Справа № 380/9963/20
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2021-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/9963/20 пров. № А/857/2932/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

представника позивача Миня М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Турківського районного суду Львівської області від 28 грудня 2020 року (прийняте у м. Турці суддею Коліщук З.М.; складене у повному обсязі 28 грудня 2020 року) у справі № 380/9963/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділення департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Онищак Христини Романівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом та просила скасувати постанову інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області за № 95/28/19-ф/пз від 23.10.2019 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частинами першою, четвертою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і закрити провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона на земельній ділянці, яка їй належить на праві власності, розпочала будівництво господарської споруди незначного складу наслідків, а земельна ділянка, де були виявлені порушення, їй не належить, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того у протоколах про адміністративне правопорушення від 08.10.2019 за №№ 28/658-1, 28/658-2 та приписі № 28/658 від того ж числа, які складені відносно неї посадовою особою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_2 також зазначено, що порушення виявлені на земельній ділянці з кадастровим № :01.004:0658, а тому постанова головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_2 про притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконною.

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 28 грудня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржила Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі - ДАБІ України), яка вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини у справі, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що за результатами проведеної перевірки за адресою місця проживання позивача виявлені порушення, які зазначені в акті перевірки, протоколах та приписі про усунення порушень та здійснено фотофіксацію, тобто встановлені та зафіксовані належним чином. Після чого винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 95/28/19-ф/пз від 23.10.2019, якою визнано позивача винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частинами першою, четвертою статті 96 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Зазначає, що ДАБІ діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулює порядок проведення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, а вказаний адміністративний позов є безпідставним та необґрунтованим.

У судовому засіданні представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно з Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, відповідно до звернень ОСОБА_3 від 04.09.2019, звернення ОСОБА_4 на «гарячу лінію області» від 27.09.2019 та звернення від 18.09.2019, скерованих Львівським обласним контактним центром, та направлення на здійснення позапланової перевірки від 04.10.2019 № 658/19-пз посадові особи департаменту ДАБІ у Львівській області провели перевірку щодо виконання будівельних робіт ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведення перевірки, у ході якої було проведено фотофіксацію, складено такі процесуальні документи:

- акт перевірки № 28/658 від 08.10.2019,

- протокол № 28/658-1 від 08.10.2019,

- протокол № 28658-2 від 08.10.2019,

- припис № 28/658 від 08.10.2019 про усунення порушень вимог законодавства на об`єкті по АДРЕСА_1 .

На підставі цих документів було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 95/28/19-ф/пз від 23.10.2019.

Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 оскаржила її до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що у вказаних вище документах зазначено, що виявлені посадовими особа ми відповідача порушення, які стосуються виконання будівельних робіт, виявлені на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0658 площею 0,25 га, яка знаходиться по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 на праві власності від 14.08.2013, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 214420330 від 30.06.2020, тобто вказана земельна ділянка на час проведення перевірки посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівскій області не належала ОСОБА_1 , тому суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки відповідачем доказів допущення порушення, про яке зазначено в постанові про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає, що до таких висновків суд першої інстанції дійшов за неповного з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджуються Мінрегіоном.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб`єкту містобудування щодо якого здійснюється державний архітектурно - будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно- будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За вимогами частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13.04.2011 № 466 - будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Відповідно до частини 4 статті 89 Водного Кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про архітектурну діяльність» замовники та підрядники під час створення об`єкта архітектури зобов`язані забезпечувати будівництво об`єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов`язковою.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про планування і забудову територій», чинного на час виконання будівельних робіт, дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державне архітектурно - будівельного контролю.

Здійснення будівельних робіт на об`єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собі відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частиною 1 статті 96 КУпАП порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 4 статті 96 КУпАП виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятдесяти до трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як видно з матеріалів справи, під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою Департаменту встановлено, що ОСОБА_1 на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , якою володіє на праві власності згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯМ № 172280 від 02.12.2012 - будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (кадастровий № :01:004:0658), без будівельного паспорта, а також без права на виконання будівельних робіт (повідомлення про початок виконання будівельних робіт) проводить виконання будівельних робіт із будівництва житлового будинку, а саме: влаштовано фундамент лінійними розмірами 10,0 х 9,0 м (влаштовано фундаменти над рівнем землі 0,3-0,4 м), чим порушено вимоги ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Виконання будівельних робіт ОСОБА_5 проводиться з порушенням державних будівельних норм (протипожежних розривів): відстань від фундаменту до існуючої сусідської господарської дерев`яної споруди становить 6,2 м (згідно норм 10 - 15 м - п. 15.2.2. табл. 15.2 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій»). Додатково встановлено, що виконання будівельних робіт із будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 здійснюється з порушенням прибережно-захисної смуги р. Стрий; прибережно-захисна смуга для середніх річок, в тому числі АДРЕСА_3 , а забудова проводиться на відстані 17 м, чим порушено п. 4 ст. 89 Водного кодексу України та ч. 2 ст. 60 Земельного кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що вказані порушення підтверджуються фотофіксацією, яка є в матеріалах справи, актом перевірки № 28/658 від 08.10.2019 та протоколами перевірки від 08.10.2019 за №№ 28658-1, 28/658-2, які ОСОБА_5 підписані без зауважень.

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки відповідачем доказів допущення порушення, про яке зазначено в постанові про адміністративне правопорушення, суду не надано, оскільки вказана в документах перевірки земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0658 не належить ОСОБА_1 , то колегія суддів вважає такі помилковими, оскільки зазначення невірного кадастрового номера земельної ділянки в документах перевірки у цьому випадку є неістотним недоліком і не перешкоджає можливості ідентифікувати її за іншими даними, зокрема, за вказаною в матеріалах перевірки адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів, які дозволяють встановити подію адміністративного правопорушення, ідентифікувати його місце та вину особи у його вчиненні.

При цьому доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення судом не здобуто, а ті обставини, з яких позивач просить скасувати постанову, на переконання суду, наведені ним з метою уникнення адміністративної відповідальності.

З огляду на вказані норми законодавства та встановлені у справі обставини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апелянта, що оскаржувана постанова прийнята правомірно, а тому підстави для її скасування відсутні.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 28 грудня 2020 року у справі № 380/9963/20 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділення департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Онищак Христини Романівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 29 квітня 2021 року.