Справа № 540/3412/20
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/3412/20
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

03 листопада 2020 року представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправною та дискримінаційною бездіяльність ГУ ПФУ в Херсонській області щодо не поновлення та невиплати пенсії ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та дискримінаційним, скасувати рішення про відмову у поновленні пенсії від 07.07.2020;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області провести дії щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів;

- стягнути з ГУ ПФУ в Херсонській області 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю відмови відповідача щодо поновлення позивачу пенсії. Позивач зазначає, що пенсія за віком їй виплачувалася починаючи з 07.02.1998 року, проте у зв`язку з виїздом на постійне проживання в Ізраїль дану виплату припинено. Вказує, що заява про поновлення виплати пенсії повністю відповідає Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, заява може подаватись уповноваженим представником. Позивач вважає, що до спірних правовідносин не повинні застосовуватися строки звернення до суду, оскільки право отримання пенсійних виплат має бути відновлене з часу прийняття рішення Конституційного суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009. Оскільки позивач до виїзду на постійне проживання до Ізраїлю проживала на території АРК, то разом із заявою про поновлення виплати пенсії нею подано заяву про витребування матеріалів її пенсійної справи. Твердження відповідача, що відсутність матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 унеможливлює поновлення її пенсії суперечать законодавству України та не є підставою для невиконання даного обов`язку органом ПФУ.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи про необґрунтованість позовних вимог. Позивачем допущено порушення Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, який передбачає особисте звернення особи за поновленням пенсії в органи Пенсійного фонду з наданням оригіналу чинного паспорту громадянина України. Крім того, із заявою про поновлення пенсії надано копії з нотаріально посвідчених документів замість безпосередньо нотаріально посвідчених документів. Також документи направлені засобами поштового зв`язку, а не надані особисто. Позивач не зверталася особисто із заявою на запит пенсійної справи, а отже у відповідача відсутні будь-які підстави для витребування архівної справи з органів, що призначили їй пенсію. Також безпідставними та необґрунтованими є вимоги щодо проведення індексації та компенсації втрати частини доходів при поновлені виплати пенсії.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 8 від 07.07.2020 про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії за віком від 20.12.2018 та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2021 в зв`язку із неусуненням недоліків апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Херсонській області повернуто апелянту.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення в частині зобов`язальних дій та прийняти нове, яким:

зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснювати виплату пенсії на вказаний нею банківський рахунок № НОМЕР_1 з врахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Зокрема апелянт зазначає, що зобов`язання відповідача поновити позивачу виплату пенсії не є втручанням в його дискреційні повноваження, оскільки в даному вбачається лише один варіант правомірної поведінки останнього, який полягає в позитивному вирішенні даного питання. Перебування архівних сховищ з пенсійними документами позивача на окупованій території не може бути підставою для позбавлення її права на поновлення пенсії, а у разі необхідності, й призначення пенсії знову. Судом першої інстанції протиправно поставлено право ОСОБА_1 на поновлення виплати пенсії у залежність від фізичного місцезнаходження її пенсійної справи. Крім того, всі необхідні документи, навіть для заведення нової пенсійної справи, є у відповідача з 2018 року. В питаннях індексації та компенсації втрати частини доходів апелянт посилається на доводи позовної заяви.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України та пенсіонером за віком (паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 зі строком дії до 30.07.2019) (а.с. 74).

До 2000 року позивачка проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому виїхала з України на постійне проживання до Держави Ізраїль, де була прийнята на консульський облік в Посольстві України в державі Ізраїль 13.06.2001 (а.с. 76).

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Залізничної районної ради м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 07.02.1998 довічно (а.с. 56).

20.12.2019 позивачка вперше звернулася до Головного управління ПФУ в Херсонській області із заявою про поновлення виплати пенсії з 11.09.2000, до якої були додані нотаріально засвідчені копії наступних документів: довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорту для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ), дійсний до 30.07.2019. Також надано копію трудової книжки; особиста декларація, заява про витребування пенсійної справи, копія довіреності (надання вищевказаних додатків підтверджується листом відповідача від 16.04.2019 №1222/03-04) (а.с. 48).

Листом від 16.04.2019 №1222/03-04, позивачці повідомлено про відмову у поновленні пенсії на тій підставі, що нею не була дотримана вимога щодо особистого звернення за поновленням пенсії, а представники позивачки, які діють на підставі нотаріально посвідченої та апостильованої довіреності, не мають законних повноважень передати до УПФУ її особисту заяву про поновлення пенсії; що у позивачки відсутня реєстрація на території України за місцем знаходження відповідача; документ, що посвідчує особу позивачки не відповідає Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону про пенсії, затвердженого Постановою Правління ПФ України №22-1 від 25.11.2005 (а.с. 100-102).

ОСОБА_1 не погоджуючись з такою відмовою звернувся до суду з позовом.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року по справі № 540/1931/19, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2020, позовні вимоги задоволено частково, зокрема:

зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області витребувати архівну пенсійну справу ОСОБА_1 .

зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії за віком від 20.12.2018 року та прийняти рішення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV.

Відповідач зазначає, що витребував матеріали пенсійної справи позивача на підтвердження чого надав запит до Пенсійного Фонду Російської Федерації від 14.07.2020 №2100-0201-10/27897, проте вказує, що на момент розгляду даної справи відповідні матеріали відсутні (а.с. 187-188).

07.07.2020 за підписом заступника начальника відділу з питань перерахунків пенсій №3 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Херсонській області прийнято рішення №8 про відмову ОСОБА_1 в поновленні виплати пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування прийняття вказаного рішення зазначено, що в управлінні відсутня архівна пенсійна справа позивача.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем без дотримання встановленої чинним законодавством процедури розгляду заяв та документів, які мають суттєве значення при призначенні чи відмові у призначенні пенсії. Так, відповідачем не вчинено жодних дій з виконання обов`язку щодо витребування архівної пенсійної справи, що призвело до прийняття рішення за її відсутності. Отже, відповідачем допущено суттєві порушення, які самі по собі нівелювали правомірність прийнятого ним рішення. Крім того, суд зазначив, що відсутність справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, так як це позбавляє його права на її відновлення, яке він має згідно Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009. Разом з тим, оскільки у відповідача та суду відсутні матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , то встановити вид пенсії, яку позивач отримувала до припинення її виплати, та яку необхідно поновити, неможливо, тому вимога про відновлення і виплату пенсії за віком, з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів, шляхом її призначення заново є передчасною. У зв`язку з встановленням судом факту невиконання відповідачем покладеного на нього обов`язку та з метою захисту порушеного права позивача на пенсію, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії за віком та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV з урахуванням матеріалів пенсійної справи позивачки. Позивачем не надано суду будь-яких відомостей на підтвердження того, що відповідачем допущено нешанобливе ставлення або вчинено інші дії, які б завдали їй моральної шкоди.

Судова колегія в межах вимог апеляційної скарги не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в частині задоволених позовних вимог щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії за віком від 20.12.2018 та прийняття рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV, з урахуванням висновків суду.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач зазначає, що до березня 2003 року проживала у м. Сімферополі та отримувала пенсію за віком (підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 (а.с. 56), надалі виїхала за межі території України на постійне проживання до Ізраїлю, в зв`язку з чим виплату пенсії їй припинено.

Частиною 3 ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Слід зазначити, що кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

За таких умов позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянка України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009р. №25-рп/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону №1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Зазначені положення Закону №1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

За своїм змістом рішення Конституційного Суду України надає висновок щодо неконституційності положень Закону №1058-ІV стосовно пенсіонерів, які виїхали на постійне місце проживання за кордон. Внаслідок його ухвалення у таких осіб відновилось право на отримання призначеної пенсії, а у органів Пенсійного фонду України відновився обов`язок поновити виплату такої пенсії та виплатити її на першу вимогу пенсіонера.

Судова колегія враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 20 травня 2020 року по справі № 815/1226/18, що відсутність чіткого законодавчого механізму щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, призвело до ситуації, за якої громадяни України були позбавлені можливості отримувати належні їм пенсійні виплати, або створювалися умови за яких пенсіонерам, які проживають за межами України, для отримання належних їм пенсійних виплат необхідно було докласти значних зусиль, зокрема, звертатись до суду.

Слід звернути увагу, що Велика Палата Верховного Суду серед іншого зазначила, що така поведінка держави в особі її компетентних органів по відношенню до пенсіонерів, які є громадянами України та проживають за межами України, не відповідає принципу належного врядування, зміст якого розкритий у багатьох рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у рішенні від 20 січня 2012 року у справі "Рисовський проти України". Очевидно, що на виконання рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року у справі № 25-рп/2009 державні органи, відповідальні за його виконання, не діяли вчасно та послідовно.

Невиконання державою покладених на неї обов`язків щодо соціального забезпечення та захисту громадян породжує масові звернення до суду з позовами про визнання неправомірними дій органів пенсійного фонду, що, серед іншого, підриває довіру громадян до належного виконання всіма суб`єктами владних повноважень своїх функції та до можливості отримати в старості з боку держави в обмін на свою трудову діяльність справедливий соціальний захист.

Крім того, обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим. Відновлення виплати пенсії має проводитися з дати ухвалення Рішення Конституційним Судом України від 07 жовтня 2009 року у справі № 25-рп/2009 без обмеження її виплати жодними строками.

Вважаючи, що належним в даному випадку є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії за віком від 20.12.2018 та прийняття рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV, з урахуванням висновків суду, останнім здійснено помилкові посилання на передчасність вимог про поновлення виплати пенсії з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів через відсутність матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 та неможливість встановлення виду пенсії, яку вона отримувала до припинення виплат.

Наявне в матеріалах справи пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , видане виконавчим комітетом Залізничної районної ради м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, свідчить, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 07.02.1998 довічно (а.с. 56).

На думку судової колегії, відсутність пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю її пенсійної справи, оскільки протилежне позбавляє її права на відновлення її виплати, яке вона має згідно Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009.

Вини позивача у відсутності пенсійної справи не встановлено, то ж її відновлення є обов`язком відповідача.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.12.2020 року № 200/3663/16-а (2-а/200/210/16) адміністративне провадження № К/9901/29957/18

У постанові від 13.12.2018 у справі №758/7663/16-а, обставини якої є релевантними, Верховний Суд дійшов правового висновку про те, що відсутність в архіві пенсійної справи не впливає на право позивача щодо поновлення раніше призначеної пенсії, виплата якої була припинена, тому дана обставина не може бути підставою для відмови позивачу в поновленні пенсії. Щодо відсутності самої пенсійної справи на ім`я позивача, то остання має бути відновлена відповідно до вимог чинного законодавства України у зв`язку з її втратою чи знищенням.

Судова колегія звертає увагу, що відсутність архівної пенсійної справи впливає на можливість органу ПФУ здійснити розрахунок пенсійних виплат, що мають виплачуватися позивачу, проте ця обставина не є перешкодою саме для поновлення виплати пенсії, оскільки позивачем надані необхідні документи для обчислення пенсії, а за необхідності відповідач має право відповідно до Положення про управління ПФУ в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднанні управління, яке затверджене постановою Правління ПФУ №28-2 від 22 грудня 2014 року, отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

В даному випадку неможливо стверджувати, що зобов`язання суду поновити виплату позивачу пенсії свідчитиме про втручання суду у виключну компетенцію уповноваженого на прийняття такого рішення органу ПФУ, оскільки в даному випадку вбачається безумовне право позивача на її отримання та обов`язок відповідача здійснити відповідне поновлення виплати з 07.10.2009.

Доводи відповідача, що позивач особисто не зверталася із заявою про витребування матеріалів її пенсійної справи є необґрунтованими, оскільки така заява подана її уповноваженим представником та дані дії відповідач мав здійснити самостійно з огляду на приписи Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. №1207-VII , постанови Кабміну України від 02.07.2014р. №234 «Про затвердження порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг», постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-4 «Про органи, що здійснюють виплату пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя»

Так, зокрема, ч.2 2 статті 7 Закону №1207-VII передбачено, що виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабміну України від 02.07.2014р. №234 «Про затвердження порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг» (далі - Порядок № 234) визначено механізм виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії та соціальні послуги від Пенсійного Фонду Російської Федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у Російській Федерації.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-4 «Про органи, що здійснюють виплату пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя» (зі змінами, внесеними Постановою Пенсійного фонду №14-1 від 09.07.2018р.), органи, що здійснюють пенсійне забезпечення й надання соціальних послуг особам, котрі проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а саме: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

З огляду на викладене, належним органом, який уповноважений на вирішення питання щодо поновлення виплати пенсії позивачу є ГУ ПФУ в Херсонській області, про що вірно зазначав суд першої інстанції.

Водночас, відповідно до п. 4 Порядку №234 територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку.

Таким чином, при надходженні відповідної заяви про поновлення пенсії ГУ ПФУ в Херсонській області зобов`язане витребувати пенсійну справу шляхом звернення із запитом до органів Російської Федерації.

Слід звернути увагу, що відповідачем не підтверджено факт вчинення дій щодо надсилання запиту на витребування матеріалів пенсійної справи позивача до Пенсійного фонду Російської Федерації, що він мав зробити самостійно після отримання заяви про поновлення пенсії.

Матеріали справи містять запит на витребування матеріалів пенсійної справи позивача до ПФ Російської Федерації, який створено на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року по справі № 540/1931/19, проте належних доказів на підтвердження факту його надсилання відповідачем не надано.

Щодо доводів управління ПФУ про необхідність особистого звернення позивача із заявою про поновлення виплати пенсії, а також необхідності надання паспорту з дійсним строком чинності судова колегія зазначає таке.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.5 Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів РосійськоїФедерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Отже, передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу Пенсійного фонду України особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.

Матеріали справи свідчать, що заяву про поновлення пенсії подано уповноваженим представником позивача, про що свідчить відповідна апостильована довіреність (а.с. 93-96).

Відповідно до п. 2.9 Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення пенсійним органом дій, спрямованих на поновлення пенсії за віком, є відповідна заява особи подана з пред`явленням паспорта (або іншого документа, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік), подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

Відповідно до статті 5 Закону України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Доводи відповідача, що громадянство України підтверджує тільки паспорт громадянина України є помилковими.

Матеріали справи підтверджують, що до заяви від 20.12.2018 додано належним чином нотаріально завірену та апостильовану копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданого 30.07.1999 з продовженим строком дії до 30.07.2019 (а.с. 48, 72-90).

За таких умов, на момент звернення із заявою від 20.12.2018, яка була предметом розгляду оскаржуваного у даній справі рішення ГУ ПФУ в Херсонській області №8, паспорт ОСОБА_1 був дійсний.

Допущена відповідачем протиправна бездіяльність щодо не розгляду даної заяви, яка встановлена рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року по справі № 540/1931/19, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2020, призвела до винесення оскаржуваного рішення відповідача №8 лише 07.07.2020, тобто поза межами дії паспорта наданого ОСОБА_1 .

Обставини даної справи №540/3412/20 свідчать, що позивачем належним чином та у встановленому порядку здійснювалися дії спрямовані на реалізацію свого права щодо поновлення виплати пенсії, а тому неналежне виконання відповідачем визначеного законодавством України обов`язку щодо своєчасного розгляду заяви про поновлення виплати пенсії не має створювати негативних наслідків для особи шляхом відмови у такому поновленні з підстав закінчення строку чинності документа, що її засвідчує.

За таких умов відповідні доводи відповідача є необґрунтованими.

Закінчення терміну дії паспорта ОСОБА_1 НОМЕР_4 може стати підставою для припинення виплати пенсії з цієї дати, проте не спростовує безумовне право позивача на поновлення пенсії з 07.10.2009 з отриманням всіх належних пенсійних виплат.

Судова колегія зазначає, що поновлення виплати пенсії позивачу має відбутися з компенсацією втрати частини доходів з огляду на таке.

Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 2050-III визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, пенсії.

Спеціальне законодавство у сфері соціального захисту, а саме стаття 46 Закону України № 1058-IV, визначає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

За таких умов ОСОБА_1 має право на отримання компенсації втрати частини доходів з 07.10.2009.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 815/1226/18.

В свою чергу передчасність вимог щодо виплати індексації обґрунтована питаннями визначення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 101% та 103%, у взаємозв`язку з розміром пенсії, що має виплачуватися позивачу, а тому належить до компетенції пенсійного органу при перерахунку пенсії, нарахуванні та виплаті відповідних сум, відтак у разі незгоди з діями відповідача щодо наявності чи відсутності підстав для нарахування індексації та її розмірів позивач не позбавлений права звернутися за захистом своїх прав до суду.

Вимоги щодо виплати пенсії на визначений банківський рахунок також є передчасними, оскільки позивачем не здійснювалися дії шляхом подання відповідної заяви згідно Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабміну України від 30.08.1999 року № 1596, а отже відповідачем в цій частині не допущено порушень прав останнього.

Враховуючи факт неодноразової відмови ОСОБА_1 у поновленні її пенсії з різних підстав, жодна з яких не передбачена чинним законодавством, що свідчить про зловживання відповідачем своїми владними функціями, колегія суддів вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області провести їй поновлення та виплату пенсії за віком шляхом поновлення її відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.10.2009 із компенсацією втрати частини доходів.

Суд першої інстанції допустив неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи в зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку, що належний захист порушених прав позивача забезпечується зобов`язанням ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії за віком від 20.12.2018 та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині зобов`язальних дій шляхом прийняття постанови із викладенням абз. 3 резолютивної частини рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року в наступній редакції:

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) провести ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_5 ) поновлення та виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року шляхом поновлення її відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із компенсацією втрати частини доходів.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Слід звернути увагу, що стягуючи на користь позивача судовий збір в розмірі 420,40 грн суд першої інстанції керувався принципом пропорційності, який неможливо застосувати в даному випадку, оскільки позовні вимоги є взаємопов`язаними та мають немайновий характер, що виключає можливість встановлення пропорційності.

За таких умов, задоволення позовних вимог ОСОБА_1 свідчить про можливість суду стягнути на її користь судові витрати за сплату судового збору до суду першої та апеляційної інстанції в повному обсязі.

Враховуючи, що до суду першої інстанції сплачено судовий збір в розмірі 840.80 грн (з яких судом першої інстанції стягнуто 420,40 грн), що підтверджується квитанцією про оплату №59824 від 29.10.2020, до суду апеляційної інстанції сплачено судовий збір в розмірі 1261,20 грн, що підтверджується квитанцією про оплату №98886 від 01.02.2021, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути 1681,60 грн.

Судова колегія зазначає, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 06 листопада 2020 року. Тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 317, 320, 322, 325, 328, КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року змінити шляхом викладення абз. 3 його резолютивної частини в наступній редакції:

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) провести ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_5 ) поновлення та виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року шляхом поновлення її відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із компенсацією втрати частини доходів.

В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) судовий збір у сумі 1681,60 (одну тисячу шістсот вісімдесят одну) грн. (шістдесят) коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко