Справа № 440/145/21
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2021-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/145/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" (надалі - ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області") у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність щодо не належного розгляду звернення від 25.12.2020;

визнати протиправною бездіяльніть щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам викладеним у зверненні від 25.12.2020;

визнати протиправною бездіяльність щодо не перепаправлення за належністю відповідному органу чи посадовій особі, звернення від 25.12.2020 до повноважень якої входить вирішення викладених у зверненні питань згідно вимог п. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян";

визнання протиправними дій щодо повернення звернення з додатками від 25.12.2020 без вжиття заходів реагування;

зобов`язання повторно розглянути звернення від 25.12.2020 за наявними медичними матеріалами та вжити заходів реагування з урахуванням обставин встановлених судом;

зобов`язання направити матеріали ОСОБА_1 для встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням службових обов`язків, як колишнього працівника міліції, якому заподіяно ушкодження здоров`я під час прийняття участі в Антитерористичній операції на сході України.

Позовні вимоги обґрунтував посиланнями на те, що 25.12.2020 він подав на ім`я начальника ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" Глушка О.О. заяву у якій просив ініціювати встановлення та визначення степеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках, як колишньому працівникові міліції, якому заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням службових обов`язків під час прийняття участі в Антитерористичній операції на сході України. Однак, на це звернення отримав відповідь, у якій зазначено, що відповідач не може переслати медичну документацію за належністю у зв`язку з відсутністю інформації по травмуванню за період проходження служби.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, а у наданому до суду відзиві просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Свою позицію обґрунтував посиланням на те, що надані позивачем матеріали не містять в собі точної інформації про дату та характер травми, а тому підстави для складання постанови про причинний зв`язок травмування з проходженням служби відсутні.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

За приписами пункту 1 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Обставини справи

30.12.2020 ОСОБА_1 подав на ім`я голови ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" заяву про встановлення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, як колишньому працівникові міліції, травми під час виконання службових обов`язків в зона АТО згідно з актами за формою Н-1, Н-5, висновку експерта №536 та медичної документації, а саме карти амбулаторного хворого, виписки з медичної картки амбулаторного хворого №965 та №255, консультативного висновку №0008, ИРТ від 05.08.2019, виписок із медичних карток амбулаторного хворого №1851, №547, №834, №2395, довідки №5, консультативного висновку спеціаліста №03430, МРТ від 02.11.2017, виписки із медичної картки амбулаторного хворого №2518, виписного епікризу 1798, медичної карти стаціонарного хворого №1009, довідок до актів огляду МСЕК.

Наказом ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" від 10.11.2020 утворено комісію та призначено проведення службової перевірки за матеріалами, викладеними у т.ч. у зверненні ОСОБА_1 від 09.11.2020 вх.№33/37-К-84 /а.с. 53/.

Листом від 04.01.2021 вих.№К-100 за підписом начальника ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" Глушка О.О. позивачу повернуто його заяву, оскільки вона не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення щодо винесення постанови ММ(ВЛ)К ТМО та для подальшого пересилання медичної документації до МСЕК (відсутня медична документація, яка складена щодо отриманою травми в період проходження служби).

Не погоджуючись із такою відповіддю суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян" (надалі Закон №393/96-ВР).

Частиною першою статті 1 Закону №393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 5 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Частиною другою статті 7 Закону №393/96-ВР встановлено, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Питання розгляду скарг урегульовано статтею 15 Закону №393/96-ВР, відповідно до частини першої якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Оцінка судом обставин справи

За змістом частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спір у цій справі виник з приводу розгляду заяви позивача про встановлення ступеня втрати працездатності. Зокрема, у позовній заяві ОСОБА_1 посилався на неналежний розгляд його звернення та не вжиття заходів реагування щодо обставин, викладених у зверненні.

Однак, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що звернення ОСОБА_1 від 25.12.2020 розглянуто по суті органом, до якого подано таке звернення, у строк, визначений Законом України "Про звернення громадян", а за результатами розгляду звернення позивачу надана відповідь.

Органами, уповноваженими визначати ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), є медико-соціальні експертні комісії (МСЕК), діяльність яких регламентує постанова Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 "Питання медико-соціальної експертизи", що затверджує Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Згідно з п.п.1 п.11 розділу "Обов`язки і права комісій" Положення про медико-соціальну експертизу, "МСЕК визначають ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків".

Порядок направлення осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, а також ступеня втрати професійної працездатності, на огляд МСЕК, визначає Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317.

Так, згідно з п. 4 цього Положення, осіб на огляд МСЕК направляє Лікарсько-консультативна комісія лікувального профілактичного закладу охорони здоров`я.

ДУ ТМО, згідно з Положенням про ДУ ТМО, затвердженим наказом МВС України від 02.03.2020№ 206 (додається), є самостійним державним багатопрофільним закладом охорони здоров`я, який об`єднує в собі лікувально - профілактичні та інші заклади, що здійснюють на підставі ліцензії медичне забезпечення осіб, які відповідно до законодавства мають право на медичне обслуговування в закладах охорони здоров`я МВС.

До функцій ДУ ТМО, зокрема, належить організація роботи лікарсько-консультативної комісії ДУ ТМО, визначення потреби в медико-соціальній експертизі та дотримання порядку направлення на МСЕК осіб, які відповідно до законодавства мають право на медичне обслуговування в закладах охорони здоров`я МВС (п.5 розділу III "Функції ТМО" Положення про ДУ ТМО)

Згідно з п.2.7 Положення про лікарсько-консультативну комісію лікарні (з поліклінікою) ДУ ТМО, затвердженого наказом ДУ ТМО від 19.06.2018 №39 о/д "Про порядок роботи лікарсько-консультативної комісії лікарні (з поліклінікою) ДУ ТМО" (далі - ЛКК) (додається), до функцій ЛКК входить розгляд питання щодо доцільності направлення до МСЕК колишніх працівників поліції. Національної гвардії України, органів внутрішніх справ у випадках, передбачених постановою КМУ від 03.12.2009 №1317 "Питання медико- соціальної експертизи", у тому числі для визначення ступеня втрати професійної працездатності.

Згідно з п.2.7.4 Положення про лікарсько-консультативну комісію лікарні (з поліклінікою) ДУ ТМО, при вирішенні питання направлення особи на МСЕК в обов`язковому порядку приймається до уваги "Свідоцтво про хворобу" медичної (військово-лікарської) комісії (М(ВЛ)К).

У своїй діяльності ЛКК ДУ ТМО керується чинним законодавством, перелік якого знаходиться в додатках до Положення про лікарсько - консультативну комісію лікарні (з поліклінікою) ДУ ТМО.

Оскільки позивач у заяві від 30.12.2020 № 33/37-К-100 просить встановити ступінь втрати професійної працездатності у відсотках внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків у зоні АТО, для розгляду питання на засіданні ЛКК щодо направлення медичної документації позивача на МСЕК необхідна наявність "Свідоцтва про хворобу" М(ВЛ)К ДУ ТМО, яким було б встановлено причинний зв`язок отриманої ним травми з проходженням служби в ОВС та Національній поліції на момент фактичного звільнення.

"Свідоцтво про хворобу" М(ВЛ)К є необхідним документом для МСЕК при порушенні питання про ступінь втрати працездатності внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків.

Згідно з п.7 розділу II Положення про ДУ ТМО, затвердженого наказом МВС України від 02.03.2020 року № 206, до складу ДУ ТМО входить медична (військово-лікарська) комісія.

Серед основних завдань ДУ ТМО є проведення медичною (військово- лікарською) комісією лікарської та військово-лікарської експертиз (п.4.розділу II Положення про ТМО).

М(ВЛ)К) ДУ ТМО у своїй діяльності керується чинним законодавством України, зокрема вимогами наказу МВС України від 03.04.2017 №285 "Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС" (далі - Положення про М(ВЛ)К), іншими нормативно- правовими актами з питань військово-лікарської експертизи.

Згідно з п.п. І. п.4. розділу І Положення про М(ВЛ)К, "ВЛК відповідно до покладених на них завдань проводять лікарську експертизу поліцейським і колишнім поліцейським...".

До основних завдань М(ВЛ)К також входить визначення причинного зв`язку захворювань, травм, контузій з проходженням служби в поліції для колишніх співробітників Національної поліції (НГІ) та ОВС (п.п.3, п.3, розділ І Положення про М(ВЛ)К).

Підстави складання постанов М(ВЛ)К та перелік документів, необхідних для прийняття постанови М(ВЛ)К щодо встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, контузій з проходженням служби в поліції визначені Положенням про М(ВЛ)К (розділ VI п.п.13, 14, та розділ VIII п. 18, п.22).

Пункт 13 Розділу VI Положення про М(ВЛ)К передбачає, що колишні поліцейські або колишні особи рядового й начальницького складу можуть ініціювати питання щодо визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень). У такому випадку вони звертаються до підрозділу кадрового забезпечення за місцем колишньої служби для отримання направлення на проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання» встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, контузій з проходженням служби в поліції, визначено Положенням про М(ВЛ)К (розділ VI п. 14, та розділ VIII п. 18, п.22).

Відповідно до п. 14 Розділу VI Положення про М(ВЛ)К "Особи, зазначені в пункті 13 цього розділу, надають до ВЛК медичну документацію, складену в період проходження служби, у випадку отримання травми (поранення) під час служби - надають відповідний Акт про нещасний випадок та документацію, складену за результатами надання первинної медичної допомоги з цього приводу".

Згідно з п. 18 Розділ VIII "Визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузії, травми, каліцтва) у колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ, колишніх військовослужбовців покладено на штатні ВЛК. Такі постанови приймаються, якщо при медичному огляді в період проходження служби зазначеним особам був установлений відповідний діагноз".

Пунктом 22 Розділ VIII "Для розгляду питань причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) звільнених зі служби осіб з участю в АТО, в бойових діях до штатної ВЛК необхідно надати відомості щодо їх медичного огляду у ВЛК перед вступом на службу та в період проходження служби, довідку про час та місце служби, дату та причину звільнення, час перебування в АТО, участь в інших бойових діях, медичні документи щодо лікування під час служби, посвідчення учасника бойових дій, документи про обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), додаткові документи, що підтверджують цей факт: висновок судово-медичної експертизи, службові характеристики тощо".

Тобто обов`язок надання медичної документації, складеної в період проходження служби, згідно з п.14 розділу VI та п.22 розділу VIII Положення про М(ВЛ)К, покладається на осіб, які ініціюють питання щодо причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень) з проходженням служби в органах внутрішніх спав та національній поліції.

З наданих відповідачем пояснення та документів, судом встановлено, що медична картка амбулаторного хворого ОСОБА_1 у ДУ ТМО відсутня. ОСОБА_1 03.10.2016 отримав медичну картку амбулаторного хворого у реєстратурі ДУ ТМО під особистий підпис, про що є відповідний запис у журналі видачі амбулаторних карток ДУ ТМО (копія запису додається).

Про необхідність надання медичної карти амбулаторного хворого за період з 2007 року по 2017 рік 02.11.2020 ОСОБА_1 було зазначено письмово під час його звернення до М(ВЛ)К ДУ ТМО головою М(ВЛ)К ДУ ТМО ОСОБА_2 про що зроблено відповідний запис на звороті направлення №330 та неодноразово повідомлялася листами копії яких наявні в матеріалах справи.

Заява позивача від 30.12.2020 №33/37-К-100 та надана ним медична документація в додатках уважно вивчена ДУ ТМО. Встановлено, що надана позивачем медична документація не дозволяє встановити причинний зв`язок захворювань, пов`язаних з проходженням служби в Органів внутрішніх справ та Національної поліції на момент звільнення з Національної поліції, оскільки не є складеною в період проходження служби позивачем.

Медичної карти амбулаторного хворого за період з 2007 року по 2017 рік позивачем відповідачу не надано, а решта медичних документів не дозволяє встановити причинний зв`язок захворювань, пов`язаних з проходженням служби в Органів внутрішніх справ та Національної поліції або вони взагалі датовані 2017, 2018 та 2019 роками, тобто також складені через 2-4 роки після дати імовірного травмування.

Також серед документації, наданої позивачем до ДУ ТМО в додатках до заяви від 30.12.2020 № 33/37-К-100, не містяться документи, складені за результатами надання первинної медичної допомоги з приводу імовірного травмування, як того вимагає розділ VI п.14 Положення про М(ВЛ)К.

Таким чином, надана ОСОБА_1 до ДУ ТМО документація не дозволяє встановити зв`язок захворювань позивача з імовірним отриманням ним травми в період проходження служби. Наявність в медичній документації, наданій позивачем, посилань на ЧМТ 2015 року в кожному випадку наведене в анамнезі зі слів ОСОБА_1 , і не є доказами отримання ним травми у 2015 році.

Процедура проходження М(ВЛ)К полягає у проведенні лікарської (військово-лікарської) експертизи за наявною медичною документацією. Як зазначалося вище, обов`язок подання документації, складеної в період служби, яка необхідна для встановлення причинного зв`язку захворювань, пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ та національній поліції, покладається на суб`єкта проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, у даному випадку на ОСОБА_1 .

Формою проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи по матеріалах медичної документації є засідання комісії, яке оформлюється протоколом.

За результатами лікарської та військово-лікарської експертизи ВЛК приймають постанови, які "включають... висновок про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва)" (п.1 розділу VIII Положення про М(ВЛ)К).

Така постанова складається тільки у тому випадку, коли медичною та іншою документацією підтверджується причинний зв`язок: захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва), з єдино можливим стверджуючим формулюванням: "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, отримане під час виконання службових обов`язків у період участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, із захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України" - якщо поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане за зазначених обставин" (розділ VIII Положення про М(ВЛ)К).

Отже, якщо медичної документації недостатньо для встановлення причинного зв`язку захворювань, пов`язаних з проходженням служби, постанова М(ВЛ)К про причинний зв`язок не виноситься.

У зв`язку з тим, що надані позивачем матеріали в додатках до заяви від 30.12.2020 № 33/37-К-100 (ксерокопії актів розслідування, інших медичних документів) не містять в собі точної інформації про дату та характер травми (медична документація, яка складена щодо отримання травми в період проходження служби), М(ВЛ)К ДУ ТМО не має достатніх підстав для складання постанови по причинному зв`язку травмування з проходженням служби.

Враховуючи викладе, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно прийнято рішення про повернення заяви позивача

Суд акцентує увагу на тому, що захист прав здійснюється у разі їх порушення і звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач має на меті не захист своїх прав від порушень з боку відповідачів у публічно-правовому спорі, а намагається за допомогою судового рішення визначити поведінку суб`єкта владних повноважень та спонукати його до певних дій, які законодавством віднесені до компетенції цього органу, що виходить за межі превентивної функції судового контролю та не відповідає завданням і принципам адміністративного судочинства.

Крім того, такий підхід суперечить принципу поділу влади у державі на гілки влади, оскільки суд здійснюватиме не контрольну функцію, а функцію керування поведінкою суб`єкта виконавчої влади.

Посилання позивача на окремі рішення Європейського суду з прав людини здійснені безвідносно до фактичних обставин цього спору, а тому не приймаються судом у якості належного обґрунтування позовних вимог.

Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що позивач скористався наданим йому статтею 55 Конституції України правом на звернення до адміністративного суду, таке право не може бути обмежене, а заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги уважно розглянуті судом.

Однак, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Розподіл судових витрат

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачами судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.С. Бойко