Справа № 140/1511/19
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

27 квітня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/1511/19 пров. № 857/11774/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Судової-Хомюк Н. М.
суддів -Ільчишин Н. В.
Пліша М. А.
за участі секретаря судового засідання Гром І.І.,

представник позивача: не з`явився,

представник відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» про ухвалення додаткового рішення у справі № 140/1511/19 за адміністративним позовом Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» до Офісу великих платників податків ДФС України про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство «Луцький ремонтний завод «Мотор» (далі ДП «ЛРЗ «Мотор», підприємство, позивач) звернулося з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс великих платників податків ДФС, контролюючий орган, відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги від 11 березня 2019 року №Ю- про сплату боргу (недоїмки) в сумі 2 404 383,38 грн. (надалі вимога про сплату боргу (недоїмки)) та рішення від 11 березня 2019 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 1 202 191,69 грн. (надалі рішення про застосування штрафних санкцій).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 11 березня 2019 року №Ю- про сплату боргу (недоїмки) в сумі 2 404 383,38 грн.. Визнано протиправним та скасовано рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 11 березня 2019 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 1 202 191,69 грн.. Стягнуто на користь Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби судові витрати у сумі 19 210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять грн. 00 коп.).

Додатковим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року заяву представників позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення стосовно розподілу судових витрат задоволено частково. Стягнуто на користь Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч грн. 00 коп.). У стягненні решти суми витрат відмовлено.

Постановами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020 апеляційні скаргу Офісу великих платників податків ДФС України залишено без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року та додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у справі № 140/1511/19 без змін.

02.09.2020 до Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» про ухвалення додаткового рішення у справі № 140/1511/19, у зв`язку із чим, 03.09.2020 до Волинського окружного адміністративного суду було скеровано лист про направлення на адресу апеляційного суду справи № 140/1511/19.

14.09.2020 Волинський окружний адміністративний суд повідомив, що справа № 140/1511/19 за адміністративним позовом Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» до Офісу великих платників податків ДФС України про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу, згідно з ухвалою Верховного Суду від 29.05.2020 направлена 09.06.2020 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для перегляду в касаційній інстанції.

04.03.2021 постановою Верховного Суду касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС залишено без задоволення. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2020 року без змін.

Після повернення справи із Касаційного адміністративного суду, Волинський адміністративний суд вищезазначену справу скерував на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Враховуючи вимоги КАС України щодо розгляду заяви про прийняття додаткового рішення, колегія суддів розгляд заяви призначила у судове засідання на 27.04.2021 із повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Так, у поданій 02.09.2020 заяві про прийняття додаткового рішення Державне підприємство «Луцький ремонтний завод «Мотор» зазначає, що у зв`язку з розглядом справи № 140/1511/19 в суді апеляційної інстанції позивачем понесені витрати на правничу допомогу в сумі 100000,00 грн., що підтверджується наступними документами: договір про надання правової допомоги № 26/11/19/843 від 26.11.2019 р.; платіжне доручення № 5701 від 03.12.2019, акт прийому передачі послуг з надання правової допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами від 26.08.2020.

У зв`язку із тим, що судом апеляційної інстанції питання про судові витрати не вирішувалось, на підставі ст.ст. 132, 134, 252 КАС України просить суд ухвалити у справі №140/1511/19 додаткове рішення, яким стягнути на користь Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 100000,00 грн..

Відповідачем подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій зазначає, що позивач в порушення п. 7 ст. 139 КАС України подав таку заяву. Просить у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява підлягає залишення без розгляду з огляду на наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-4 ст.134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 1-6 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

В той же час, відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що заявником не дотримано вимоги ч.7 ст.139 КАС України, а саме до закінчення судових дебатів у справі заяву про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, Державним підприємством «Луцький ремонтний завод «Мотор», а також його представниками, в суді апеляційної інстанції в розмірі 100000 грн. зроблено не було.

У матеріалах справи наявна заява про вирішення питання судових витрат в частині витрат на правову допомогу, яка адресована Волинському окружному адміністративному суду та за наслідками якої, судом було постановлено додаткове рішення.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що представниками Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» було подано відзив на апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС України, проте ні у поданому відзиві, ні у поясненнях, що подавались в ході апеляційного розгляду справи, позивач не просив суд вирішити питання судових витрат на правничу допомогу та не заявляв про подання доказів про такі витрати протягом 5 днів після ухвалення судом відповідного судового рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що представники Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» - адвокат Сафулько С.Ф. та адвокат Красун В.В. були присутніми в судовому засіданні під час розгляду справи та проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення.

Заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу та пакет документів, які свідчать про понесені витрати, Державне підприємство «Луцький ремонтний завод «Мотор» подало до суду лише 02 вересня 2020 року, тобто в порушення вимог, передбачених ч. 7 ст. 139 КАС України.

Відтак, оскільки, Державне підприємство «Луцький ремонтний завод «Мотор» під час апеляційного розгляду справи, взагалі не просила суд стягнути витрати на правничу допомогу та не повідомила про подання доказів після прийняття судом рішення протягом 5 днів, колегія суддів вважає, що заява Державного підприємство «Луцький ремонтний завод «Мотор» від 02.09.2020 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 229, 132, 139, 241, 253, 248, 310, 328 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» про ухвалення додаткового рішення у справі № 140/1511/19 щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н. М. Судова-Хомюк
судді Н. В. Ільчишин
М. А. Пліш

Повний текст ухвали складено 29 квітня 2021 року