Справа № 540/3193/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2021-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/3193/20
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Турецької І. О.,

суддів - Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області про визнання бездіяльності протиправною та про зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду першої інстанції з позовом до Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області (далі - Чаплинська селищна рада), в якому просили визнати протиправну бездіяльність, яка виразилася у ненаданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в розмірі земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 50,16 га на території землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) "Імені Карла Маркса", с. Балтазарівка, Чаплинського району Херсонської області та зобов`язати надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність і здійснити дії щодо внесення до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних змін стосовно належності земельної ділянки кадастровий номер :07:011:0001 територіальній громаді селища Чаплинка.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивачі зазначили, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом ним належать в різних частинах права на земельні частки (паї), які були передані членам колективного сільськогосподарського підприємства "Імені Карла Маркса", с. Балтазарівка, Чаплинського району Херсонської області, загальним розміром 50,16 в умовних кадастрових гектарах.

Бажаючи оформити право власності на землю, вони звернулися до Чаплинської селищної ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в розмірі земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 50,16 в умовних кадастрових гектарах на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства "Імені Карла Маркса", с. Балтазарівка, Чаплинського району Херсонської області.

За результатами їх звернення до суду, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду у справі №540/2127/20 від 16.09.2020 року визнано протиправною бездіяльність Чаплинської селищної ради та зобов`язано повторно розглянути заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

17.09.2020 року, виконуючи наведене судове рішення, Чаплинська селищна рада прийняла рішення №853, яким відмовила у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Підставою для відмови було зазначено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000400 від 27.08.2019 р.

Вважаючи відмову протиправною, позивачі наголошують на порушенні відповідачем приписів ст. 118 Земельного кодексу України, яка встановлює вичерпний перелік підстав для такої відмови. До того ж, позивачі наполягають на тому, що суд повинен ефективно захистити їхнє порушене право та зобов`язати селищну раду надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в розмірі земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Заявляючи вимоги про обов`язок селищної ради внести до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних змін, стосовно належності земельної ділянки кадастровий номер :07:011:0001 територіальній громаді селища Чаплинка, позивачі жодним чином їх не обґрунтовують.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, у задоволенні позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із того, що питання виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам регулюється Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 5 червня 2003 року за № 899-IV (далі - Закон № 899-IV).

Суд поважав обґрунтованою позицію Чаплинської селищної ради, що до спірних правовідносин не застосовується ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки вказаною нормою врегульовуються правовідносини безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Ураховуючи, що позивачі мають статус власників земельних часток (паїв), є потреба, на думку суду, лише в їх виділенні на місцевості.

Пояснюючи дані обставини, суд першої інстанції зазначив, як у випадку подання заяви в порядку ст. 118 Земельного кодексу України щодо виділення земельної ділянки у власність так і у випадку виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), в порядку передбаченому Законом №899-IV, необхідною умовою є розробка проекту землеустрою, але порядок розгляду та перелік документів необхідних для надання дозволу суб`єктом владних повноважень є різним і в Законі №899-IV він є ширшим з обов`язковим наданням всіх правовстановлюючих документів в тому числі і сертифіката на земельну частку (пай).

Узагальнюючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що сукупність таких обставин як: відсутність земельних сертифікатів на первісних власників, відсутність договорів їх купівлі продажу, відсутність записів в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які мають бути там відображеними, наявність кримінального провадження за ст. 364 ч.2 КК України, свідчать про обґрунтованість рішення селищної ради про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою до завершення досудового розслідування.

Вимоги позивача про зобов`язання Чаплинську селищну раду внести до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних змін стосовно належності земельної ділянки кадастровий номер :07:011:0001 територіальній громаді селища Чаплинка, судом першої інстанції не розглянуті та відсутня правова оцінка їх обґрунтованості.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду таким, що не відповідає ознакам законності та обґрунтованості, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в апеляційній скарзі, просять його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, окрім аргументів, що були викладені в позові, скаржники зазначають, що в рішенні суду першої інстанції містяться суперечності. Так, на думку скаржників, суд, визнаючи їх право власності на земельну частку, пай в умовних кадастрових одиницях, чомусь зобов`язує їх підтверджувати дане право іншими документами. Як наголошують скаржники, наявні у них свідоцтва про права на спадщину є чинними та є належними правовстановлюючими документами.

Позивачі вважають, що є правильною кваліфікація спірних правовідносин за ст. 118 Земельного кодексу України, а вимоги суб`єкта владних повноважень щодо надання додаткових документів, що підтверджують перехід права власності від колишніх власників земельних паїв до них, є - протиправними.

Відсутність розгляду судом першої інстанції їх вимоги про зобов`язання Чаплинську селищну раду внести до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних змін стосовно належності земельної ділянки кадастровий номер :07:011:0001 територіальній громаді селища Чаплинка, скаржники в апеляційній скарзі не коментують.

У відзиві на апеляцію Чаплинська селищна рада вказує на необґрунтованість доводів апеляції та правильність висновків суду першої інстанції. Вважає, що системний аналіз норм Закону № 899-IV надає йому прав при розгляді заяв щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок вимагати від заявників усі правовстановлюючі документи, в тому числі: сертифікати на земельні частки (пай) та первинні договори купівлі - продажу сертифікатів від 23.07.1997 р.

Зауважує, що вимоги позивачів про зобов`язання Чаплинську селищну раду внести до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних змін стосовно належності земельної ділянки кадастровий номер :07:011:0001 територіальній громаді селища Чаплинка не можуть бути розглянути за правилами адміністративного судочинства, адже даний спір не є публічно - правовим.

Пункт 1 статті 311 КАС України надає право суду апеляційної інстанції розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у випадку відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Фактичні обставини справи.

30 квітня 2020 р. позивачі звернулися до Чаплинської селищної ради з заявою про надання дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність у розмірі земельної частки (паю) за рахунок земельної ділянки колишнього КСП "Імені Карла Маркса" на території Чаплинської селищної ради (колишньої Балтазарівської сільської ради) за кадастровим номером :07:011:0001, площею 90,9991 га.

На підставі правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку встановлено таке.

01.07.1997 року право на земельні частки (паї) на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай) набули наступні члени КСП "Імені Карла Маркса", а саме:

1. ОСОБА_5 , паспорт серії НОМЕР_6;

2. ОСОБА_6 , паспорт серії НОМЕР_1 ;

3. ОСОБА_7 , паспорт серії НОМЕР_2 ;

4. ОСОБА_8 , паспорт серії НОМЕР_3 ;

5. ОСОБА_6 , паспорт серії НОМЕР_4 ;

6. ОСОБА_9 , паспорт серії НОМЕР_5 .

Наведені сертифікати втрачені.

На підставі договорів купівлі - продажу майнових прав на земельну частку (пай) від 23.07.1997 р. перелічені вище власники земельних часток (паїв) на підставі сертифікатів передали їх у власність ОСОБА_10 .

За твердженням позивачів договори купівлі - продажу майнових прав на земельну частку (пай) від 23.07.1997 р. - відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер.

Після його смерті, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.02.2019 р., спадкоємцями визнані батько та мати померлого, а також його два сини.

Кожний з них отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку права на земельну частку (пай), яке було передано як члену колективного сільськогосподарського акціонерного товариства "Імені Карла Маркса", с. Балтазарівка, Чаплинського району Херсонської області, розміром 8,36 в умовних кадастрових гектарах.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_11 . Після її смерті її чоловік та онук успадкували, кожний по 1/4 частки права на земельну ділянку (пай), яке було передано як члену колективного сільськогосподарського акціонерного товариства "Імені Карла Маркса", с. Балтазарівка, Чаплинського району Херсонської області, розміром 8,36 в умовних кадастрових гектарах.

За даними Відділу у Чаплинському районі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території с. Балтазарівка, Чаплинського району Херсонської області відсутні записи про зміни, які вносилися до сертифікатів у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_10 .

Станом на 01.06.2020 р. земельні частки (паї) громадян: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 обліковуються Чаплинською селищною радою як невитребувані земельні частки (паї) на території колишнього КСП "Імені Карла Маркса".

У червні 2020 р. Чаплинська селищна рада звернулася до територіального управління ДБР із заявою про кримінальне правопорушення, яка була приєднана до кримінального провадження №0000400 від 27.08.2019 р.

Чаплинська селищна рада 17.09.2020 року рішенням № 853 відмовила ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у задоволенні заяви від 30.04.2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою до завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000400 від 27.08.2019 року. Вирішено розглянути заяву після завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Питання виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам регулюється Законом № 899-IV.

Відповідно до статті 1 Закону № 899-IV право на земельну частку (пай) мають:

колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку;

громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай)...

Частина перша та друга статті 2 Закону № 899-IV унормовують, що основним документом, що посвідчує право земельну частку (пай) є сертифікат, виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Також документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 2 Указу Президента України від 21.04.1998 р. №332/98 "Про захист прав власників земельних часток (паїв)", який діяв на момент укладання договору купівлі - продажу майнових прав на земельну частку (пай) (23.07.1997 р.), договори купівлі-продажу, дарування, міни права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, після нотаріального посвідчення підлягають реєстрації районною державною адміністрацією за місцезнаходженням колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства з внесенням відповідних змін до записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 899-IV підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Згідно абзацу другого частини першої статті 5 вказаного Закону крім прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) селищна рада також уповноважена розглядати заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок.

Зважаючи на викладені правові норми є обґрунтованою позиція суду першої інстанції, що заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок, не можуть розглядатися органом місцевого самоврядування за правилами ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, адже наведеною статтею врегульовуються правовідносини безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Слід також погодитися з висновком суду першої інстанції, що порядок розгляду та перелік документів необхідних для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою за правилами ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України та за приписами Закону № 899-IV є різним, адже в Законі №899-IV він є ширшим з обов`язковим наданням всіх правовстановлюючих документів в тому числі і сертифіката на земельну частку (пай).

Розглядаючи питання законності надання спірним земельним часткам (паям) статусу не витребуваних, колегія суддів установила, що алгоритм таких дій встановлений ч.2 ст. 13 Закону № 899-IV.

За змістом даної норми, невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

За таких умов, селищна рада правомірно обліковує спірні земельні частки (паї) як - не витребувані.

Аналізуючи зміст апеляції, колегія суддів встановила, що скаржники, не спростовували ключовий аргумент суду першої інстанції про те, що вони обрали неналежний спосіб захисту. Доводи апеляції містять покликання на ст.118 Земельного кодексу України, без прив`язки до фактичних обставин справи.

Окрім того, в апеляційній скарзі відсутній довід про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо нерозгляду вимоги про обов`язок Чаплинської селищної ради внести до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних змін стосовно належності земельної ділянки кадастровий номер :07:011:0001 територіальній громаді селища Чаплинка.

Аналізуючи наведене, колегія суддів указує таке.

Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом, не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог (постанова Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 824/399/17-а).

В описовій та мотивувальній частині позову відсутні будь які пояснення та обґрунтування за яких підстав селищна рада повинна внести відповідні зміни стосовно належності земельної ділянки кадастровий номер :07:011:0001 територіальній громаді селища Чаплинка.

Тобто, в описовій та мотивувальній частині такий предмет та підстава позову не заявлялися.

Варто відзначити, що право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог. Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі № 819/1420/15).

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає, з боку суду першої інстанції, порушень норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вважає, що відсутні підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи дотримання судом першої інстанції наведених приписів апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розподіл судових витрат, відповідно до ст. 139 КАС України, у даній справі не проводиться.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції переглянуто рішення суду першої інстанції, що ухвалено у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для касаційного оскарження.

Керуючись статтями: 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області про визнання бездіяльності протиправою та про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених в пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 06.05.2021 року.