Справа № 540/738/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2021-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/738/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі-відповідач, ГУПФУ в Херсонській області, Управління), в якому просить:

визнати незаконною відмову відповідача у переведенні позивача з пенсії по інвалідності (в розмірі пенсії по віком), яка призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", - на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та здійснення відповідного перерахунку пенсії;

- зобов`язати ГУПФУ в Херсонській області перевести позивача з пенсії по інвалідності (в розмірі пенсії за віком), призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", - на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та здійснити відповідний перерахунок пенсії з дня подачі заяви, тобто станом на 28.08.2020р.

Ухвалою від 05.03.2021р. відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідача зобов`язано надати докази (засвідчену належним чином копію пенсійної справи позивача).

Управлінням 24.03.2021р. подано відзив із витребованими доказами.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до таких висновків.

Позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та з 16.02.2015р. отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка призначена протоколом №457 від 02.03.2015р.

За даними трудової книжки НОМЕР_1 (з вкладишем) позивач працювала, зокрема, на таких посадах:

з 04.04.1984р. по 02.07.1990р. - на посаді старшого ревізора-інспектора по фінансуванню сільського господарства, по фінансуванню агропрома, головним податковим ревізор-інспектором-начальником податкової інспекції Каховського районного фінансового відділу;

з 07.06.1990р. на посаді начальника Державної податкової інспекції по Каховському району;

з 02.12.1996р. по 16.02.1998р. - на посаді голови Каховської державної податкової адміністрації;

з 17.02.1998р. - на посаді начальника Каховської об`єднаної державної податкової інспекції Херсонської області;

з 12.02.2003р. - на посаді начальника Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області;

з 22.12.2003р. на посаді начальника Новокаховської об`єднаної державної податкової інспекції у Херсонській області;

з 14.06.2005р. по 16.06.2010р. - на посаді начальника державної податкової інспекції у Бериславському районі Херсонської області;

з 18.06.2010р. по 25.03.2011р. - на посаді заступника голови Каховської районної державної адміністрації;

з 28.03.2011р. по 28.03.2014р. - на посаді голови Каланчацької районної державної адміністрації.

Позивач 05.05.1994р. прийняла Присягу державного службовця, 02.10.1992р. їй присвоєно спеціальне звання "Радник податкової служби ІІ рангу", 27.11.2001р. присвоєно спеціальне звання "Радник податкової служби І рангу", 18.06.2010р. позивачу присвоєно 9 ранг, а 28.03.2011р. - 5 ранг державного службовця.

Позивач звернулась 28.08.2020р. до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з переходом з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Ця заява була зареєстрована за №2306.

Рішенням відділу з питань перерахунків пенсій №5 Управління застосування пенсійного законодавства ГУПФУ в Херсонській області "Про розгляд заяви на перерахунок пенсії гр. ОСОБА_1 від 28.08.2020 №2306" від 02.09.2020р. №7740/03-16 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з переходом на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Рішення фактично мотивовано тим, що для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у позивача має бути не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, але оскільки періоди її роботи на таких посадах сукупно складають лише 10 років і 08 днів, то у позивача відсутнє право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Із змісту цього ж рішення видно, що відповідач зарахував до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", періоди роботи позивача з 04.04.1984р. по 02.07.1990р. на посаді старшого ревізора-інспектора по фінансуванню сільського господарства, по фінансуванню агропрома, головним податковим ревізор-інспектором-начальником податкової інспекції Каховського районного фінансового відділу (06 років 02 місяці 29 днів); з 18.06.2010р. по 25.03.2011р. - на посаді заступника голови Каховської районної державної адміністрації ( 09 місяців 08 днів); з 28.03.2011р. по 28.03.2014р. - на посаді голови Каланчацької районної державної адміністрації (03 роки 00 місяців 01 день).

При цьому відповідач не зарахував до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, періоди роботи позивача з 07.06.1990р. по 16.06.2010р. на посадах начальника Державної податкової інспекції по Каховському району, начальника Каховської державної податкової адміністрації, начальника Каховської об`єднаної державної податкової інспекції Херсонської області, начальника Новокаховської об`єднаної державної податкової інспекції у Херсонській області, начальника державної податкової інспекції у Бериславському районі Херсонської області, оскільки посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання і відповідно ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби згідно із пунктом 17 частини 3 статті 3 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VIII.

Не погоджуючись із цим рішенням та уважаючи, що вона повністю відповідає установленим пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VIII і статтею 37 Закону України від 16.12.1993р. № 3723-XII "Про державну службу" умовам для призначення пенсії за віком як державному службовцю, позивач звернулась до суду.

На обґрунтування таких доводів вказує, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до Закону України від 16.12.1993р. № 3723-XII "Про державну службу". З урахуванням визнаного відповідачем стажу роботи загальний стаж її роботи на посадах, віднесених до посад державних службовців, становить більше 30 років, що дає їй право переведення на пенсію згідно вимог Закону України "Про державну службу", але відповідачем цього враховано не було.

Відповідач у відзиві позов не визнає та зазначає про відсутність підстав для переходу позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу".

Вказує, що питання призначення пенсій державним службовцям регламентовано Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016р. та постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016р. № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб".

Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону для осіб, які на день набрання чинності цим законом мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України від 16.12.1993р. № 3723-XII "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 зазначеного Закону в порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.

Статтею 25 Закону України від 16.12.1993р. № 3723-XII "Про державну службу" визначено сім категорій посад державної служби, а також посади, які належать до кожної із цих категорій, та установлено, що віднесення посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

При цьому статтею 3 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VIII передбачено, що його дія не поширюється, зокрема, на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.1997р. №503-р "Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців", віднесено до відповідних категорій посад державних службовців, посади працівників державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і державних податкових інспекцій у районах, містах, районах у містах, але тільки тих, які не мали спеціальних звань.

Віднесення посадових осіб органів державної податкової служби, контролюючих органів до державних службовців відбулось 11.08.2013р. в силу унесених до Податкового кодексу України змін Законом України від 04.07. 2013р. № 404-V1I "Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи".

Позивач у період роботи в органах державної податкової служби мала спеціальне звання "Радник податкової служби", а на момент набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VIII не займала посади державного службовця.

До стажу роботи на посадах, що віднесені до відповідних категорій посад державних службовців, що зараховуються до стажу державної служби, позивачу можна зарахувати лише періоди: з 04.04.1984р. по 02.07.1990р. - на посаді старшого ревізора-інспектора, головного податкового ревізора-інспектора - начальника податкової інспекції Каховського районного фінансового відділу (6 років 2 місяці 29 днів); з 18.06.2010р. по 25.03.2011р. - на посаді заступника голови Каховської районної державної адміністрації ( 9 місяців 8 днів); з 28.03.2011р. по 28.03.2014р. - на посаді голови Каланчацької районної державної адміністрації (3 роки 1 день), а всього 10 років 08 днів, що недостатньо для переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, згідно Закону України "Про державну службу".

Також вказує, що предметом спору в даній справі є наявність чи відсутність у позивача права на призначення/переведення пенсії, що відноситься виключно до компетенції органу Пенсійного фонду України. Зобов`язання Управління перевести позивача з одного виду пенсії на інший, є формою втручання в дискреційні повноваження Управління та виходять за межі завдань адміністративного судочинства і компетенції адміністративного суду, який не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції іншого органу державної влади.

У підсумку просить відмовити у задоволенні позову.

При вирішенні цього спору суд виходить з того, що визначальним у даному випадку є питання, чи зараховується період проходження служби в податкових органах особи, якій присвоєно спеціальне звання, до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993р. № 3723-XII "Про державну службу".

Відповідь на це питання неодноразово надавали Верховний Суд України у постанові від 08 жовтня 2013 року у справі №21-275а13 та Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19 червня 2018 року у справі №465/7218/16-а, від 03 липня 2018 року у справі №586/965/16-а, від 13 грудня 2018 року у справі №539/1855/17, від 18 березня 2021 року у справі № 500/5183/17.

У цих постановах Верховний Суд сформулював правові висновки про те, що аналіз положень статті 37 Закону України від 16.12.1993р. № 3723-XII "Про державну службу", Закону України від 04.12.1990р. №509-XII "Про державну податкову службу в Україні" з урахуванням також Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VIII, дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Згідно із статтею 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VIII (далі - Закон №889-VIII) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 01.05.2016р. втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 28.12.1993р. №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

У свою чергу, стаття 37 Закону України "Про державну службу" від 28.12.1993р. №3723-XII (далі - Закон №3723-ХІІ) визначала окремий порядок пенсійного забезпечення державних службовців.

Виходячи з наведеного, із набранням чинності Законом України №889-VIII державні службовці втратили право на призначення спеціальних пенсії та отримали право на призначення пенсій на загальних підставах, тобто відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, передбачено виключення для тих осіб, які станом на 01.05.2016р. мають не менш як 20 років стажу на посадах державної служби, незалежно від того, чи займали такі особи станом на 01.05.2016р. посади державної служби. Для такої категорії осіб збережено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок (страхові внески).

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016р. певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону №3723 передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Отже, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723 після 01.05.2016р. є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 цього Закону №3723 і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

При цьому пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII установлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Спірним у цій справі є період роботи позивача з 07.06.1990р. по 16.06.2010р. на посадах начальника Державної податкової інспекції по Каховському району, начальника Каховської державної податкової адміністрації, начальника Каховської об`єднаної державної податкової інспекції Херсонської області, начальника Новокаховської об`єднаної державної податкової інспекції у Херсонській області, начальника державної податкової інспекції у Бериславському районі Херсонської області.

У вказаному періоді правовий статус посадових осіб державної податкової служби визначався, зокрема, чинним на той час Законом України від 04.12.1990р. №509-XII "Про державну податкову службу в Україні" (далі - Закон №509-XII).

При цьому Закон №509-XII у статтях 2, 4, 6 визначав, що до системи органів державної податкової служби належать: Державна податкова адміністрація України, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах, районах у містах, а у складі органів державної податкової служби знаходяться відповідні спеціальні підрозділи по боротьбі з податковими правопорушеннями - податкова міліція. Державна податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади, якій підпорядковуються Державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, а їм, в свою чергу - Державні податкові інспекції у районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції. Видатки на утримання органів державної податкової служби визначались Кабінетом Міністрів України і фінансувались з державного бюджету.

Статтею ж 15 цього закону були встановлені вимоги до посадових осіб органу державної податкової служби та умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються із вимогами статей 5, 12 Закону України від 16.12.1993р. № 3723-XII "Про державну службу" щодо обмежень, пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Слід також відзначити, що статтями 19 -27 Закону №509-XII установлювалось окреме правове регламентування статусу осіб начальницького складу податкової міліції як спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби. Так, громадяни України, які вперше зараховувались на службу до податкової міліції, складали присягу, відмінну від Присяги державного службовця, а службу вони проходили у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ та їм присвоювались спеціальні звання, аналогічні званням осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.

Суд звертає увагу, що Законом №509-XII не було урегульовано питання пенсійного забезпечення посадових осіб державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, як і не регулювався порядок проходження ними служби, на відміну від осіб, які проходили службу в податковій міліції.

У той же час, у спірному періоді загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, визначав Закон України від 16.12.1993р. № 3723-XII "Про державну службу".

Відповідно до статті 1 цього Закону державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону №3723-ХІІ регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.

Із наведеної норми вбачається, що правове становище державних службовців, які працюють в апараті інших органів, може регулюватися іншими спеціальними законами. При цьому Закон № 3723-ХІІ застосовується до таких службовців в частині, яка не врегульована спеціальним законом.

Таким чином, оскільки Законом № 509-XII не врегульовано питання пенсійного забезпечення посадових осіб державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, тому при вирішенні таких питань підлягають застосуванню положення Закону №3723-ХІІ, зокрема стаття 37, за правилами якої на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Абзацами 2 та 3 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 (який був чинний на час проходження служби позивача в органах державної податкової служби), було передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової та контрольно-ревізійної служби, а також на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Також суд звертає увагу на те, що Законом України від 05.07.2012р. №5083-VI "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" було доповнено Податковий кодекс України розділом XVIII-1 "Посадові особи контролюючих органів та їх правовий і соціальний захист".

Законом України від 04.07.2013р. №404-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи" розділ XVIII-1 Податкового кодексу України викладено в новій редакції.

Відповідно до пункту 342.4 статті 342 розділу XVIII-1 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Статтею 344 розділу XVIII-1 Податкового кодексу України чітко визначено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Пунктом 3 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 04.07.2013р. №404-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи" встановлено, що спеціальні звання податкової та митної служби, встановлені цим Законом, присвоюються посадовим особам органів доходів і зборів, яким раніше було присвоєно спеціальні звання податкової служби України і визначено відповідне співвідношення посад, а також установлено припис про те, що період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоювалися спеціальні та/або персональні звання) у податкових органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Пунктом 4 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 04.07.2013р. №404-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи" статтю 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490; 2012 р., №12 - 13, ст. 82; 2013 р., №14, ст. 89) доповнено частиною п`ятнадцятою такого змісту: "Період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку".

Закон України від 04.07.2013р. №404-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи" набрав чинності у вказаній частині 11.08.2013р.

Таким чином, з 11.08.2013р. усі без виключення особи, які проходили службу в державній податковій службі, в органах доходів і зборів та в контролюючих органах і яким були присвоєні спеціальні звання податкової служби України, мають безумовне право на включення всього періоду такої служби до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого статтею 37 Закону №3723-XII.

Усім вищенаведеним повністю спростовуються доводи відповідача про те, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ у зв`язку з тим, що їй присвоєно спеціальне звання як посадовій особі контролюючого органу, а тому її посада не відноситься до категорії посад державної служби.

