Справа № 140/1997/21
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року ЛуцькСправа № 140/1997/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Вказує, що з вини відповідача у період з 01.01.2016 року по 21.05.2020 року по рішенню Волинського окружного адміністративного суду від 07.02.2018 року у справі №803/31/18 і в період з 01.01.2016 року по 22.07.2020 року по рішенню Волинського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 року у справі №0340/1281/18 йому не було виплачено частини нарахованої пенсії. 21.05.2020 року і 22.07.2020 року відповідач, виплативши заборгованість, відмовився здійснити передбачену чинним законодавством виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Вважає бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у здійсненні нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати протиправною, оскільки така порушує його законні права та інтереси.

З урахуванням наведеного позивач просить визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по 21.05.2020 року по рішенню Волинського окружного адміністративного суду у справі №803/31/18 і у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по 22.07.2020 року по рішенню Волинського окружного адміністративного суду у справі №0340/1281/18; зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по 21.05.2020 року по рішенню Волинського окружного суду у справі №803/31/18 і за період з 01.01.2016 року по 22.07.2020 року по рішенню Волинського окружного адміністративного суду у справі №0340/1281/18, яка визначається відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та згідно Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07.02.2018 року у справі №803/31/18, яке набрало законної сили 05.03.2018 року, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії позивачу, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України №999 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» та наданої довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських. На виконання рішення суду у справі № 803/31/18 відповідачем проведено 08.05.2018 перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 року, виплата перерахованого розміру пенсії в сумі 5339,39 грн. проводилася з 01.01.2018 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 року у справі № 0340/1281/18, яке набрало законної сили 11.10.2018 року, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії позивача з 01.01.2016 року у розмірі 73% від суми грошового забезпечення. На виконання рішення суду у справі № 0340/1281/18 відповідачем 17.10.2018 року проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 року, виплата перерахованого розміру пенсії в сумі 5531,36 грн. проводилася з 01.11.2018 року.

Згідно з протоколом від 21.07.2020 року №27 засідання Комісії з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду доплата, нарахована за вказаними рішеннями суду, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в сумі 848,16 грн. та з 01.01.2016 по 10.10.2018 року в сумі 6396,94 грн. зараховані на картковий рахунок позивача, відкритий в AT «Ощадбанк» 21.05.2020 року та 22.07.2020 року.

Зазначає, що порядок виплати доплати за період з 01.01.2016 року до 31.12.2017 року в сумі 847,16 грн. та за період з 01.01.2016 року по 01.11.2018 року в сумі 6396,94 грн. регулювався Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649, який визначав механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок перерахунку пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів передбачених у Державному бюджеті Пенсійного фонду України на цю мету (чинний на час набрання рішеннями суду законної сили).

При цьому, основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

Кошти нараховані позивачу на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 07.02.2018 року у справі №803/31/18 та від 06.09.2018 року у справі № 0304/1281/18 виплачені згідно із Постановою №649 у порядку черговості, що свідчить про відсутність порушення строків виплати.

Також вказує, що сума перерахованої та сплаченої на виконання судового рішення пенсії носить разовий характер (оскільки не була триваючою, а нарахована позивачу за минулий час одноразово на виконання рішення суду) і не підлягає під визначення доходів, передбачених Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Затримка у виплаті перерахованої пенсії у позивача за період з 01.01.2016 року по 01.11.2018 року - відсутня, оскільки в даний період часу позивач отримував пенсію у розмірі визначеному Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Просив у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач вказує, що посилання відповідача на приписи Постанови №649 для відмови нарахування та виплати йому компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії є безпідставними, оскільки вона визначає лише механізм погашення власне самої заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету. Жодної норми щодо заборони нарахування та виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати ця постанова не містить, так як дані правовідносини регулюються виключно Законами №2262-ХІІ, №2050-111 та Порядком №159. Також вказує, що недоотримана сума пенсії це сума систематичних виплат, які мали систематично нараховуватися та виплачуватися органом Пенсійного фонду, проте внаслідок його бездіяльності не нараховувались та не сплачувались вчасно. В результаті цього повинні бути сплачені на підставі рішення суду одноразово. За таких обставин, коли тривале не нарахування пенсії за минулі періоди відбулося з вини відповідача, а фактична виплата проведена лише після набрання законної сили судовими рішеннями, а не з моменту виникнення права на підвищення пенсії, тому вважає, що має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених позивачу на підставі рішення суду. Просив позов задовольнити повністю.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07.02.2018 у справі №803/31/18, яке набрало законної сили 05.03.2018 року, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо нездійснення перерахунку та не виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 року, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» та наданої довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення поліцейських, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900-VIII від 23.12.2015 року, постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» та наданої довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

Також рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 у справі №0340/1281/18, яке набрало законної сили 11.10.2018 року, визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 73 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року у розмірі 73 % від суми грошового забезпечення.

Листом від 17.01.2019 року №464/02-60-39 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про те, що 08.05.2018 року відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07.02.2018 року у справі № 803/31/18 та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 657 від 04.05.2017 року проведено перерахунок пенсії позивача, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.01.2016 року, розмір пенсії після перерахунку склав 5339,39 грн., сума доплати за період з 01.01.2018 року по 31.05.2018 року виплачена в розмірі 176,70 грн. у червні 2018 року, при цьому розмір нарахованої суми за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року становить 848,16 грн., виплата якої буде здійснюватись відповідно до Порядку №649. На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 у справі №0340/1281/18 проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 року в розмірі 73% від суми грошового забезпечення, виплату перерахованого розміру пенсії в сумі 5531,36 грн. та доплату за період з 11.10.2018 року по 31.10.2018 в сумі 130,04 проведено у листопаді 2018 року, при цьому, розмір нарахованої суми за період з 01.01.2016 року по 10.10.2018 року становить 6396,94 грн., виплата якої буде здійснюватись відповідно до Порядку №649.

Як вбачається з повідомлення ГУ ПФУ у Волинській області до доручення на одноразову виплату пенсії, позивачу за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року по рішенню суду від 07.02.2018 у справі №803/31/18 належить до виплати 848,16 грн. Донараховану суму пенсії за вказаний період у розмірі 848,16 грн. позивач отримав 21.05.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням від 21.05.2020 року №6423.

Крім того, згідно повідомлення ГУ ПФУ у Волинській області до доручення на одноразову виплату пенсії, позивачу за період з 01.01.2016 року по 10.10.2018 року по рішенню суду від 06.09.2018 у справі №0340/1281/18 належить до виплати 6396,94 грн. Донараховану суму пенсії за вказаний період у розмірі 6396,94 грн. позивач отримав 22.07.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням від 22.07.2020 року №9150.

18.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою, у якій просив здійснити йому виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням в період з 01.01.2016 по 22.07.2020 строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі рішень Волинського окружного адміністративного суду у справі №803/31/18 та у справі №0340/1281/18.

Листом від 13.01.2021 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для нарахування та виплати грошової компенсації за несвоєчасну виплату частини пенсії.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплати грошової компенсації за несвоєчасну виплату частини пенсії, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), частиною другою статті 46 якого встановлено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до частини другої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон №2262-XII) нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-III (далі - Закон № 2050-III, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159.

Згідно із статтею 1 Закону № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 цього Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

З метою реалізації Закону № 2050-III Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 року № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пунктом 1 Порядку № 159 визначено, що дія такого поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, серед яких, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Пунктом 5 Порядку №159 передбачено, що сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-III компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 року у справі №336/4675/17.

Крім того, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19.09.2019 року у справі № 522/2370/17.

Як встановлено судом, сума перерахованої пенсії в розмірі 848,16 грн. за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07.02.2018 у справі №803/31/18 була виплачена позивачу лише 21.05.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням від 21.05.2020 №6423 та не заперечується відповідачем. У свою чергу, сума перерахованої пенсії в розмірі 6396,94 грн. за період з 01.01.2016 року по 10.10.2018 року на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 у справі №0340/1281/18 була виплачена позивачу лише 22.07.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням від 22.07.2020 №9150 та також не заперечується відповідачем.

Таким чином, оскільки відповідач не здійснив належні позивачу нарахування та виплату суми пенсії, то суд дійшов висновку про наявність підстав для компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Крім того, суд зазначає, що враховуючи правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 року у справі №681/423/15-а, у розумінні Закону № 2050-III пенсія є доходом громадянина, вона не носить разового характеру навіть у випаду її присудження за рішенням суду.

За таких обставин, коли тривале ненарахування пенсії за минулі періоди відбулося з вини відповідача, а фактична виплата проведена лише після набрання законної сили судовими рішеннями, а не з моменту виникнення права на підвищення пенсії, тому суд вважає, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених йому на підставі рішень суду.

Доводи відповідача про те, що сума перерахованої та сплаченої на виконання судового рішення пенсії носить разовий характер (оскільки не була триваючою, а нарахована позивачу за минулий час одноразово на виконання рішення суду) та не є доходом, на який нараховується компенсація, є безпідставними, оскільки вищенаведені кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у меншому розмірі. Тобто, вказані кошти є доходом в розумінні статті 2 Закону № 2050-III.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03.07.2018 по справі №521/940/17.

Не заслуговують на увагу і посилання відповідача на приписи постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» для відмови у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, оскільки вона визначає лише механізм погашення власне самої заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонду України на цю мету. Жодної норми щодо заборони нарахування та виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати ця постанова не містить, так як дані правовідносини регулюються Законом № 2050-III та Порядком №159.

Механізм нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є чітко визначеними у статті 3 Закону № 2050-III та в пункті 4 Порядку №159.

Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року №103, як на підставу для відмови у задоволенні позову є помилковими, оскільки зазначена постанова не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції на підставі Закону №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

Також безпідставними є посилання відповідача на Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року№1166-VII, оскільки доводи відповідача спростовані у вищезазначених рішеннях Волинського окружного адміністративного суду у справах №803/31/18 та №0340/1281/18, які набрали законної сили.

З урахуванням зазначеного, позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою перерахованої пенсії.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів належними та достатніми доказами правомірність своїх дій щодо відмови у нарахуванні та виплати компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по 21.05.2020 року згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №803/31/18 та за період з 01.01.2016 року по 22.07.2020 року згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №0340/1281/18.

Таким чином, враховуючи встановлені обставин справи та наведені норми чинного законодавства України, з урахуванням наданих статтею 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Волинській області щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по 21.05.2020 року згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №803/31/18 та у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по 22.07.2020 року згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №0340/1281/18; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по 21.05.2020 року згідно рішення Волинського окружного суду у справі №803/31/18 та за період з 01.01.2016 року по 22.07.2020 року згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №0340/1281/18.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн., сплачений згідно з квитанцією від 22.02.2021 №1.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по 21.05.2020 року згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №803/31/18 та у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по 22.07.2020 року згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №0340/1281/18.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по 21.05.2020 року згідно рішення Волинського окружного суду у справі №803/31/18 та за період з 01.01.2016 року по 22.07.2020 року згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №0340/1281/18.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код 13358826).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич