Справа № 560/7922/20
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7922/20
РІШЕННЯ
іменем України

05 травня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане під час проходження військової служби речове майно, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за не отримане під час проходження військової служби речове майно, визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01 січня 2008 року, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01 січня 2008 року, визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку у день виключення зі списків особового складу військової частини.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що під час проходження військової служби та на день виключення зі списків особового складу військової частини відповідач не виплатив індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 в повному обсязі. Вказує, що звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату належних сум індексації грошового забезпечення та про надання інформації щодо речового майна. Листом від 26.11.2020 року №50/53/33-1554 відповідач відмовив у виплаті індексації грошового забезпечення посилаючись на відсутність фінансових ресурсів та на Порядок №1078, згідно з яким механізму виплати сум індексації у поточному році за минулі роки немає. Щодо невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно вказав, що на день виключення зі списків військової частини НОМЕР_1 НГУ 04 січня 2019 року відповідно арматурної карти позивача забезпечено всім майном, яке належало до отримання. Позивач вважає, що відповідач невірно нарахував індексацію внаслідок неправильного визначення базового місяця. Вказує, що зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації. Базовий місяць (місяць підвищення) визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (посадовий оклад) військовослужбовця. Зазначає, що його посадовий оклад залишився незмінним з січня 2008 року, тому саме січень 2008 року є базовим для здійснення обчислення індексації грошового забезпечення. Отже, військова частина НОМЕР_1 протиправно не виплатила йому індексацію грошового забезпечення в повному обсязі. Крім того, вказує, що відповідач не провів з ним остаточного розрахунку у день виключення зі списків особового складу військової частини. Тому, просить позовні вимоги задовольнити.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 26 січня 2021 року Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У поданому до суду відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. Зазначив, що за час проходження військової служби ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 індексація грошового забезпечення проводилася відповідно до закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок 1078). Відповідно до пункту 5 Порядку 1078 (до змін, внесених постановою КМУ від 09.12.2015 №1013) базою для визначення індексу інфляції, що бере участь у розрахунку індексації є місяць зростання грошових доходів без перегляду їх мінімальних розмірів, тобто місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок будь-яких його постійних складових. Також у відповідності до пункту 5 Порядку 1078 - базою для визначення індексу інфляції, що безпосередньо бере участь у розрахунку індексації є місяць підвищення тарифних ставок (посадових окладів). Відповідно до довідки "Про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 " зазначено місяці в яких було здійснено виплату індексації та суму виплати за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 в яких була підстава для виплати індексації відповідно до закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17.07.2003 №1078. Крім цього, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" внесено зміни до Порядку №1078, зокрема визначено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік. Вважає, що розрахунок та виплату індексації грошового забезпечення за оскаржуваний період позивачу здійснила відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, вказує, що на день виключення зі списків військової частини НОМЕР_1 НГУ 04 січня 2019 року відповідно до арматурної карти №291/1 позивач був забезпечений всім майном яке йому належало до видачі. У задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив таке.

Позивач - ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира патрульної роти по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 Західного оперативного-територіального об`єднання Національної гвардії України.

Наказом командувача Національної гвардії України від 27.12.2018 року №206 о/с позивач звільнений у запас за підпунктом "Б" пункту 2 частини 5 статті 26 закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 позивач виключений з 04.01.2019 року.

29.10.2020 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01 січня 2008 року, а також просив повідомити підстави невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно.

Листом від 26.11.2020 року №50/53/33-1554 відповідач відмовив у нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення та середнього заробітку за період затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні. Вказав, у зв`язку із обмеженим фінансовим ресурсом, який виділяється на виплату грошового забезпечення, індексація грошового забезпечення здійснювалась в залежності від надходження фінансування. Повідомив, що відповідно до арматурної карти позивач був забезпечений всім майном яке йому належало до отримання.

Вважаючи дії відповідача щодо невиплати повної суми індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року, та компенсації за неотримане під час проходження військової служби речове майно протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 9 закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Частиною третьою статті 9 закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей встановлено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає закон України "Про індексацію грошових доходів населення".

Тому, до спірних правовідносин суд застосовує положення закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Відповідно до статті 1 закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з статтею 2 закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 4 закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотки.

Згідно зі статтею 5 закону України "Про індексацію грошових доходів населення" підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Статтею 6 закону України "Про індексацію грошових доходів населення" встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі Порядок № 1078).

Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється у розмірі 103 відсотки. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 р № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку № 1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

На момент виникнення спірних правовідносин посадові оклади військовослужбовців встановлювались відповідно до постанови Кабміну України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07 листопада 2007 № 1294 (далі Постанова № 1294), яка набрала чинності з 01 січня 2008 року.

З набранням чинності Постановою № 1294 з 01 січня 2008 року відбулось підвищення посадових окладів військовослужбовців.

Тому, з урахуванням пункту 5 Порядку №1078, січень 2008 року є базовим для обчислення індексації грошового забезпечення позивача. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення посадових окладів військовослужбовців.

Постанова №1294 діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців з 01 березня 2018 року.

У період з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року розміри посадових окладів військовослужбовців не змінювались.

З набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, відбулось збільшення посадових окладів військовослужбовців, яке, відповідно, призвело до зміни базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення позивача.

Отже, базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року є січень 2008 року.

Тому, з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року позивач має право на проведення індексації його грошових доходів, виходячи з базового місяця - січня 2008 року.

Суд встановив, що згідно з довідкою наданою відповідачем про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по липень 2017 року застосований січень 2016 року, за період з серпня 2017 року по листопад 2017 року застосований серпень 2017 року, за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року застосований грудень 2017 року.

Враховуючи викладене, вимоги позивача слід задовольнити, а саме зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року в повному обсязі із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати позивачу компенсації за не отримане під час проходження військової служби речове майно, суд враховує таке.

Відповідно до статті 9-1 Закону №2011-XII, зокрема, речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 затверджений Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок №178).

Пунктом 3 Порядку №178 визначено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації (пункт 4 Порядку №178).

Таким чином, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби. Військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Відповідач надав арматурну картку №391/1, відповідно до якої позивач на день виключення зі списків особового складу військової частини забезпечений речовим майном в кількості, зазначеній у цій арматурній картці, що підтверджується особистим підписом позивача.

Отже, підстави для виплати позивачу компенсації за неотримане під час військової служби речове майно відсутні. Тому у задоволенні вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати грошової компенсації за неотримане під час проходження військової служби речове майно та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію за неотримане під час проходження військової служби речове майно слід відмовити.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У процесі судового розгляду відповідач не довів правомірність дій щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року в повному обсязі. Тому, враховуючи викладене, позов необхідно задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку у день виключення зі списків особового складу військової частини.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року в повному обсязі.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року в повному обсязі із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум індексації.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя О.К. Ковальчук