За таких обставин період роботи позивача з 07.06.1990р. по 16.06.2010р. на посадах начальника Державної податкової інспекції по Каховському району, начальника Каховської державної податкової адміністрації, начальника Каховської об`єднаної державної податкової інспекції Херсонської області, начальника Новокаховської об`єднаної державної податкової інспекції у Херсонській області, начальника державної податкової інспекції у Бериславському районі Херсонської області - в повному обсязі підлягає зарахуванню до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

При цьому суд враховує, що позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому станом на 10.06.2020р. та з урахуванням положень частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" досягла пенсійного віку (59 років і 6 місяців), необхідного для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

За даними пенсійної справи позивача, вона станом на 16.01.2015р. мала страховий стаж 35 років 10 місяців 20 днів, що відповідає вимогам щодо наявності страхового стажу, передбаченим абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Також позивач має стаж державної служби більше 20 років, а саме сукупно 30 років і 18 днів (10 років і 08 днів стажу державної служби, який визнається самим відповідачем та 20 років і 10 днів, які визнані судом такими, що підлягають зарахуванню до стажу державної служби).

До відповідача позивач звернулась своєчасно 28.08.2020р. із заявою, зміст якої однозначно дозволяв визначити, що вона порушує питання про переведення її з одного виду пенсії на інший, а саме з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 28.12.1993р. №3723-XII.

Крім того, ця заява подана за формою згідно з Додатком 3 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014р. №13-1), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11846. Варто нагадати відповідачу, що за приписами пункту 4.1 указаного Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивач на час звернення до відповідача повністю відповідала умовам, які визначені статтею 37 Закону №3723-XII, а тому вона має право на призначення пенсії згідно із цим Законом.

Однак відповідач відмовив їй у реалізації цього права безпідставно і необґрунтовано, прийнявши оскаржене у цій справі рішення, яке з огляду на викладене визнається судом протиправним.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а рішення відділу з питань перерахунків пенсій №5 Управління застосування пенсійного законодавства ГУПФУ в Херсонській області "Про розгляд заяви на перерахунок пенсії гр. ОСОБА_1 від 28.08.2020 №2306" від 02.09.2020р. №7740/03-16 - скасуванню з покладенням на відповідача обов`язку перевести позивача з пенсії по інвалідності (в розмірі пенсії за віком), призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", - на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та здійснити відповідний перерахунок пенсії з дня подачі заяви, тобто станом на 28.08.2020р.

Доводи відповідача про те, що переведення особи з одного виду пенсії на інший є його дискреційним повноваженням, у здійснення якого адміністративний суд не має права втручатись, є помилковими у контексті даного спору.

Суд вважає за необхідне нагадати відповідачу, які повноваження суб`єкта владних повноважень є дискреційними.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою виробу є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

В даному випадку відповідач зобов`язаний діяти відповідно до приписів пунктів 4.1 - 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014р. №13-1), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11846, Законів України "Про державну службу", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016р. №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", за змістом яких у органу, що призначає пенсію, є лише один правомірний варіант поведінки - протягом установлених законодавством строків прийняти рішення або про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший, або про відмову в цьому.

Крім того, частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Тобто, суд не може замість відповідача прийняти рішення про переведення позивача з одного виду пенсії на інший, але має компетенцію зобов`язати відповідача прийняти рішення (вчинити дії) щодо переведення позивача з одного виду пенсії на інший.

Як вже зазначалось, зібраними у справі доказами, які, до речі, досліджувались і самим відповідачем при прийнятті оскарженого рішення, достеменно підтверджується, що позивач відповідає усім умовам, які необхідні для призначення їй пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", а відтак і для переведення її на таку пенсію з пенсії по інвалідності.

Тому покладення на відповідача обов`язку перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" не є втручанням суду у дискреційні повноваження ГУПФУ в Херсонській області, а є обґрунтованим та ефективним способом захисту порушеного права позивача.

Розподіл судових витрат потрібно здійснити з урахуванням правил частини 1 статті 139 КАС України, відповідно до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене і те, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1816,00 грн. відповідно до квитанції МР_АВ070987DЕР_18191557 від 01.03.2021р., стягненню на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 1816,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, 6, ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань перерахунків пенсій №5 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області "Про розгляд заяви на перерахунок пенсії гр. ОСОБА_1 від 28.08.2020 №2306" від 02.09.2020р. №7740/03-16.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, 6, ) перевести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 28 серпня 2020 року з пенсії по інвалідності (в розмірі пенсії за віком), призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 28.12.1993р. №3723-XII та здійснити відповідний перерахунок пенсії з 28 серпня 2020 року та її виплату з урахуванням вже виплачених за цей період сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (код ЄДРПОУ 21295057, вул.. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73005) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп. на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний

кат. 112010201