Справа № 420/547/20
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2021-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/547/20

Категорія: 106020000 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 12.10.2020 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Поварчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про стягнення заробітної плати,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) Держпродспоживслужби в Одеській області про стягнення заробітної плати за час відпустки у сумі 16 616,45 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що згідно наказу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області №531-В від 25 липня 2019 року йому надано щорічну відпустку тривалістю 30 календарних днів у період з 05 серпня 2019 року по 04 вересня 2019 року, проте протиправно не виплачено заробітну плату за час відпустки.

Невиплату пояснено неможливістю обрахування середньої заробітної плати за період 01 лютого 2018 року по 24 липня 2019 року та необхідністю набрання законної сили рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року у справі №420/5824/19.

Позивач вважає, що не виплата заробітної плати за час відпустки призводить до порушення гарантованих ст.ст. 43, 45 Конституції України прав на своєчасне одержання винагороди за працю та на оплачувану щорічну відпустку, а також є порушенням з боку відповідача приписів ст.ст. 74, 75, 97, 241-1, ч.3 ст. 115 КЗпП України, ст.ст. 6, 21 Закону України "Про відпустки", ст.ст. 15, 24 Закону України "Про оплату праці".

Відповідач позов не визнав, вказуючи на безпідставність здійсненого позивачем розрахунку заробітної плати за час відпустки у сумі 16 616,45 грн. з посиланням на Порядок обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року, з урахуванням сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 , розрахованих рішеннями Одеського окружного адміністративного суду у справах №1540/4445/18, №420/5824/19, а також з посиланням на заробітну плату в сумі 7 835,36 грн. за 6 днів липня 2019 року (з 24 липня 2019 року по 31 липня 2019 року), який йому в цій сумі не нараховувався.

На думку відповідача, висновки Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/5824/19 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки на час звернення позивача до суду з цим позовом та відкриття провадження у даній справі рішення у справі №420/5824/19 не набрало законної сили.

З урахуванням положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року, на виконання наказу №531-В від 25 липня 2019 року ОСОБА_1 нараховано 845,18 грн. відпускних. Відповідач вважає, що позивач безпідставно здійснив розрахунок виплат, беручи за основу виплати, здійснені на виконання судових рішень у справах №1540/4445/18, №420/5824/19, оскільки вказані суми нараховано судом відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України як середній заробіток працівника за час вимушеного прогулу, протягом якого працівник не працював не з своєї вини, проте отримав відповідну компенсацію. Згідно абз.4 п.3 вищевказаного Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати для оплати за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, крім зазначених вище виплат, до фактичного заробітку включаються виплати за час, протягом якого працівнику зберігається середній заробіток (за час попередньої щорічної відпустки, виконання державних і громадських обов`язків, службового відрядження тощо), та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Проте вказана норма не поширюється на середній заробіток для оплати часу вимушеного прогулу працівника, оскільки згідно пп."е" п.4 розділу ІІІ Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються пенсії, державна допомога, соціальні та компенсаційні виплати.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області (65042, Одеська обл., місто Одеса, вул. 7-ма Пересипська, будинок 6; ) про стягнення заробітної плати за час відпустки у сумі 16 616,45 грн.,- задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області щодо несвоєчасного нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати за час щорічної відпустки, наданої згідно наказу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області №531-В від 25 липня 2019 року.

Зобов`язано ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час щорічної відпустки, наданої згідно наказу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області №531-В від 25 липня 2019 року, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог, - відмовлено.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року апеляційну скаргу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області повернуто апелянту у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення (в частині відмови у задоволенні позовних вимог) в зв`язку з тим, що воно постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що відповідач вже не в змозі самостійно і добровільно виплати йому заборгованість так як обслуговується Державним казначейством України, яке оплачує заробітну плату лише діючим працівникам згідно затвердженого кошторису. Тому вважає, що в рішенні суду має бути прописана повна нарахована сума, що належить до стягнення. Так як Державною казначейською службою України згідно з ч.1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" здійснюється виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (КПКВ 3504040).

А у відповідності до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 до органів Казначейства стягувачами подаються на виконання виконавчі документи. А виконавчий документ для списання повинен бути належно оформлений, тобто містити суму до списання, інакше буде повернутий.

Крім того, апелянт зазначає, що фактичним предметом спору у справі було саме з`ясування належної до виплати суми середнього заробітку за щорічну відпустку.

Відзиву ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подано.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі №1540/4445/18, яке набрало законної сили 24 квітня 2019 року, зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області №80-к від 14 березня 2018 року "Про зміну істотних умов служби"; стягнуто з ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 85 483,26 грн. з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів; допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць 11 781,88 грн. з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів (а.с. 6-17).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року у справі №420/5824/19, яке набрало законної сили 18 лютого 2020 року, стягнуто з ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток з 01 грудня 2018 року по 24 липня 2019 року в розмірі 84 615,32 грн. з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів; допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць 11 781,88 грн. з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів (а.с. 18-23).

Наказом ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області №531-В від 25 липня 2019 року "Про надання щорічної відпустки ОСОБА_1 " відповідно до ст. 57 Закону України "Про державну службу", ст.ст. 4, 9, 10, 12 Закону України "Про відпустки" ОСОБА_1 , провідному спеціалісту сектору фітосанітарного контролю №2 відділу фітосанітарних заходів на кордоні Управління фітосанітарної безпеки, контролю у сфері насінництва та розсадництва ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області надано:

- щорічну відпустку тривалістю 30 календарних днів, з 05 серпня 2019 року по 04 вересня 2019 року, з урахуванням одного святкового дня;

- невикористану частину щорічної основної оплачуваної відпустки тривалістю 18 календарних днів, за період роботи з 27 квітня 2018 року по 26 квітня 2019 року;

- частину щорічної основної оплачуваної відпустки тривалістю 12 календарних днів, за період роботи з 27 квітня 2019 року по 26 квітня 2020 року та зазначено щодо виплати позивачу грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати (а.с. 24).

Позивач вважає, що відповідачем протиправно не виплачено йому заробітної плати за час щорічної відпустки тривалістю 30 календарних днів за період з 05 серпня 2019 року по 04 вересня 2019 року, надаючи на підтвердження вказаних обставин копію розрахунково-платіжної відомості з грудня 2018 року по жовтень 2019 року (а.с. 25).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки відповідач повинен був провадити, виходячи з виплат за останні перед наданням відпустки 12 місяців (липень 2018 року - липень 2019 року).

Разом з тим, суд першої інстанції вважав, що належним та достатнім способом захисту прав позивача буде визнання протиправною бездіяльності щодо несвоєчасного нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати за час щорічної відпустки, наданої згідно наказу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області №531-В від 25 липня 2019 року; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час щорічної відпустки, наданої згідно наказу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області №531-В від 25 липня 2019 року з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даних спірних правовідносинах належним та достатнім способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час щорічної відпустки.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується позивачем, ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області на виконання наказу №531-В від 25 липня 2019 року "Про надання щорічної відпустки ОСОБА_1 " ОСОБА_1 нараховано 845,18 грн. відпускних.

Водночас, ОСОБА_1 вважає, що заробітна плата за час відпустки повинна була виплачена у розмірі 16 616,45 грн., у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що предметом спору у справі є визначення розміру середнього заробітку за щорічну відпустку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір заробітної плати за час відпустки.

Згідно ст. 21 Закону України "Про відпустки" заробітна плата працівникам за час відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до її початку. Порядок обчислення заробітної плати працівникам за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, відпустки у зв`язку з усиновленням дитини, відпустки для підготовки та участі в змаганнях, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи та компенсації за невикористані відпустки, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року (далі Порядок №100), обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Відповідно до п.3 Порядку №100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Згідно п.7 Порядку №100 нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.

З урахуванням наведених приписів обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки відповідач повинен був провадити, виходячи з виплат за останні перед наданням відпустки 12 місяців (липень 2018 року - липень 2019 року).

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі №1540/4445/18, яке набрало законної сили 24 квітня 2019 року, зокрема, встановлено, що середньоденний заробіток позивача складає 535,54 грн., а в період з липня 2018 року по листопад 2018 року була наступна кількість робочих днів:

- в липні 2018 року 22 дні,

- в серпні 2018 року 7 днів,

- в вересні 2018 року 15 днів,

- в жовтні 2018 року 22 дні,

- в листопаді 2018 року 22 дні.

Таким чином, всього за період липня 2018 року по листопад 2018 року було 88 робочих дні, за які сумарний середній заробіток позивача становить 88 * 535,54 = 47 127,52 грн.

Згідно обставин справи, встановлених у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року у справі №420/5824/19, яке набрало законної сили 18 лютого 2020 року, середній заробіток позивача в період з грудня 2018 року по 24 липня 2019 року складає 84 615,32 грн. (за 158 робочих днів).

Також, з розрахунково-платіжної відомості з грудня 2018 року по жовтень 2019 року вбачається, що у липні 2019 у позивача було 6 робочих днів, за які відповідачем нараховано 1 223,48 грн. - посадовий оклад, 78,26 - надбавка за ранг, 367,04 - надбавка за вислугу років, 16,23 грн. - індексація (всього 1 685,01 грн.).

Таким чином, в період з липня 2018 року по липень 2019 року сумарний заробіток позивача за останні 12 місяців перед наданням відпустки склав 133 427,85 грн., кількість робочих днів - 252.

Отже, заробітна плата позивача за час відпустки, розрахована згідно п.7 Порядку №100, складає 15 884,40 грн. (133 427,85 грн./252 = 529,48 грн. * 30 днів відпустки).

Враховуючи те, що ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області виплачено 845,18 грн., колегія суддів доходить висновку, що заробітна плата за час щорічної відпустки, наданої позивачу згідно наказу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області №531-В від 25 липня 2019 року, підлягає нарахуванню та виплаті у розмірі 15 039,22 грн. (з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів).

Враховуючи, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, колегія суддів вважає за необхідне змінити судове рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.1 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити третій абзац резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року, виклавши його в наступній редакції:

"Зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час щорічної відпустки, наданої згідно наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №531-В від 25 липня 2019 року, у розмірі 15 039,22 грн., з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.".

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 квітня 2021 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.