Справа № 220/505/21
Суддя: Якішина О. М.
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 220/505/21
Номер провадження № 2-а/220/15/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Черняєвої С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2021 р. позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора роти №4 батальону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Чайки А.В., якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за ч. 5 ст. 121 КУпАП, серії ЕАН № 3975415 від 26.03.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Чайка А.В. серії ЕАН №3975415 від 26.03.2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що 26.03.2021 року о 12 год.40 хв. в м.Маріуполь Шосе Володарське (Запорізьке) 4 км., керуючи транспортним засобом FIAT 230 L, номерний знак НОМЕР_1 при перетині блокпосту керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3в ПДР України. Вважає, що вищевказана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєнні порушення ПДР, є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню виходячи з наступного. 26.03.2021 р. він їхав додому через блокпост, зазначив, що пасок безпеки був ним відстебнутий безпосередньо на блокпосту та при зупинці транспортного засобу. Він це зробив оскільки керований ним транспортний засіб має великі габарити та є досить містким, то як правило досить ретельно перевіряється на блокпостах з причин підвищеної небезпеки у регіоні в умовах ООС. Знаючи це, після зупинки транспортного засобу він підготувався та у тому числі відстебнув пасок безпеки. Він керував транспортним засобом з дотриманням усіх правил безпеки дорожнього руху, в тому числі при застібнутому паску безпеки. Підійшовши до машини інспектор запитав про наявність у транспортному засобі медичної аптечки та вогнегасника, при отриманні позитивної відповіді звернув увагу на пасок безпеки, на що він повідомив, що пасок безпеки був знятий вже на блокпосту. Почувши це, інспектор (перебуваючи без бодікамери) сказав, що це є порушенням ПДР. Він зазначив, що він керував транспортним засобом із застібнутим паском безпеки, а відео фіксації іншого немає, на що інспектор відреагував негативно, відійшов від його автомобіля та за кілька хвилин повернувся вже з бодікамерою та зафіксував відсутність в нього застібнутого паска безпеки та виписав штраф. Таким чином було винесено незаконну постанову, факти викладені в ній, не відповідають дійсності. Тому він вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП. Враховуючи викладене, просить скасувати зазначену постанову як незаконну.

Ухвалою суду від 21.04.2021 року провадження по справі відкрито, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

30.04.2021 року до суду від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав з наступних підстав. Поліцейський Чайка А.В. встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення виніс на місці зупинки транспортного засобу, відносно водія ОСОБА_1 постанову за ч.5 ст.121 КУпАП. Вказана обставина зафіксована поліцейським Євгенієм Доценко в рапорті, який є додатком до постанови. За результатами розгляду адміністративної справи, керуючись положеннями статей 33, 284 КУпАП до позивача було застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 510 грн. Розглядаючи дану справу, співробітник Департаменту патрульної поліції діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п.1.3 ПДР України, ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Відповідно до п.2.3в ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів. Аналогічні вимоги зазначено у ст.16 Закону України «Про дорожній рух» - водій зобов`язаний під час руху на автомобілі, обладнаному ременем безпеки, бути пристебнутим. Частиною 5 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами. Тобто фактичні дії водія (позивача) повністю підпадають під порушення п.2.3в ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП. Вказані обставини підтверджуються рапортом поліцейського, який додається до відзиву. Таким чином, докази, надані до суду, у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, тому вважають, що ними виконано обов`язок, щодо доказування правомірності рішення поліцейського в повному обсязі. Враховуючи, що фактично позивачем було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, що підтверджується доданими до справи доказами, вважають, що відсутні підстави для задоволення позову.

Сторони в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Позивач ОСОБА_1 подав заяви про розгляд справи без його участі. Відповідач причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, враховуючи їх належне повідомлення про час та місце розгляду справи, на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вони містять достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти №4 батальону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Чайки А.В серії ЕАН № 3975415 від 26.03.2021 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що 26.03.2021 року о 12 год.40 хв. в м.Маріуполь Шосе Володарське (Запорізьке) 4 км., керуючи транспортним засобом FIAT 230 L, номерний знак НОМЕР_1 при перетині блокпосту керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3в ПДР України

Частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

За приписами ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Поліцейський, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови та відібранням пояснень від правопорушника роз`яснити його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

При дослідженні оскаржуваної постанови вбачається, що в графі «до постанови додаються» інспектором зазначено про наявність бодікамери DM4470. Проте, відеозапис з бодікамери поліцейського на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови для огляду суду не наданий. Разом з тим, в якості доказу суду наданий рапорт поліцейського Даценка Є., на який також відповідач посилається і у своєму відзиві на позов. Проте, даний доказ судом не приймається до уваги, оскільки останній не зазначений в якості додатку до постанови.

Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, єдиним доказом скоєного правопорушення та обставин винесення відповідачем постанови і притягнення позивача до відповідальності є сама постанова про адміністративне правопорушення, яка й оскаржується позивачем, а тому її зміст не можна враховувати, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КпАП України. Жодних інших доказів, які б свідчили про те, що позивач не був пристебнутий ременем безпеки, інспектором до постанови не долучено і суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про неправомірність постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАН № 3975415 від 26.03.2021 року, а тому є підстави для її скасування та закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Таким чином, в зв`язку з задоволенням позовних вимог судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 454,00 грн. підлягають до стягнення на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 74, 77, 139, 143, 252, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Чайки А.В. серії ЕАН № 3975415 від 26.03.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста,3, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може також може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя О.М. Якішина