Справа № 120/240/21-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 квітня 2021 р. Справа № 120/240/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Подільської митниці Держмитслужби (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що працює на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста "Вінниця" Подільської митниці Держмитслужби.

16.11.2020 в.о. начальника Подільської митниці Держмитслужби прийнято наказ № 435 "Про порушення дисциплінарного провадження" відносно позивача. Підставою для прийняття даного наказу зазначено акт про результати внутрішньої перевірки, проведеної відповідно до наказу Подільської митниці Держмитслужби від 04.11.2020 № 407 "Про проведення перевірки".

На підставі наказу Подільської митниці Держмитслужби від 16.11.2020 № 435 "Про порушення дисциплінарного провадження відносно працівника митниці", у період з 17.11.2020 по 30.11.2020 відносно позивача проводилося дисциплінарне провадження.

Наказом першого заступника начальника Подільської митниці Держмитслужби, Голови комісії з реорганізації Подільської митниці Держмитслужби від 07.12.2020 № 2-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" відносно позивача застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

09.12.2020 першим заступником начальника Подільської митниці Держмитслужби, Голови комісії з реорганізації Подільської митниці Держмитслужби прийнято наказ № 3-дс "Про скасування наказу Подільської митниці Держмитслужби від 07.12.2020 № 2-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким скасовано наказ Подільської митниці Держмитслужби від 07.12.2020 № 2-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

В подальшому, 11.12.2020 першим заступником начальника Подільської митниці Держмитслужби, Голови комісії з реорганізації Подільської митниці Держмитслужби повторно прийнято наказ № 4-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Вважаючи зазначений наказ протиправним та таким, що прийнятий з порушенням положень Закону України "Про державну службу", позивач звернувся до суду за даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 18.01.2021 позовну заяву залишено без руху з підстав несплати судового збору та запропоновано позивачу у 10-денний строк з дня отримання ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

22.01.2021 на виконання ухвали від 18.01.2021 на адресу суду надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 27.01.2021 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до положень ст. 262 КАС України. Даною ухвалою також надано відповідачам строк на подання відзиву на позовну заяву.

19.02.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на пропуск 10-денного строку звернення до суду з даним позовом, визначеного ч. 2 ст. 78 Закону України "Про державну службу".

22.02.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що у діях позивача, які стали підставою для проведення перевірки та притягнення його до відповідальності, наявні ознаки складу дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частиною 2 статті 65 Закону України "Про державну службу", а саме (невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень) та вини у його вчиненні, який підтверджується зібраними матеріалами дисциплінарного провадження, поясненнями посадових осіб ВМО № 1 м/п "Вінниця" Подільської митниці Держмитслужби, що згідно ч. 1 ст. 65 Закону України "Про державну службу" є підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності.

З огляду на викладене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Крім того відповідач заперечує щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із не співмірністю зі складністю справи.

Ухвалою суду від 17.03.2021 вирішено надіслати копію заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду позивачу - ОСОБА_1 . Надано останньому 3-денний строк, з дня вручення (отримання) копії ухвали, для висловлення (письмово) своїх доводів, міркувань або заперечень щодо поданої заяви про залишення позовної заяви без розгляду.

25.03.2021 на адресу суду надійшла заява представника позивача про відмову в задоволенні заяви про залишення позовної заяви без розгляду.

30.03.2021 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про призначення судового засідання у справі.

30.03.2021 на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення з урахуванням наданого відповідачем відзиву на позовну заяву, у яких представник позивача вважає твердження викладені у відзиві необґрунтованими та такими що не спростовують позицію зазначену у позовній заяві.

Представник позивача, окрім того, звернув увагу на те, що відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ, порушив принцип співмірності та пропорційності між вчиненим, на його думку, дисциплінарним проступком, а саме перевищення строку митного оформлення на 19 хвилин без настання будь-яких негативних наслідків, а також застосованим до позивача дисциплінарним стягненням.

Також представник позивача зазначив, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення, що цілком відповідає правилу частини першої статті 61 Конституції України, яка забороняє за одне і те ж порушення двічі притягувати до юридичної відповідальності одного й того ж виду. Однак, під час прийняття наказу № 4-де від 11.12.2020 відповідач фактично вдруге притягнув до юридичної, а саме дисциплінарної відповідальності, оскільки, як перший наказ (№ 2-дс від 07.12.2020) так і другий наказ (№ 4-дс від 11.12.2020) накладають стягнення у вигляді догани.

