Справа № 140/11873/20
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/11873/20 пров. № А/857/4062/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кушнерика М.П.

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Поліської митниці Дермитслужби на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року, прийняте суддею Димарчук Т. М., в м. Луцьку, за правилами спрощеного позовного провадження, у справі № 140/11873/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРУС" до Поліської митниці Дермитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОКРУС" звернулося з позовом до Поліської митниці Держмитслужби, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2020/000121/1 від 19.06.2020.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що вказане рішення є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки декларантом на підтвердження заявленої митної вартості і обраного методу її визначення подано усі необхідні документи. Ці документи не містять розбіжностей, що могли б вплинути на невірний розрахунок митної вартості, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну, яка була фактично сплачена за товар, та відсутність додаткових витрат.

Поліська митниця ДМС, володіючи всіма необхідними документами та відомостями для проведення процедури декларування товару, протиправно винесла рішення про коригування та картку відмови. Крім того зазначає, що згідно відомостей митних декларацій, які надавались при здійсненні процедури декларування, визначені умови поставки - "DAP" Інкотермс 2010. З цього слідує, що ціна, визначена в рахунках-фактурах (інвойсах), включає в себе усі необхідні платежі, а тому декларант ТзОВ "АВТОКРУС" не повинен надавати додаткові документи щодо підтвердження вартості страхування чи транспортування імпортованого транспортного засобу. Більше того, у контракті №2/027-19 від 11.07.2019 містяться норми, що розрахунки за поставлений товар здійснюються на умовах післяоплати протягом 180 календарних днів з моменту поставки. Можлива попередня оплата згідно рахунків-фактур. З огляду на це, декларант ТОВ "АВТОКРУС" скористалося такими положеннями контракту, а у графі 48 оформленої вантажно-митної декларації "відстрочення платежів" вказано, що відстрочення можливе до 17.09.2020. Зважаючи на те, що 180 днів з моменту поставки ще не минуло, надання документів щодо оплати за імпортований сідельний тягач не є обов`язковим, що повністю стверджується умовами зовнішньоекономічного контракту.

На повідомлення митного органу про надання додаткових документів 19.06.2020 декларантом надавалася виписка стосовно механізму формування ціни від експортера (продавця), експортна декларація країни відправлення та зовнішньоекономічний контракт.

Натомість, Поліська митниця ДМС скоригувала митну вартість товарів на підставі інформації щодо рівнів митної вартості товарів, подібних із імпортованими за призначенням, виробником, моделлю, об`ємом двигуна, потужністю, країною виробництва за МД від 27.02.202 №UA305110/2020/3014 за ціною 13 200 Євро замість заявленої декларантом 10 100 Євро, без будь-яких обґрунтованих причин.

Вважає, що у діях та рішеннях Поліської митниці ДМС вбачається неузгодженість та невідповідність, адже не володіючи інформацією щодо ціни транспортних засобів, митний орган виніс рішення про коригування митної вартості товару та визначив митну вартість на підставі відомостей, які ніяким чином не підтверджені.

Поліська митниця ДМС не навела достатніх обґрунтувань, які б свідчили про офіційність інформації, згідно з якою було скориговано митну вартість товарів.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Поліської митниці Дермитслужби про коригування митної вартості товарів №UA204000/2020/000121/1 від 19.06.2020.

Поліська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, з підстав помилкового застосування норм матеріального права та неповного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано на те, що враховуючи встановленні під час митного оформлення транспортного засобу ряд розбіжностей у наданих до МД документа, а також факт ненадання декларантом усіх документів згідно переліку, вказаного митним органом, у відповідача були наявні достатні підстави вважати про надання декларантом неточних та неповних відомостей щодо числових значень складових митної вартості транспортного засобу, у зв`язку із чим Поліською митницею Держмитслужби правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості транспортного засобу №UA204000/2020/000121/1 від 19.06.2020.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 11.07.2019 між ТзОВ "АВТОКРУС" (Покупець) та Компанією Arka Service UG (Німеччина) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №2/027-19 та додаткову угоду №1 від 17.07.2019 до контракту №2/027-19 від 11.07.2019(а.с.30-33). За умовами контракту №2/027-19 продавець зобов`язується поставити покупцю, а покупець оплатити автомобілі легкові нові та бувші у використанні, вантажні автомобілі нові та бувші у використанні, кузова до легкових автомобілів та запчастини до них нові та бувші у використанні, мікроавтобуси та автобуси нові та бувші у використанні…. (далі - товар). Асортимент, кількість та ціни товару вказуються у інвойсах, що формуються на кожну партію товару і є невід`ємними частинами цього Контракту. Пунктом 2.1 даного Контракту передбачено, що поставки здійснюються на умовах DAP - Ягодин, Луцьк, Ковель, Рівне, Сарни, Нововолинськ, Дубно згідно правил Інкотермс - 2010. Відповідно до п. 3.1 Контракту №2/027-19 встановлено, що ціни та загальна вартість кожної партії товару вказуються в інвойсах, які складають невід`ємну частину цього контракту. Згідно з пунктами 4.1, 4.3, 5.1 Контракту №2/027-19 розрахунки за товар здійснюються на умовах післяоплати протягом 180 календарних днів з моменту поставки, можлива попередньої оплати згідно інвойса. Оплата здійснюється шляхом банківського переказу. Товар доставляється (перевозиться) силами та засобами продавця, вартість доставки (перевезення) товару включається у ціну (вартість) товару.

На виконання умов контракту №2/027-19 від 11.07.2019 продавцем Компанією Arka Service UG (Німеччина) позивачу поставлено автомобіль сідельний тягач для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування марки VOLVO, модель FH 460, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, календарний рік виготовлення - 2013, модельний рік виготовлення-2013, бувший у використанні, робочий об`єм циліндрів - 12777 см3, потужність двигуна 345 kW, колісна формула 4х2 за ціною 10 100 Євро, що стверджується рахунком-фактурою (інвойсом) №Ro-200615-02-AN/-RE від 15.06.2020 (а.с.57-58).

З метою здійснення митного оформлення даного товару декларант 19.06.2020 подав митному органу МД №UA204020/2020/221026, у якій визначив митну вартість транспортного засобу марки VOLVO, модель FH 460, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, календарний рік виготовлення - 2013, модельний рік виготовлення-2013, бувший у використанні, робочий об`єм циліндрів - 12777 см3, потужність двигуна 345 kW, колісна формула 4х2 за першим методом (ціною договору) на рівні 10 100 Євро (графа 42 МД), що по курсу НБУ становить 303 584,79 грн. (графа 45 МД).

На підтвердження обґрунтованості заявленої у МД №UA204020/2020/221026 від 19.06.2020 митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його і кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, зокрема: рахунок-фактуру (інвойс) №Ro-200615-02-AN/-RE від 15.06.2020; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 24.06.2013; з перевезення (походження товару) №Е5.726.436 від 17.06.2020; висновок про вартісні та якісні характеристики товару (звіт №821/20 про оцінку ТЗ) від 19.06.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) №2/027-19 від 11.07.2019; доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 17.07.2019; копію митної декларації країни відправлення №20ВЕЕ567 від 15.06.2020 (а.с.29-33, 36-40, 57-60, 62-63).

Декларанту було направлено електронне повідомлення митниці з вимогою про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Так, у вказаному повідомленні зазначено, що подані до митного оформлення документи за у МД №UA204020/2020/221026 від 19.06.2020 містять неточності та розбіжності, з огляду на що митниця вимагала надати: виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно механізму формування цін на товари на заявлених комерційних умовах поставки; бухгалтерські та банківські документи, що стосуються оплати постачальнику за придбаний товар; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями із врахуванням фактичного технічного стану транспортного засобу; копію митної декларації країни відправлення (Німеччина). У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Повідомленням від 19.06.2020 №19/06 про надання пояснень та додаткових документів позивач надав митниці пояснення стосовно механізму формування ціни на імпортований товар, а також просив прийняти рішення у відповідності до ч.3, 4 ст.54 Митного кодексу України без врахування термінів, передбачених ч.3 ст.53 даного Кодексу (а.с.41-42).

19.06.2020 митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2020/000121/1, заявлених до митного оформлення у МД №UA204020/2020/221026 від 19.06.2020, та згідно з графою 30 вказаного рішення митним органом було визначено митну вартість ТЗ в розмірі 13 200 Євро (замість 10 100 Євро, що була заявлена декларантом) (а.с.18-19).

