Справа № 460/7457/20
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2021 року м. Рівне №460/7457/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
визнання протиправною бездіяльність відповідача, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі- позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі- відповідач), у якому просить суд (з урахуванням заяви про зміну предмету позову):

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, щодо недотримання встановленого строку надання відповіді на запит ОСОБА_1 від 18.08.2020 після продовження розгляду запиту повідомленням від 25.08.2020 №501/1833, у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI;

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, щодо надання відповіддю від 06.10.2020 за №501/2116 недостовірної та неповної інформації на запит ОСОБА_1 від 18.08.2020 у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання відповіді на запит ОСОБА_1 від 25.08.2020 у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI;

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, щодо надання відповіддю від 24.09.2020 №501/2009 недостовірної та неповної інформації на запит ОСОБА_1 від 10.09.2020 у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати ОСОБА_1 інформацію на поставлені питання у пункті 4, 5 запиту від 18.08.2020 у відповідності до норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати ОСОБА_1 інформацію на поставлені питання у запиті від 25.08.2020 у відповідності до норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-УІ;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати ОСОБА_1 інформацію на поставлені питання у пункті 3, 4 запиту від 10.09.2020 у відповідності до норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з метою отримання інформації позивачем подано запити до Військової частини НОМЕР_1 , однак останьою недотримано встановленого строку надання відповіді після продовження розгляду запиту у відповідності до норм Закону України " Про доступ до публічної інформації". Зокрема, вказує на протиправність дій відповідача щодо надання недостовірної та неповної інформації на запити позивача. Просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 29.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав відзив, в якому вказав, що відповіді на запити були надані в повному обсязі та у строк у відповідності до норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" . Крім того, наголошує, що протягом 2020 років ОСОБА_1 до оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " подано більше сотні письмових звернень і запитів на отримання публічної інформації, що впливає на ефективність роботи відповідача і перешкоджає нормальному функціонуванню органу військового управління. Тому, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій просив задовольнити позовні вимоги з аналогічних підстав наведених у позовній заяві.

Ухвалою суду від 02.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи до 13.01.2021.

13.01.2021 розгяляд справи відкладено до 10.02.2021, яке в подальшому відкладено до 10.03.2021.

Ухвалою суду 10.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 07.04.2021.

У судове засідання, призначене на 07.04.2021, представники сторін не прибули. Про дату, місце і час судового розгляду повідомлялися належним чином. До початку судового засідання позивач та представник відповідача подали клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.4 ст.229 КАС України).

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 13.09.2017 №318 ОСОБА_1 відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з урахуванням частини восьмої цієї ж статті звільнено у запас за пунктом «б» за станом здоров`я.

Відповідно до витягу з наказу Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по стройовій частині) від 21.09.2017 №215 позивача виключено із списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Рівненського ОМВК Рівненської області.

До Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 подав запит на отримання публічної інформації від 18.08.2020.

Військова частина НОМЕР_1 надала відповідь на запит від 06.10.2020 №501/2116 частково, вказавши на відустність такої інформації.

25.08.2020 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 з запитом на отримання публічної інформації, відповідь на який відповідач не надав.

Також, 10.09.2020 позивач подав запит до Військової частини НОМЕР_1 , яка надала відповідь на запит від 24.09.2020 №501/2009 частково, вказавши на відсутність такої інформації.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо дотримання строку надання відповідей на запити, а також не погоджуючись із змістом наданих йому відповідей запитів від 18.08.2020, від 25.08.2020 від 10.09.2020 позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі Закон №2939-VІ).

Відповідно до ст.1 Закону №2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.1, 3 ч.1 ст.3 Закону №2939-VІ право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом та максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону №2939-VІ доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону №2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Положенням п.1 ч.1 ст.13 Закону №2939-VІ встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (ч.4 ст. 13 Закону №2939-VІ).

Статтею 14 Закону №2939-VІ передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з ч.1-4 ст. 19 Закону №2939-VІ запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Частина 5 статті 19 Закону №2939-VІ передбачає, що запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі

Судом встановлено, що вимоги щодо форми та змісту запитів на отримання публічної інформації були дотримані позивачем, запити належним чином оформлені, направлені та отримані відповідачем.

Відповідно до ч.1, 4 ст.20 Закону №2939-VІ розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

З аналізу наведених норм, судом встановлено, що з запитом на інформацію до розпорядника інформації має право звернутися фізична особа. Запит може надаватися у письмовій формі чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Розпорядник повинен надати відповідь на запит не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Проте, строк може бути продовженим у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону №2939-VІ розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст. 22 Закону №2939-VІ відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником (ч.3 ст. 22 Закону №2939-VІ).

У ході розгляду справи судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача з запитами на отримання публічної інформації.

Так, 18.08.2020 позивач звернувся до відповідача з запитом на отримання публічної інформації.

Запит на отримання публічної інформації від 18.08.2020 отримано відповідачем 20.08.2020, що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту ПАТ "Укрпошта".

Листом від 25.08.2020 №501/1833 відповідач повідомив позивачу, що строк розгляду запиту від 18.08.2020 продовжено на двадцять робочих днів, у зв`язку з необхідністю додаткового часу для належного виконання вимог запиту.

Отже, строк надання відповіді на запит від 18.08.2020 закінчується 18.09.2020.

Однак, відповідь на запит від 18.08.2020 надано лише 06.10.2020 листом за №501/2116, що свідчить про порушення норм Закону №2939-VI.

Також, 25.08.2020 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 з запитом на отримання публічної інформації .

Вказаний запит отримано відповідачем 27.08.2020, що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту ПАТ "Укрпошта".

Однак, відповідь на запит від 25.08.2020 відповідач не надав, що не заперечувалося ним у відзиві на позовну заяву, чим порушив встановленим Законом №2939-VI строку розгляду запиту.

Щодо надання недостовірної та неповної інформації на запит від 18.08.2020, зокрема на пункти 4,5 суд зазначає наступне.

18.08.2020 ОСОБА_1 подано до Військової частини НОМЕР_1 запит на отримання публічної інформації в якому, серед іншого просив:

надати інформацію, з яких причин та підстав нормативно-правових актів не здійснювався розгляд заяви від 17.10.2018 з житлових питань житловою комісією Рівненського гарнізону 24.10.2018;

надати інформацію, з яких причин та підстав нормативно-правових актів мене не повідомляли у встановлений законом термін, про прийняте рішення з житлових питань за результати розгляду моєї заяви від 17.10.2018, яке оформлене протоколом засідання об`єднаної житлової комісії від 06.11.2018 №2.

Листом від 06.10.2020 №501/2116 Військова частина НОМЕР_1 надала відповідь на запит позивача від 18.08.2020.

Так, на виконання пунктів 4 Військова частина НОМЕР_1 зазначила, що розгляд заяви від 17.10.2018 не здійснювався у зв`язку з її відсутністю на засіданні житлової комісії Рівненського гарнізону від 24.10.2018. На пункт 5 Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що Інструкцією з організації забезпечення військослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями не передбачено доведення до відома заявників протоколів засідання житлових комісій про прийняте рішення щодо розгляду заяви від 17.10.2018.

Таким чином, суд зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 надала відповідь на пункт 4,5 запиту від 18.08.2020 в межах наявної в неї інформації.

Також, позивач вважає, що військовою частиною НОМЕР_1 надано недостовірну інформацію на пункти 3,4 запиту від 10.09.2020 та просить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати йому інформацію на поставлені питання у пунктах 3,4 запиту від 10.09.2020.

Так, судом встановлено, що в пунктах 3,4 запиту від 10.09.2020, позивач просив надати витяг з наказу Першого заступника керівника Антитеростичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 01.07.2014 №44 та від 27.07.2014 №72.

На виконання вимог інформаційного запиту від 10.09.2020, повідомлено, що інформація відсутня.

Проте, у матеріалах справи наявні копії аркушів даних витягів з наказів особової справи ОСОБА_1 отриманих у ІНФОРМАЦІЯ_2 , які засвідчені посадовою особою та завірені печаткою Військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до п.6 ч.1 ст.14 Закону №2939-VІ розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Судом встановлено, що у військової частини НОМЕР_1 запитувана інформація є в розпорядженні.

Таким чином, відповідачем на виконання пунктів 3,4 запиту від 10.09.2020 надано недостовірну, неточну та неповну інформацію.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача, що уразі якщо розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Щодо зобов`язання військової частини НОМЕР_1 надати позивачу інформацію на поставлені питання у запиті від 25.08.2020 суд зазначає таке.

25.08.2020 ОСОБА_1 подано до Військової частини НОМЕР_1 запит на отримання публічної інформації в якому просив:

надати довідку про безпосередню участь в антитерористичній операції, убезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, оскільки усі накази щодо перебування моїх строків в АТО у військовій частині НОМЕР_1 в наявності;

надати інформацію, які документи (їх перелік) були подані на розгляд засідання житлової комісії Рівненського гарнізону для погодження зняття статусу службового житла щодо надання для постійного проживання квартир, по кожній особі окремо перелік, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , що оформлені протоколом даної комісії від 25.09.2018 №66;

копії протоколів засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України від 02.10.2018 №249, від 03.08.2018 №140, від 09.10.2018 №288, від 22.07.2019 №261, від 07.12.2018 №465, від 15.03.2019 №30, від 23.04.2019 №149, від 22.05.2019 №194.

Стосовно пункуту 1 запиту від 25.08.2020, суд зазначає що Рівненським окружним адміністративним судом від 24.04.2020 у справі №460/801/20, залишеному без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2020, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання видати довідку про участь в АТО на його запити від 28.11.2019 та від 20.01.2020.

У вказаному судовому рішенні встановлений факт відсутності у військової частини НОМЕР_1 (Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних сил України) інформації для оформлення довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції та обов`язку видачі такої довідки.

Приписами частини четвертої статті 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Однак, у ході розгляду справи, судом встановлено, що відповідь на запит від 25.08.2020, зокрема на пункти 2,3, військова частина НОМЕР_1 не надала, що не заперечувалося нею у відзиві на позовну заяву, чим порушила норми встановлені Законом №2939-VI.

Суд зазначає, що право на доступ особи до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а і право на своєчасність її отримання. У частині реалізації права особи на отримання інформації суб`єкт владних повноважень має можливість виправити допущене порушення шляхом надання запитуваної інформації. Водночас порушення суб`єктом владних повноважень права на своєчасність доступу до публічної інформації є невідновлювальним, тобто суд може лише констатувати порушення, а сам суб`єкт владних повноважень пропуск строку виправити не може, оскільки перебіг часу не залежить від волі будь-яких осіб. Тому порушення строків вчинення передбачених законом дій суб`єктом владних повноважень не може бути виправлено навіть після вчинення юридично значимих дій на виконання своїх обов`язків.

Висновки аналогічного характеру висловлені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 в справі № 800/369/17.

Суд звертає увагу на те, що ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що порушене право ОСОБА_1 може бути поновлене шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути запит позивача про надання інформації та надати відповідь на нього, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач частково довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Повний текст рішення складений з урахуванням дистанційного навчання головуючої судді Нор У.М. 19 квітня 2021 року, 26 квітня 2021 (наказ №84-к від 14.04.2021) та перебуванням на лікарняному з 27 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, щодо недотримання встановленого строку надання відповіді на запит ОСОБА_1 від 18.08.2020 після продовження розгляду запиту повідомленням від 25.08.2020 №501/1833, у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання відповіді на запит ОСОБА_1 від 25.08.2020 у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, щодо надання відповіддю від 24.09.2020 №501/2009 недостовірної та неповної інформації на запит ОСОБА_1 від 10.09.2020 у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати ОСОБА_1 інформацію на поставлені питання у пункті 2, 3 запиту від 25.08.2020 у відповідності до норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-УІ.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати ОСОБА_1 інформацію на поставлені питання у пункті 3, 4 запиту від 10.09.2020 у відповідності до норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011.

В решті позовних вимог відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 05 травня 2021 року

Суддя У.М. Нор