Також представник позивача вказав на порушення відповідачем вимог статті 77 Закону України "Про державну службу" під час прийняття оскаржуваного наказу, оскільки за приписами ч. 1, 2 ст. 77 Закону України "Про державну службу" рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі.

Голова комісії з реорганізації Подільської митниці Держмитслужби Путишин І.І. станом на момент прийняття наказів не був суб`єктом призначення Подільської митниці Держмитслужби у розумінні ст. 2 Закону України "Про державну службу" та відповідно, не мав права приймати рішення про накладення дисциплінарного стягнення та видавати відповідний акт від імені Подільської митниці Держмитслужби.

02.04.2021 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання додаткових доказів до справи.

Ухвалою від 09.04.2021 клопотання представника позивача про призначення судового засідання у справі задоволено, розгляд справи за №120/240/21-а постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Призначено судове засідання на 21.04.2021, в ході якого судом поставлено на розгляд питання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою від 21.04.2021 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

21.04.2021 оголошено перерву у судовому розгляді справи до 28.04.2021.

28.04.2021 на адресу суду надійшла заява представника відповідача про проведення засідання призначеного на 28.04.2020 без його участі в порядку письмового провадження.

28.04.2021 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання додаткових доказів до справи.

В призначене судове засідання 28.04.2021 інші учасники процесу не з`явились.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною першою статті 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Крім того, за змістом ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене та беручи до уваги достатність наявних у справі доказів, суд вважає можливим розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Позивач працює на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста "Вінниця" Подільської митниці Держмитслужби.

04.11.2020 в.о. начальника Подільської митниці Держмитслужби на підставі скарги від 26.10.2020 прийнято наказ № 407 "Про проведення перевірки" за період з 05.11.2020 по 13.11.2020 щодо можливих порушень чинного законодавства України.

За результатами проведеної перевірки робочою групою складено, акт про результати внутрішньої перевірки, проведеної відповідно до наказу Подільської митниці Держмитслужби від 04.11.2020 № 407 "Про проведення перевірки".

Відповідно до висновку, який зазначено в акті, робоча група з проведення перевірки дійшла до висновку, що при здійсненні митного оформлення товарів за митною декларацією від 19 жовтня 2020 року № UA401020/2020/049622 встановлено порушення статті 255 Митного кодексу України, а саме перевищення строку митного оформлення на 19 хвилин (з урахуванням проставлених затримок в АСМО "Інспектор").

Робоча група вказала на те, що в діях позивача вбачається можливе недотримання вимог статті 255 Митного кодексу України, яке обумовлене великим навантаженням на структурні підрозділи Подільської митниці Держмитслужби, які задіяні у даному митному оформленні та недосконала робота АСМО "Інспектор" в розрізі опрацювання надісланих документів посадовій особі, яка здійснює митне оформлення.

На підставі зроблених висновків робочою групою передано до дисциплінарної комісії Подільської митниці Держмитслужби матеріали внутрішньої перевірки для здійснення дисциплінарного провадження відносно позивача, оскільки при здійсненні ним митного контролю та митного оформлення товарів за митною декларацією наявне порушення статті 255 Митного кодексу України, а саме перевищення строку митного оформлення на 19 хвилин.

16.11.2020 в.о. начальника Подільської митниці Держмитслужби прийнято наказ № 435 "Про порушення дисциплінарного провадження" відносно позивача. Як підставу для прийняття даного наказу зазначено акт про результати внутрішньої перевірки, проведеної відповідно до наказу Подільської митниці Держмитслужби від 04.11.2020 № 407 "Про проведення перевірки".

На підставі наказу Подільської митниці Держмитслужби від 16.11.2020 № 435 "Про порушення дисциплінарного провадження відносно працівника митниці", у період з 17.11.2020 по 30.11.2020 відносно позивача проводилося дисциплінарне провадження.

За результатами розгляду дисциплінарної справи відносно позивача дисциплінарною комісією складено та подано на ім`я першого заступника начальника Подільської митниці Держмитслужби Путишина І.І. направлено подання від 02.12.2020 згідно висновків якого запропоновано застосувати до головного інспектора ВМО № 1 м/п "Вінниця" Подільської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Наказом першого заступника начальника Подільської митниці Держмитслужби, Голови комісії з реорганізації Подільської митниці Держмитслужби від 07.12.2020 № 2-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" відносно позивача застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

09.12.2020 першим заступником начальника Подільської митниці Держмитслужби, Голови комісії з реорганізації Подільської митниці Держмитслужби прийнято наказ № 3-дс "Про скасування наказу Подільської митниці Держмитслужби від 07.12.2020 № 2-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким скасовано наказ Подільської митниці Держмитслужби від 07.12.2020 № 2-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Однак, 11.12.2020 першим заступником начальника Подільської митниці Держмитслужби, Голови комісії з реорганізації Подільської митниці Держмитслужби повторно прийнято наказ № 4-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Вважаючи зазначений наказ протиправним та таким, що прийнятий з порушенням положень Закону України "Про державну службу", позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами частини 1, 3 статті 569 Митного кодексу України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

У свою чергу, правовий статус державних службовців, підстави та порядок притягнення їх до дисциплінарної відповідальності, а також її види передбачено Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VІІІ (далі Закон № 889-VІІІ).

Статтею 5 Закону № 889-VІІІ визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Державний службовець, у відповідності до частини першої статті 8 Закону № 889-VІІІ, зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону № 889-VІІІ державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 вказаного Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.

За невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом (ст. 64 Закону № 889-VІІІ).

За правилами ч. 1 ст. 65 Закону № 889-VІІІ підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

У пункті 5 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VІІІ дисциплінарним проступком визначено невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Згідно зі ст. 66 Закону № 889-VІІІ до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: зауваження; догана; попередження про неповну службову відповідність; звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VІІІ, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

За визначенням ст. 67 Закону № 889-VІІІ дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується суб`єктом призначення до державного службовця, який порушив службову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними й поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає в порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: Кодексом законів про працю України, Законом України "Про державну службу", правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Особливе значення під час визначення діяння державного службовця як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини державного службовця - певного психічного ставлення особи до своїх протиправних дій і їхніх шкідливих наслідків.

Наказ про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення й час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду 09.12.2019 року у справі № 813/3820/17.

Так, гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення закріплені у ст. 74 Закону № 889-VІІІ та полягають, зокрема, в наступному: дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби; Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

За приписами ч. 1, 2 ст. 77 Закону № 889-VІІІ рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Процедура здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі за текстом дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців урегульована Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 1039 (далі за текстом Порядок № 1039), та передбачає:

- прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження;

- формування дисциплінарної комісії та її склад;

- визначення повноважень дисциплінарної комісії;

- визначення основних засад роботи дисциплінарної комісії;

- формування дисциплінарної справи;

- прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.

Відповідно до приписів підпункту 2 пункту 3 цього Порядку встановлено, що рішення про порушення дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення - стосовно інших державних службовців, зокрема, керівник державної служби в державному органі (далі за текстом керівник державної служби) - щодо інших державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В".

Пунктом 13 Порядку № 1039 визначено, що дисциплінарна комісія у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, що регулюють питання здійснення дисциплінарних проваджень, і цим Порядком.

Члени Комісії, дисциплінарної комісії несуть персональну відповідальність за повноту і об`єктивність висновків дисциплінарного провадження та за розголошення інформації про дисциплінарне провадження (пункт 14 Порядку № 1039).

Згідно з пунктом 24, 29 Порядку № 1039 з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Обов`язок щодо забезпечення збирання документів та матеріалів, необхідних для формування дисциплінарної справи, формування дисциплінарної справи, забезпечення отримання пояснень від державного службовця покладено на доповідача у дисциплінарній справі.

У відповідності до пунктів 9, 21, 22 Порядку № 1039 формою роботи дисциплінарної комісії є засідання, усі рішення дисциплінарної комісії ухвалюються простою більшістю голосів присутніх на засіданні її членів, під час голосування будь-які сумніви щодо наявності в діях державного службовця дисциплінарного проступку тлумачаться на його користь, рішення Комісії, дисциплінарної комісії оформляється протоколом, у протоколі зазначаються прізвище та ініціали голови, секретаря і присутніх на засіданні членів дисциплінарної комісії, місце, дата проведення засідання, час початку і закінчення засідання, порядок денний, результати розгляду порядку денного, результати голосування за кожним пунктом порядку денного, прийняті рішення.

