Справа № 200/2444/21-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2021-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 р. Справа№200/2444/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Волноваха, вул. Обручева, 17) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача для перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи:

з 28.11.2013 року по 11.05.2014 року електрослюсарем підземним 4 розряду енергомеханічної служби із повним робочим днем під землею у Відкритому акціонерному товаристві «Шахта «Нагорна» Чукотського автономного округу, Росія,

з 12.05.2014 року по 09.01.2015 року прохідником 5 розряду дільниці по видобутку вугілля і гірничо-підготовчим роботам із повним робочим днем під землею у Відкритому акціонерному товаристві «Шахта «Нагорна» Чукотського автономного округу, Росія;

- скасувати рішення відповідача від 19.02.2021 року №157-134/С-03/8-0576/21 про відмову в проведенні перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 10.02.2021 року про перерахунок пенсії з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.02.2021 року позивач звернувся до управління з заявою про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням УПФУ позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що підприємством, в якому працював позивач, не проводились відрахування страхових внесків із заробітної плати.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача до суду надав відзив проти адміністративного позову. У відзиві відповідач зазначив, що страхові внески за період роботи позивача з 28.11.2013 року по 11.05.2014 року за нього не сплачувались, а отже відсутні підстави для врахування даного періоду до страхового стажу.

Відповідно статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено копією паспорта громадяни на України.

З 24.01.2011 року позивач перебуває на обліку у Волноваському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком, призначену з урахуванням пункту 3 статті 114 Розділу XIV «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

10.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою, в якій просив зарахувати до його пільгового стажу період роботи з 28.11.2013 року по 09.01.2015 року у ВАТ «Шахта «Нагорная», Чукотський автономний округ РФ.

Листом від 19.02.2021 року №157-134/С-03/8-0576/21 Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило позивача, що стаж роботи в районі Крайньої Півночі з 28.11.2013 року по 09.01.2015 року на підприємстві ВАТ «Шахта «Нагорна» Чукотського АО, набутий позивачем після призначення йому пенсії, врахувати для перерахунку неможливо, так як за цей період роботи відсутня сплата страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Не погоджуючись з вказаними діями, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Згідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень ст. 3 Основного Закону людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-1V. в редакції Закону №2281-VIII від 08 лютого 2018 року. Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закоті №1058-1V).

Стаття 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 (далі - Угода від 13 березня 1992 року) закріплює принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

При цьому, метою Угоди від 13 березня 1992 року є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань «відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди». Держави- учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди від 13 березня 1992 року, встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.

Згідно з частинами другою та третьою статті 6 цієї Угоди, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються в трудовий стаж. У випадку, якщо в державах-учасниках Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу па момент призначення пенсії.

Тобто, цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав N01-1 /2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від ІЗ березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Статтею 3 Угоди від 13 березня 1993 року також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Статтею 3 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди па території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого у районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюється за нормами законодавства Російської Федерації.

Відповідно до ст. 66 від 5 листопада 1991 року № 1788-Х11 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який введений в дію з І січня 1992 року, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 40 Закону № 1058-1V для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Наведеними Законами регулюються питання включення заробітку за період страхового стажу, що є відмінним від трудового. Спірний період роботи позивача не є страховим у розумінні Закону № 1058-1V, оскільки набутий не на території України і внески сплачувалися не до системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування України.

Таким чином, з системного аналізу змісту Угоди від 13 березня 1992 року та норм Закону № 1058-1V з урахуванням вищезазначених висновків Верховного Суду у справі № 345/3 172/17, випливає висновок про те. що поняття трудовий стаж в розумінні Угоди від 13 березня 1992 року та страховий стаж в розумінні Закону № 1058-1V' не є тотожними поняттями.

Відповідно за змістом Угоди від 13 березня 1992 року до трудового стажу підлягає включенню заробіток за такий період при обчисленні пенсії.

Проте, за приписами ст. 40 Закону № 1058-1V для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Згідно з вимогами етапі 41 Закону № 1058-1V до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1)суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2)суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум. на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5.6 розмір) середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Таким чином, Законом № 1058-1V запроваджено інший, ніж передбачено Угодою від 13 березня 1992 року, порядок зарахування заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, виходячи зі страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. При цьому, таке нормативне визначення доходу, який враховується для обчислення пенсії, не має ознак колізії відносно норм Угоди від 13 березня 1992 року, яка має статус міжнародного договору, оскільки вказаною Угодою від 13 березня 1992 року не було врегульоване питання запровадження у майбутньому, однією з держав-учасників інших, ніж трудовий стаж, критеріїв зарахування заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Зазначені обставини можуть впливати на тривалість трудового стажу позивача при розрахунку пенсії.

Трудова книжка ОСОБА_1 НОМЕР_2 підтверджує роботу позивача в період з 28.11.2013 року по 11.05.2014 року електрослюсарем підземним 4 розряду енергомеханічної служби із повним днем під землею та з 12.05.2014 року по 09.01.2015 року прохідником 5 розряду дільниці по видобутку вугілля і гірничо-підготовчим роботам із повним робочим днем під землею у ВАТ «Шахта «Нагорная» Чукотського автономного округу, РФ.

Довідками від 14.11.2017 року №128 та від 25.06.2018 року №14 ВАТ «Шахта «Нагорная» підтверджено пільговий період роботи позивача з 28.11.2013 року по 11.05.2014 року та з 12.05.2014 року по 09.01.2015 року у ВАТ «Шахта «Нагорная».

Довідками від 26.09.2018 року №17, №18 виданими ВАТ «Шахта «Нагорная» підтверджено факт виплати позивачу заробітної плати за період з листопада 2013 року по жовтень 2014 року включно з урахуванням відпустки за листопад, грудень 2014 року.

Надані позивачем довідки про роботу в підприємстві, розташованому на території Російської Федерації, мають юридичне значення для призначення (перерахунку) пенсії в частині визначення трудового стажу працівника, оскільки вказаний у цих довідках час роботи не підпадає під поняття страхового стажу, за період якого сплачувалися страхові внески.

Отже, висновок пенсійного фонду про відсутність підстав для врахування до стажу для призначення (перерахунку) пенсії позивача часу роботи на Відкритому акціонерному товаристві «Шахта «Нагорная» Чукотського автономного округу, Росія, з 28.11.2013 року по 09.01.2015 року, у зв`язку із несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, не ґрунтується на вимогах закону та міжнародних угод.

Щодо вимог позивача про скасування рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.02.2021 року №157-134/С-03/8-0576/21 суд зазначає, що відповідний лист не є рішенням по суті поставлених питань, яким порушено права та обов`язки позивача та вважає, що належним захистом прав позивача є визнання протиправними дій Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягають у відмові у перерахунку пенсії та зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи у ВАТ «Шахта «Нагорная» з 28.11.2013 року по 09.01.2015 року.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За вказаних обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Волноваха, вул. Обручева, 17) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку призначеної пенсії та зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи у ВАТ «Шахта «Нагорная» з 28.11.2013 року по 09.01.2015 року.

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області потворно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.02.2021 року про перерахунок пенсії з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Волноваха, вул. Обручева, 17) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш