення дисциплінарної відповідальності приватного виконавця, адже саме рішення про застосування дисциплінарного стягнення ухвалюється Дисциплінарною комісією приватних виконавців на її засіданні в порядку, визначеному законодавством.

Крім того, саме під час визначення комісією виду дисциплінарного стягнення враховуються вище перелічені факти, а не при застосуванні такого стягнення, що вказує на можливість оскарження рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців за наслідком розгляду питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій та були враховані судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного виконавця виконавчого органу м. Києва ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарнї комісії приватних виконавців при міністерстві юстиції України, про визнання протиправним та скасування рішення (протокол № 45 від 20.11.2020), визнання протиправним та скасування наказу - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 05.05.2021