Справа № 340/1254/21
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м.Кропивницький Справа № 340/1254/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Пасічника Ю.П. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Кіровоградській області, (вул. Дворцова, 24, п/с 1/37, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, ) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача та з урахування уточнень позовних вимог (а.с.10,11) просить визнати протиправним та скасувати постанови про накладення штрафу №391/11/11/РРО/НОМЕР_1/ТД-ФС від 10.03.2021р., №391/11/11/ НОМЕР_1 /ІП-ФС від 10.03.2021.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що засобами поштового зв`язку отримала оскаржувані постанови, які прийняті на підставі акту про проведення фактичної перевірки трудових відносин складеному працівниками ГУ ДПС у Кіровоградській області від 08.02.2021р. №391/11/11/РРО/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення ПКМУ від 17.06.2015р. №413 в частині неподання до органу ДПС «Повідомлення про прийняття працівника на роботу», ст.21,24 КЗпП України в частині оформлення трудових відносин.

Не погоджуючись з висновками акту про проведення фактичної перевірки трудових відносин складеному працівниками ГУ ДПС у Кіровоградській області від 08.02.2021р. №391/11/11/РРО/ НОМЕР_1 позивач вказує, що викладені в акті відомості не є беззаперечним доказом вини особи у порушенні вимог законодавства про працю.

Ухвалою суду від 31.03.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін (а.с.12).

Заперечуючи проти задоволення позову відповідачем надано відзив та вказується, що прийняття оскаржуваних рішень здійснено у зв`язку з виявленими порушеннями вимог трудового законодавства у спосіб визначений ПКМУ від 17.07.2013р. №509, а тому у задоволені позову належить відмовити (а.с.17-20).

Розглянувши долучені до справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд дійшов наступних висновків.

В ході розгляду справи судом встановлено та підтверджено матеріалами справи.

05.02.2021р. посадовими особами Головного управління ДПС у Кіровоградській області здійснено перевірку господарської одиниці: кіоск, який знаходиться АДРЕСА_2 за місцем здійснення господарської діяльності позивачем.

Результати перевірки оформлені актом від 08.02.2021р. №391/11/11/РРО/ НОМЕР_1 фактичної перевірки (а.с.21,22).

За змістом акту перевірки остання проведена в присутності позивача та особи, яка здійснювала розрахункові операції - ОСОБА_2 .

Висновками акту перевірки встановлено порушення ПКМУ від 17.06.2015 №413 в частині неподання до органів ДПС повідомлення про прийняття працівника на роботу та статей 21, 24 КЗпП України в частині допущення до роботи працівника без укладення трудового договору.

Як вбачається із змісту акту перевірки вказані висновки ґрунтуються на тому, що згідно даних інформаційних систем ГУ ДПС у Кіровоградській області станом на 05.02.2021р. у позивача відсутні наймані працівники. Разом з тим, на момент проведення перевірки продаж товару здійснювала ОСОБА_2 (п.2.2.8. акту перевірки). Разом з тим, будь-яких документів, які б свідчили про трудові взаємовідносин ОСОБА_2 з позивачем не надано. Згідно пояснень ОСОБА_2 вона підміняла позивача на одну годину (а.с.23).

Зважаючи на виявлені порушення ГУ ДПС у Кіровоградській області 12.02.2021р. направило на адресу відповідача матеріали фактичної перевірки для розгляду та вжиття заходів (а.с.24).

На підставі акту фактичної перевірки від 08.02.2021р. №391/11/11/РРО/ НОМЕР_1 , відповідачем 10.03.2021р. винесено постанови №391/11/11/РРО/НОМЕР_1/ТД-ФС про накладення штрафу на позивача у розмірі 60000 грн. (а.с.26) та постанову №391/11/11/НОМЕР_1/ІП-ФС про накладення на позивача штрафу в розмірі 6000 грн. (а.с.27), про що позивача повідомлено листом від 10.03.2021р. (а.с25, звор.).

Не погодившись із застосування штрафу позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.5 ст.50 Закону України "Про зайнятість населення" від 05 липня 2012 року №5067-VІ роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

У відповідності до ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно п.6 ч.1 ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. При укладенні трудового договору з фізичною особою додержання письмової форми є обов`язковим.

На виконання вимог ст.24 КЗпП України, згідно порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" на роботодавця покладено обов`язок повідомлення про прийняття працівника на роботу місцевий орган Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску.

В даному випадку спір між сторонами по справі виник з підстав правомірності та обґрунтованості висновків акту фактичної перевірки від 08.02.2021р. №391/11/11/РРО/ НОМЕР_1 посадових осіб ГУ ДПС у Кіровоградській області, складеного за результатами проведеної фактичної перевірки позивача, щодо порушення ним вимог ПКМУ від 17.06.2015 №413 в частині неподання до органів ДПС повідомлення про прийняття працівника на роботу та статей 21, 24 КЗпП України в частині допущення до роботи працівника без укладення трудового договору, а також порушення позивачем положень статей 21 та 24 КЗпП України в частині допущення до роботи працівника без укладення трудового договору.

Відповідно п. 2 Постанови КМУ від 17 липня 2013 р. № 509 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі, в т.ч. акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Посадові особи відповідача, як на підставу застосування штрафу посилаються на акт фактичної перевірки від 08.02.2021р. №391/11/11/РРО/ НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не наведено достатніх та допустимих доказів, які давали б підстави стверджувати про протиправність висновків зазначених у в акті фактичної перевірки від 08.02.2021р. №391/11/11/РРО/ НОМЕР_1 , а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243, 246, 382, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволення адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник