Справа № 826/18572/14
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 826/18572/14

адміністративне провадження № К/9901/12729/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду від 13.07.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021 у справі №826/18572/14 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Сімплінкс» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Сімплінкс» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві в якому просило:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві по проведенню зустрічної звірки Приватного підприємства «Сімплікс» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період червень, серпень 2014 року;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, які полягають в зміні в електронній базі даних автоматизована інформаційна система «Податковий блок» показників податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, які задекларовані Приватним підприємством «Сімплікс» за період червень, серпень 2014 року, на підставі акту від 18.09.2014 №2861/26-55-22-09/39193141;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві відобразити в електронній базі даних автоматизована інформаційна система «Податковий блок» показники податкових зобов`язань та податкового кредиту, задекларованих Приватним підприємством «Сімплікс» за період червень, серпень 2014 року, та які були змінені на підставі акту від 18 вересня 2014 року №2861/26-55-22-09/3919314;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві щодо невизнання податкової звітності Приватного підприємства «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (вхідний номер від 20.10.2014);

- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві визнати уточнюючий розрахунок Приватного підприємства «Сімплікс» з податку на додану вартість (вхідний номер від 20.10.2014), а також: поданих разом із декларацією додатків;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів;

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві щодо не виконання зобов`язань за договором про визнання електронних документів;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві щодо невизнання податкової звітності Приватного підприємства «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер №, № від 02.10.2014 та реєстр податкових накладних до нього);

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві щодо невизнання податкової звітності Приватного підприємства «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер № від 24.10.2014 та реєстр податкових накладних до нього);

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві щодо невизнання податкової звітності Приватного підприємства «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (реєстраційний номер №, № від 02.10.2014 та реєстр податкових накладних до нього);

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві щодо невизнання податкової звітності Приватного підприємства «Сімплікс» з податку на додану вартість (реєстраційний номер № від 13.11.2014 у та реєстр податкових накладних до нього);

- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві визнати уточнюючий розрахунок Приватного підприємства «Сімплікс» з податку на додану вартість за період вересень - жовтень 2014 року, а також поданих разом із звітними документами додатків.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015, адміністративний позов задоволено частково.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 18.05.2016 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві по проведенню зустрічної звірки Приватного підприємства «Сімплікс» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період червень, серпень 2014 року, в цій частині прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено. В частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві щодо невизнання податкової звітності Приватного підприємства «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючих розрахунків разом з додатками (вхідний номер від 20.10.2014, реєстраційні номери , від 02.10.2014, від 24.10.2014, від 13.11.2014) та в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов`язання Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві визнати уточнюючий розрахунок Приватного підприємства «Сімплікс» з податку на додану вартість (вхідний номер від 20.10.2014), а також: поданих разом із декларацією додатків та уточнюючий розрахунок Приватного підприємства «Сімплікс» з податку на додану вартість за період вересень-жовтень 2014 року, а також поданих разом із звітними документами додатків - скасувати та справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення залишено без змін.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021, адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Головне управління Державної податкової служби у місті Києві 07.04.2021, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом розгляду у справі №826/18572/14 є вимоги про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що у відповідача не було законних підстав для прийняття рішення про неприйняття поданих позивачем протягом жовтня-листопада 2014 року уточнюючих декларацій, як податкової звітності, оскільки уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок містять всі необхідні реквізити, визначені пунктом 48.3 та пунктом 48.4 Податкового кодексу України та відповідають вимогам статті 49 Податкового кодексу України.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не вбачається.

Суд за результатами оцінки елементів спору у справі №826/18572/14 дійшов висновку про те, що така справа є справою незначної складності.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Отже, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2020 у справі щодо визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду від 13.07.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021 у справі №826/18572/14 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Сімплінкс» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк Л.І. Бившева
Р.Ф. Ханова