В обґрунтування рішення відповідач вказав, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за заявленим декларантом рівнем, у зв`язку з відмовою в наданні усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст.17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 року. Подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане в ФРН, контракт від 11.07.2019 №2/07-19 укладений із резидентом ФРН, згідно графи 15 МД країною відправлення є Німеччина, проте, декларантом до митного оформлення надана копія митної декларації від 15.06.2020 №20ВЕЕ567, яка видана митними органами Королівства Бельгія, та містить інформацію щодо країни відправлення - ВЕ; Подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 24.06.2013 № НОМЕР_2 містить інформацію щодо власника транспортного засобу - Engel Karsten, що не кореспондується з реквізитами продавця і покупця; Наданий декларантом до митного оформлення звіт від 19.06.2020 №821/20 про оцінку транспортного засобу не може бути використаний у якості підтвердження заявленої митної вартості, оскільки експертом не надані документальні підтвердження описаного технічного стану, які при врахуванні суттєво вплинули на результативне числове значення.

Митниця володіє інформацією щодо рівнів митої вартості товарів, подібних із імпортованим за призначенням, виробником, моделлю, об`ємом двигуна, потужністю, країною виробництва, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митої вартості товарів (МД від 27.02.2020 №UA305110/2020/3014 - 13200 EUR, МД від 31.01.2020 №UA305110/2020/1391 -13280 EUR).

Також у рішенні вказано, що заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема, шляхом надання додаткових документів, таких як: виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно механізму формування цін на товари на заявлених комерційних умовах поставки; бухгалтерські та банківські документи, що стосуються оплати постачальнику за придбаний товар; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями із врахуванням фактичного технічного стану транспортного засобу; копію митної декларації країни відправлення (Німеччина).

За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у (зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці. Вартість транспортного засобу визначено на підставі інформації щодо рівнів митної вартості товарів, схожих із імпортованим за призначенням, виробником, моделлю, об`ємом двигуна, потужністю, країною виробництва ( МД від 27.02.2020 №UA305110/2020/3014 - 13 200 EUR). Числове значення митої вартості товару, із врахуванням його фактичної кількості, та з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення, у національній валюті України становить 396 764,28 грн, або у валюті фактури -13 200 EUR.

Разом з тим, митне оформлення проведене за митною декларацією від 19.06.2020 №204020/2020/221194 із застосуванням положень частини 7 статті 55 Митного кодексу України та наданням фінансової гарантії у вигляді грошової застави у сумі 18 635,90 грн (а.с.24-25).

Вважаючи прийняте Поліською митницею Держмитслужби рішення про коригування митної вартості № UA204000/2020/000121/2 від 19.06.2020 протиправним, позивач звернувся з позовом до суду про скасування.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у розмірі 13 200 Євро. У свою чергу, декларант позивача надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товарів, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними, а відтак оскаржуване рішення №UA204000/2020/000121/1 від 19.06.2020 про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ст.49 МК України).

Стаття 51 МК України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини 1 митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ст.52 МК України).

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (ч.4 ст.58 МК України).

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Отже, митний орган має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість. Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Крім цього, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом в постанові від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а.

Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 та ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Крім цього, відповідно до ч.5 ст.53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно ч.ч. 1-3 ст.54 цього Кодексу, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст.54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 зазначеного Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали певні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Матеріалами справи підтверджується, що спірне рішення про коригування митної вартості прийнято у зв`язку з тим, що подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане в ФРН, контракт від 11.07.2019 №2/07-19 укладений із резидентом ФРН, згідно графи 15 МД країною відправлення є Німеччина, проте, декларантом до митного оформлення надана копія митної декларації від 15.06.2020 №20ВЕЕ567, яка видана митними органами Королівства Бельгія, та містить інформацію щодо країни відправлення - ВЕ; подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 24.06.2013 № НОМЕР_2 містить інформацію щодо власника транспортного засобу - Engel Karsten, що не кореспондується з реквізитами продавця і покупця; наданий декларантом до митного оформлення звіт від 19.06.2020 №821/20 про оцінку транспортного засобу не може бути використаний у якості підтвердження заявленої митної вартості, оскільки експертом не надані документальні підтвердження описаного технічного стану, які при врахуванні суттєво вплинули на результативне числове значення (а. с. 19).

Як встановлено, під час митного оформлення на підтвердження ціни імпортованого товару позивачем подано рахунок-фактуру (інвойс) №Ro-200615-02-AN/-RE від 15.06.2020; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 24.06.2013; з перевезення (походження товару) №Е5.726.436 від 17.06.2020; висновок про вартісні та якісні характеристики товару (звіт №821/20 про оцінку ТЗ) від 19.06.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) №2/027-19 від 11.07.2019; доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 17.07.2019; копію митної декларації країни відправлення №20ВЕЕ567 від 15.06.2020 (а.с.29-33, 36-40, 57-60, 62-63).

З зазначеного слідує, що відповідач, здійснюючи контроль за правильністю обчислення позивачем митної вартості автомобіля, володів достатньою інформацією про вартість транспортного засобу, що був придбаний позивачем, оскільки вартість придбаного автомобіля в розмірі 10 100 євро підтверджувалася вищевказаними документами.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, у постанові від 05.03.2019 у справі №815/5791/17 Верховний Суд наголошує і вказує, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс). Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Поряд з цим, відповідно до норм статей 51-58 МК України, самої констатації суб`єктом владних повноважень наявних у нього сумнівів щодо вартості товарів недостатньо для прийняття рішення про коригування такої вартості, вказаний сумнів повинен бути обґрунтований з покликанням на інформацію, яка стала підставою його виникнення.

Відносно подання до митного оформлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 24.06.2013, виданого Федеративною Республікою Німеччина, а згідно графи 15 МД країною відправлення є Німеччина, проте, декларантом до митного оформлення надана копія митної декларації від 15.06.2020 №20ВЕЕ567 видана митними органами Королівства Бельгія слід вказати, що зазначена обставина не впливає на числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з статтею 4 Директиви Ради Європейського Союзу 1999/37/ЄС від 29.04.1999 про реєстраційні документи транспортних засобів свідоцтво про реєстрацію, видане однією державою-членом, офіційно визнає інша держава-член з метою ідентифікації транспортного засобу у міжнародному дорожньому русі або для перереєстрації в іншій державі-члені.

Отже, оскільки ФРН і Королівство Бельгія є постійними членами Європейського Союзу, то усі директиви видані Радою Європейського Союзу поширюються і на ці країни. Окрім того, в країнах Європейського Союзу існує практика, яка передбачає можливість не змінювати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в країні експорту, якщо такий автомобіль в подальшому буде ввозитися (експортуватися) за межі Європейського Союзу. Вказані дії дають змогу уникнути додаткового формалізму при повторній перереєстрації транспортного засобу на нового власника.

Щодо посилання на те, що наданий декларантом до митного оформлення звіт від 19.06.2020 №821/20 про оцінку транспортного засобу не може бути використаний у якості підтвердження заявленої митної вартості, оскільки експертом не надані документальні підтвердження описаного технічного стану, які при врахуванні суттєво вплинули на результативне числове значення, слід вказати наступне.

Висновок експерта (звіт) надавався виключно як рекомендація митному органу, однак ніяким чином не беззаперечна обставина, на якій ґрунтується заявлена до митного оформлення митна вартість товарів. Позивачем обраний основний метод визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору (контракту), а не резервний (з використанням альтернативних джерел інформації, в тому числі висновків експертів), а тому сумніви Поліської митниці ДМС є не обґрунтованими.

Відносно того, що подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 24.06.2013 № НОМЕР_2 містить інформацію щодо власника транспортного засобу - Engel Karsten, що не кореспондується з реквізитами продавця і покупця, колегія суддів вказує на наступне.

Транспортний засіб позивач придбав у компанії Arka Service UG (Німеччина), що підтверджується рахунком-фактурою (інвойсом) №Ro-200615-02-AN/-RE від 15.06.2020 та укладеним контрактом від 11.07.2019 №2/027-19, а в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 24.06.2013 № НОМЕР_2 власником є Engel Karsten, на якого першопочатково був зареєстрований наданий до митного оформлення транспортний засіб, Разом з тим, вказана обставина, на переконання суду, жодним чином не впливає на митну вартість транспортного засобу. Крім того, враховуючи той факт, що транспортний засіб ввозився з країни Європейського Союзу, то експортер - Arka Service UG (Німеччина) з метою спрощення процедури експорту, має можливість не переоформляти транспортний засіб на власне ім`я, а здійснити переоформлення відразу на покупця ТзОВ "АВТОКРУС".

Водночас, що стосується наявної у митниці інформації щодо рівнів митної вартості товарів, подібних із імпортованим за призначенням, виробником, моделлю, об`ємом двигуна, потужністю, країною виробництва, то суд зазначає, що факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам по собі не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів, і лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що подані позивачем до митного оформлення документи щодо ціни товару не містили розбіжностей, оскільки з рахунку-фактури (інвойса) №Ro-200615-02-AN/-RE від 15.06.2020 слідує, що вартість придбання транспортного засобу марки VOLVO, модель FH 460, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 12777 см3, календарний рік виготовлення - 2013, модельний рік виготовлення-2013 становить 10 100 Євро (а.с.27-58). У поданій до митного органу митній декларації країни відправлення Королівства Бельгія від 15.06.2020 №20ВЕЕ567 ціна транспортного засобу вказана 10 100 Євро (а.с.29). Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Однак у спірному рішенні митним органом не наведено порівняльних характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Також, слід зазначити, що імпортований позивачем автомобіль має свої особливості, як і кожен транспортний засіб має свої особливості в частині комплектації, пробігу, амортизації в ході експлуатації, поломок та пошкоджень.

В підтвердження своєї позиції відносно визначеної вартості транспортного засобу, митним органом не надано жодного доказу, який би спростував зміст рахунок-фактуру (інвойс) №Ro-200615-02-AN/-RE від 15.06.2020 (а.с. 57-58), в якому вказано вартість автомобіля в сумі 10 100 Євро, в тому числі будь-які відомості про отримання від компетентних органів країни експорту інформації щодо підтвердження чи не підтвердження обставини відчуження позивачу транспортного засобу марки: VOLVO, модель FH 460, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, календарний рік виготовлення - 2013, модельний рік виготовлення-2013, бувший у використанні, робочий об`єм циліндрів - 12777 см3, потужність двигуна 345 kW, колісна формула 4х2 та отримання або не отримання від позивача коштів в сумі 10 100 Євро та/або іншої суми за відчужений вказаний транспортний засіб.

Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (постанова Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-а).

Відтак, наведені митним органом в оскаржуваному рішенні відомості щодо коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу не дають підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті вимог частини другої статті 55 МК України.

Що стосується неподання позивачем на вимогу митниці виписки з бухгалтерської документації продавця стосовно механізму формування цін та товари на заявлених комерційних умовах, що ненадання контрагентом позивача бухгалтерських документів щодо механізму формування ціни на товар, та, як наслідок, неподання їх на вимогу митниці, не може мати наслідком не підтвердження заявленої декларантом до митного оформлення митної вартості товару, оскільки подані відповідачу документи містили інформацію щодо усіх складових митної вартості та ціни товару, що підлягає сплаті позивачем.

Також, при вирішенні даної справи колегія суддів звертає увагу на постанову Верховного Суду від 19 червня 2020 року у справі №1.380.2019.002044, в якій касаційний суд зазначив, що акт про проведення огляду транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, договір про надання послуг митного брокера, заява на посвідчення, платіжний документ про сплату митних та інших платежів, паспорт - митної вартості товару не стосуються, в свою чергу виключно рахунок-фактура є документом, на підставі якого можна встановити митну вартість ввезеного товару.

Навіть висновок експерта не може бути врахований, оскільки в більшості випадків не подавався митному органу під час митного оформлення автомобіля та містить виключно рекомендаційний характер.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 7 травня 2020 у справі №826/10527/17.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно, їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними, відтак прийняте митним органом рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2020/000121/1 від 19.06.2020 є необґрунтованим та безпідставним, не ґрунтується на достовірних, вичерпних доказах і нормах чинного законодавства, тому його слід визнати протиправними та скасувати.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року у справі №140/11873/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін