Справа № 638/6602/21
Суддя: Щепіхіна В. В.
Дата ухвалення: 2021-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/6602/21
Провадження № 2-а/638/344/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Щепіхіної В.В.,

за участю

секретаря судового засідання - Шевченко І.В.,

представника позивача - Черепанського М. Г.

відповідача - громадянина Республіки Азербайджан

ОСОБА_1

представника відповідача - Боровкова В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, та примусове видворення з України,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Головного Управління Державної міграційної служби в Харківській області звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить затримати громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, та примусове видворення з України.

В обґрунтування адміністративного позову зазначає, що 23.04.2021 року працівниками ГУ ДМС України в Харківській області області під час проведення цільового профілактичного заходу з виявлення нелегальних мігрантів та ОБГ було виявлено громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав без документів, що надавали б йому право законного перебування на території України у визначений законодавством строк. Відповідач знаходиться нелегально на території України з 1993 року, дозволу на імміграцію в Україну не оформляв, для оформлення статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні до компетентних органів не звертався. Будь-яких інших дій для легалізації факту свого перебування на території України не здійснював, до органів міграційної служби не звертався. За порушення правил перебування іноземних громадян на території України ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП (штраф не сплачено). Крім того, відносно відповідача 23.04.2021 було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, зобов`язано відповідача покинути територію Україн у термін до 26.04.2021р. та заборонено в`їзд на територію України протягом трьох років. В добровільному порядку відповідач без поважних причин рішення не виконав, територію України не залишив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Щодо вимог позивача про його затримання з метою ідентифікації пояснив, що він дійсно загубив паспорт ще в 1994 році. Після того постійно перебував в місцях позбавлення волі і на теперішній час не має документу, що дає підстави законно перебувати на території України. Зазначив, що має намір сплатити штраф, який на нього було накладено постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП, та купити квиток для повернення до країни походження Азербайджан. Рішення про примусове повернення від 23.04.2021 не виконав у зв`язку із хворобою.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі з таких підстав.

Судом встановлено, що 23.04.2021 року працівниками ГУ ДМС України в Харківській області під час проведення цільового профілактичного заходу з виявлення нелегальних мігрантів та ОБГ було виявлено громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на території України з порушенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3773-VI від 22 вересня 2011 (надалі Закон).

23.04.2021 року головним спеціалістом Індустріального РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МХК №001538 відносно громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачене частиною 1 статті 203 КУпАП.

Нормою даної статті встановлена відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, в тому числі за ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк.

Заступником начальника Індустріального РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 23.04.2021 розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП, постановою серії ПН МХК №001537 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

23.04.2021 року відповідно до статті 26 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" т.в.о. начальника Індустріального РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області Рибалко Ю. прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаним рішенням відповідача зобов`язано примусово покинути територію України у термін до 26.04.2021 та заборонено в`їзд в Україну строком на три роки з дати прийняття рішення.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Вищезазначене рішення про примусове повернення відповідачем не оскаржувалось. Проте, громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 територію України у встановлений в рішенні термін не покинув, доказів поважності причини не виконання зазначеного рішення не надав. На теперішній час відповідач перебуває на території України незаконно, постійного місця проживання, законного джерела існування та власності в Україні не має, дозвіл на імміграцію в Україну не оформляв, будь-яких інших дій для легалізації факту свого перебування на території України не вчиняв.

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі Закон) та статтею 13 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до статті 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з пунктом 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту". Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", якою встановлено заборону щодо примусового повернення, видворення або видачі чи передачі іноземця та особи без громадянства.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач досяг 18-річного віку, статус біженця йому не надано, в процедурі отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні не перебуває, тобто відсутні підстави, за яких примусове видворення або повернення не застосовується відповідно до частини 8 статті 26, частини 8 статті 30 та статті 31 Закону.

Позивач в своєму позові посилається на частину 1 статті 289 КАС України як на підставу звернення до суду з вимогами про затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість) місяців.

В обгрунтування таких вимог зазначає, що відповідач є нелегальним мігрантом, нещодавно повернувся з місця позбавлення волі, де проводив до цього значний період, не має при собі документа, що дає право на виїзд з України, а також документа, що посвідчує особу, рішення про примусове повернення не виконав. Всі ці обствини дають підстави вважати, що відповідач і в подальшому ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення. Позивач вважає, що оскільки відповідач проживає з 1993 року нелегально, ухиляється від добровільного виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, він може перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також існує ризик його втечі, тому є підстави для його затримання.

З огляду на матеріали справи, а також на наведені вище норми законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених в цій частині позовних вимог. Враховуючи, що відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ним правил перебування в Україні, зокрема, за ухилення від виїзду з України, а також те, що ним не виконано рішення щодо його примусового повернення, відсутній документ, що дає право на виїзд з України, та докази можливості отримання відповідачем такого документу самостійно, суд вважає доведеними підстави для його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту перебування іноземців або осіб без громадянства, оскільки існує ризик, що відповідач ухилитиметься від примусового видворення.

Разом з тим, судом враховано, що відповідач дійсно бажає повернутися до країни походження з метою отримання паспорту іноземного громадянина. З пояснень відповідача встановлено, що він намагався отримати документ, що дає право на виїзд з України ще в 2019 року, проте у зв`язку з перебуванням в місцях позбавлення волі він не мав можливості завершити ції дії до кінця. Також відповідач зазначив, що має намір одружитися з жінкою, яка зараз проживає на території України, у зв`язку з чим і має намір повернутися до країни походження з метою отримання паспорту.

Відповідно ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шість місяців.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що вимоги Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області про примусове видворення громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , та затримання його з метою забезпечення примусового видворення є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст. ст. 243, 288, 289, 371 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, та примусове видворення з України - задовольнити частково.

Затримати громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які не законно перебувають на території України, строком на 2 (два) місяці.

Примусово видворити за межі України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Щепіхіна