Справа № 320/7133/19
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2021-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 квітня 2021 року м. Житомир справа № 320/7133/19

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Лінкевич Т.Ф.,

за участю: представника позивача Водовоза О.А.,

представника відповідача Ковальчука А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:

У грудні 2019 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з вказаним позовом та просила стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 заборгованість в сумі 4 596 609,00 гривень за шкоду, заподіяну державі.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 23.12.2019, яку постановлено при вирішенні питання про відкриття провадження у справі та на підставі ст. 29 КАС України, адміністративну справу 320/7133/19 передано за підсудністю до Житомирського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання вимог ухвали суду, Військовою частиною НОМЕР_1 подано до суду позов до ОСОБА_1 , з вимогою про стягнення на користь Військової частини НОМЕР_1 заборгованості в сумі 4 596 609,00 гривень за шкоду, заподіяну державі, з тих підстав, що не повернуті відповідно до вимог Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" під час служби завдані збитки підлягають стягненню в судовому порядку.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В березні 2021 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Ковальчука А.О. про залишення позову Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди без розгляду. В обгрунтування вказаної заяви зазначив, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду із даним позовом, оскільки ОСОБА_1 було звільнено та виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 15 серпня 2019 року, а до суду позивач звернувся лише в грудні 2019 року, а тому вказаний позов слід залишити без розгляду відповідно до приписів 123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Окрім цього вказав, що посилання позивача на участь особового складу Військової частини НОМЕР_1 в операції об`єднаних сил на Сході України, як поважну причину пропуску строку звернення до суду, спростовується наявними в матеріалах справи розпорядчими документами з кадрових питань вказаної військової частини.

В свою чергу, Військова частина НОМЕР_1 подала до суду письмове заперечення на заяву представника відповідача щодо залишення позову без розгляду. Вказане заперечення мотивоване тим, що звертаючись до суду з даним позовом, Військова частина НОМЕР_1 діяла як суб`єкт владних повноважень, а тому до правовідносин, що склалися між сторонами, слід застосовувати тримісячний строк звернення до адміністративного суду. Також зазначено, що сума матеріальної шкоди утримувалася з грошового забезпечення ОСОБА_1 на підстві відповідного наказу, який останнім не оскаржувався.

Суд, розглянувши заяву представника відповідача - адвоката Ковальчука А.О. про залишення позову без розгляду та вирішуючи питання стосовно того, в межах якого строку позивачем мав бути пред`явлений позов, враховує наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пункт 17 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;

Отже, військова служба є публічною службою.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Також суд звертає увагу, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі № 818/1688/16 зроблено висновок, що зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Зокрема, судом касаційної інстанції вказано, що спори пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, і питанням відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, навіть якщо притягнення цієї особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди відбувається після її звільнення з військової служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 31.03.2018 по 15.08.2019 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді помічника начальника штабу - начальника зв`язку мотопіхотного батальйону

Строк для звернення до суду з позовом у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби становить один місяць та починає обчислюватись з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Цей строк є спеціальним у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що для звернення військової частини НОМЕР_1 до суду з позовом до про відшкодування ОСОБА_1 завданої матеріальної шкоди встановлюється місячний строк, який передбачений частиною 5 статті 122 КАС України.

Водночас, при вирішенні питання щодо дотримання чи порушення позивачем вищевказаного строку звернення до адміністративного суду, також слід з`ясувати, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2018 № 4671, за наслідком службового розслідування по факту нестачі майна мотопіхотного батальйону, що знаходилося на відповідальному зберіганні у ОСОБА_1 , серед іншого, вирішено стягнути з ОСОБА_1 4 210 730,16 грн.

Також, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2019 № 1520 за наслідком службового розслідування по факту розкомплектування радостанцій взводу зв`язку мотопіхотного батальйону, серед іншого, вирішено стягнути з ОСОБА_1 229038,28 грн.

Окрім цього, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.07.2019 № 2145 за наслідком службового розслідування по факту неналежного прийому-передачі посади командира взводу зв`язку мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 визначено стягнути 167624,27 грн.

Визначені вищевказаними наказами командира військової частини НОМЕР_1 суми завданої шкоди періодично стягувалися з грошового забезпечення ОСОБА_1 , що не оспорюється сторонами.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.08.2019 року № 254 капітана ОСОБА_1 було звільнено з військової служби.

Станом на 15.08.2019 року позивач достеменно знав про наявність у ОСОБА_1 заборгованості за завданою матеріальною шкодою та її розмір і саме з цього дня слід обраховувати місячний строк звернення до суду, однак, з позовом про відшкодування вказаної матеріальної шкоди, позивач звернувся лише 11 грудня 2019 року, що підтверджується відбитком поштового штемпелю на конверті у якому було надіслано позов до Київського окружного адміністративного суду.

З приводу посилання позивача на участь особового складу Військової частини НОМЕР_1 в операції об`єднаних сил на Сході України, як поважну причину пропуску строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Поважними причинами для поновлення строку на подання адміністративного позову визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З наявних у справі розпорядчих документів військової частини НОМЕР_1 вбачається, що до складу юридичної групи даної військової частини входить помічник командира бригади з правової роботи - начальник групи майор юстиції ОСОБА_2 та юрисконсульт ОСОБА_3 .

На вимогу суду представником позивача не надано документальних доказів, що б стверджували неможливість подачі адміністративного позову протягом вересня - жовтня 2019 року уповноваженими представниками ВЧ.

Натомість надані докази того, що начальник групи майор юстиції ОСОБА_2 , з 06.11.2019 по 20.11.2019 був відсутній в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із проходженням лікування та хворобою, однак юрисконсульт ОСОБА_3 саме з 1 листопада 2019 року була відкликана з відпустки по догляду за дитиною до трьох років та мала об`єктивну можливість до 1 грудня 2019 року звернутися до суду з відповідним позовом.

Інших підстав неможливості звернення до суду у місячний строк з дня виявлення факту завданих збитків позивачем до суду не зазначено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КАС України строку. Обставини, на які посилається позивач, не свідчать про існування будь-яких об`єктивних перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи "Стаббігс на інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії").

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа "Олександр Шевченко проти України", заява №8371/02, пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" №11681/85 визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", заяви №17160/06 та №35548/06; п. 33).

Частиною 3 статті 123 КАС України визначено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

Положеннями частини 4 статті 240 КАС України визначено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 122, 123, 171, 240, 243, 248, 294 КАС України, суд

ухвалив:

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст ухвали складено 5 травня 2021 року