За правилами пункту 31 Порядку № 1039 дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді.

Однак, дисциплінарною комісією не встановлено наявність дисциплінарного проступку в діях позивача, а також не встановлено шкідливих наслідків встановлених правопорушень, що в свою чергу, призводить до протиправності оскаржуваного наказу.

Крім того судом встановлено, що зміст даного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не містить відомостей про те, яке саме порушення службової дисципліни та коли вчинив чи допустив позивач, які саме посадові обов`язки він не виконав чи неналежно виконував.

Відсутність в оскарженому наказі посилань на конкретні порушення службової дисципліни та дати їх учинення унеможливлює надання оцінки дотримання відповідачем визначених положеннями Закону України "Про державну службу" строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Така правова позиція викладена в постанові суду Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № П/811/1911/16, від 11.09.2019 у справі № 826/12205/17, від 29.08.2019 у справі № 826/6748/16.

Окрім цього, наказ від 11.12.2020 № 4-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" підписаний першим заступником начальника Подільської митниці Держмитслужби, Голови комісії з реорганізації Подільської митниці Держмитслужби Путишиним І.І..

Надаючи оцінку оскаржуваному наказу на відповідність вимогам, встановленим частиною 2 статті 2 КАС України, суд також звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону № 889-VІІІ рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 2 Закону № 889-VІІІ визначено, що суб`єкт призначення - державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади. Також, згідно зі статтею 147-1 Кодексу законів про працю України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Так, наказом Держмитслужби України від 21.08.2020 № 768-о виконання обов`язків начальника Подільської митниці Держмитслужби покладено на Мацібору Юрія Ігоровича з 25.08.2020.

Згідно з Наказом Держмитслужби України від 27.10.2020 № 480 "Про реорганізацію територіальних органів Держмитслужби", утворено комісію з реорганізації Подільської митниці Держмитслужби та призначено голову комісії з реорганізації Путишина Ігоря Івановича .

Наказом першого заступника начальника Подільської митниці Держмитслужби, Голови комісії з реорганізації Подільської митниці Держмитслужби Путишина Ігоря Івановича від 11.11.2020 № 428 затверджено персональний склад комісії з реорганізації Подільської митниці.

Тобто, з 11.11.2020 в Подільській митниці Держмитслужби були одночасно в.о. начальника митниці Мацібора Юрій Ігорович та Голова комісії з реорганізації Путишин Ігор Іванович.

Листом від 06.11.2020 № 10/10-01/7/194 Департаментом правового забезпечення Держмитслужби надано відповідні роз`яснення щодо розмежування повноважень між керівником територіального органу Держмитслужби (особою, яка виконує його повноваження) та Головою комісії з реорганізації територіального органу Держмитслужби. Згідно з наданими роз`ясненнями, повноваження Голови комісії з реорганізації визначені пунктами 18, 19, 20, 21 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року № 1074. У свою чергу, повноваження керівника митниці Держмитслужби визначені як нормативно-правовими актами, зокрема Митним кодексом України, так і Положенням про відповідну митницю Держмитслужби.

Таким чином, Голова комісії з реорганізації Подільської митниці Держмитслужби Путишин Ігор Іванович станом на 11.12.2020 не був суб`єктом призначення Подільської митниці Держмитслужби у розумінні статті 2 Закону № 889-VІІІ та, відповідно, не мав права приймати рішення про накладення дисциплінарного стягнення та видавати відповідний акт від імені Подільської митниці Держмитслужби.

Щодо посилання представника позивача на те, що ОСОБА_1 двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності за одне і теж саме порушення, суд зазначає наступне.

Так, 07.12.2020 наказом першого заступника начальника Подільської митниці Держмитслужби, Голови комісії з реорганізації Подільської митниці Держмитслужби від 07.12.2020 № 2-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" відносно позивача застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Втім, 09.12.2020 першим заступником начальника Подільської митниці Держмитслужби, Голови комісії з реорганізації Подільської митниці Держмитслужби прийнято наказ "Про скасування наказу Подільської митниці Держмитслужби від 07.12.2020 № 2-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким скасовано наказ Подільської митниці Держмитслужби від 07.12.2020 № 2-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Таким чином, реалізації дисциплінарного стягнення у виді догани не відбулось, адже наказ від 07.12.2020 № 2-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" скасовано 09.12.2020.

В подальшому, 11.12.2020 першим заступником начальника Подільської митниці Держмитслужби, Голови комісії з реорганізації Подільської митниці Держмитслужби прийнято наказ № 4-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", який є предметом оскарження у даній справі.

Відтак, оскільки притягнення до дисциплінарної відповідальності можливе виключно після реалізації наказу від 07.12.2020, який в спірних правовідносинах реалізований не був, а навпаки був скасований, твердження позивача про подвійне притягнення до відповідальності за одне дисциплінарне порушення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Проте, враховуючи необґрунтованість та незаконність наказу першого заступника начальника Подільської митниці Держмитслужби, Голови комісії з реорганізації Подільської митниці Держмитслужби від 11.12.2020 № 4-дс, суд вважає, що існують всі підстави для його скасування, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо стягнення на користь позивача понесених судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн та сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн., суд керується наступним.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що 09.12.2020 між позивачем ОСОБА_1 (далі - Клієнт) та адвокатом Юрченком Т.П. (далі - Адвокат) укладено Договір про надання правової допомоги № 12/20-а/1 (далі - Договір).

Згідно з пунктом 1.1 цього Договору Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе виконання обов`язків з надання правової допомоги, в частині консультування, підготовки необхідних документів та представництва інтересів клієнта з питань проходження публічної служби.

Відповідно до підпункту 3.2 Договору гонорар адвоката погоджується за взаємною згодою сторін та оформляється додатковою угодою (Додаток № 1) до цього договору, яка є невід`ємною його частиною.

Сторони погодили, що клієнт погоджується сплатити адвокату 100 % обумовленої суми гонорару впродовж 3 робочих днів з моменту підписання додаткової угоди (Додаток № 1) до цього договору (підпункт 3.3 Договору).

Згідно п. 1 Додатка № 1 сторони погодили, що гонорар адвоката за договором про надання правової допомоги від 09.12.2020 № 12/20-а/1 становить 8000,00 грн.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 21.04.2021 Договір про надання правової допомоги від 09.12.2020 № 12/20-а/1 доповнено п.п. 3.6, а саме "Сторони погодили збільшити суму гонорару адвоката, визначеного Додатком № 1 до цього Договору на 2000,00 грн, що підлягає оплаті до 24.04.2021".

Приписами частини 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як видно з детального розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку із розглядом справи № 120/240/21 адвокатом Юрченком Т.П. виконано такі роботи:

- консультація клієнта, узгодження правової позиції по справі, вивчення нормативно - правової бази;

- підготовка та подання позову, підготовка адвокатських запитів, підготовка додаткових пояснень по справі.

Загальна сума, витрат становить 10 908,00 грн.

Доказом понесення витрат позивача на правничу допомогу є квитанція № 12/20-а/1 від 09.12.2020 на суму 8 000,00 грн від 21.04.2021 на суму 2 000,00 грн.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу суд доходить висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

У той же час, суд погоджується із аргументами відповідача, що розмір понесених витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Суд не ставить під сумнів вартість однієї години часу, витраченої адвокатом на надання позивачу правових послуг.

Згідно правової позиції Верховного Суду наведеній у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Крім того Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відтак, беручи до уваги предмет спору, складність справи, її значення для позивача та обсяг адвокатських послуг, що був необхідним для захисту інтересів позивача в суді у зв`язку з розглядом цієї справи, враховуючи заперечення відповідача про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу, а також виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на допомогу адвоката в сумі 10 000,00 грн є надмірним та підлягає зменшенню.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить присудити витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн, що відповідатиме критеріям реальності адвокатських витрат, обставинам справи, її складності та виконаної адвокатом роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Відтак, оскільки позов задоволено повністю, загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у зв`язку з розглядом цієї справи становить 8908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ першого заступника начальника Подільської митниці Держмитслужби, Голови комісії з реорганізації Подільської митниці Держмитслужби від 11.12.2020 № 4-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн (вісім тисяч гривень 00 коп.) в загальній сумі 8 908,00 грн (вісім тисяч дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Подільської митниці Держмитслужби.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: ОСОБА_1 - (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ); Подільська митниця Держмитслужби (код ЄДРПОУ - 43350542, місцезнаходження: вул. Лебединського, 17, м. Вінниця, 21034).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна