Справа № 560/6860/20
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6860/20

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

22 квітня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Григорук В.С.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Куркевича О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій областіна рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідача), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області які полягають у здійсненні розрахунку та виплати пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2019 із зменшенням коефіцієнта заробітної плати з 8,17877 до 4,81564 та зменшенням страхового стажу з 41 року до 27 років 7 місяців 11 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити розрахунок та виплату пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2019 із визначенням коефіцієнта заробітної плати у відповідності до ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі з 8,17877 та врахуванням повного страхового стажу - 41 повний рік.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 03.12.2020 адміністративний позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.09.2020 №13, яким відмовлено ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії згідно із заявою від 14.09.2020.

Також зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи після 15.04.1998 згідно Трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 02.08.1976, та провести перерахунок і виплату пенсії з 01.03.2019 з врахуванням виплачених сум. В решті вимог позову відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що суд першої інстанції помилково вважав, що рішенням суду у справі №560/2891/19, яке набрало законної сили, вирішено зазначену позовну вимогу ОСОБА_1 , а отже спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Вважає, що при розрахунку його пенсії за віком з 01.03.2019 відповідачем зменшено показник коефіцієнту заробітку з 8,17877 до 4,81564, що в результаті призвело до зменшення показника розміру середнього заробітку для обчислення пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, представник відповідача зазначає, що підстави для врахування при обчисленні пенсії за віком згідно частини 1 статті 27 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за новою формулою) із визначенням середньомісячного заробітку згідно коефіцієнту заробітної плати 8,17877, який враховувався при обчисленні пенсії по інвалідності згідно статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відсутні.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що з 01.03.2019 на виконання ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/2891/19 ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком за матеріалами пенсійної справи з врахуванням заробітної плати за період з 01.07.1986 по 31.07.1986 (повний місяць) в сумі 0,00862 грн згідно довідки про заробітну плату Хмельницької обласної санітарно-епідеміологічної станції (заробітна плата за дні роботи в зоні відчуження + заробітна плата за основним місцем роботи). Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 4,81564 (0,00862 (заробітна плата за липень 1986 року /0,00179 (показник середньомісячної заробітної плати за липень 1986 року).

Зазначає, що врахування умовного заробітку за період роботи у зоні відчуження передбачено лише для обчислення пенсій по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, призначених згідно статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також при обчисленні пенсії згідно частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за двоскладовою формулою).

Вважає, що за документами пенсійної справи на момент призначення пенсії по інвалідності 15.04.1998 страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 7 місяців 11 днів. Звертає увагу, що із заявами про перерахунок пенсії з донарахуванням страхового стажу позивач не звертався.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просили суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а скарга позивача підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з 15.04.1998 по 28.02.2019 отримував пенсію по інвалідності як особа з інвалідністю від захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а з 01.03.2019 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі №560/2891/19 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №13 від 15.08.2019 про перерахунок пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на підставі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.04.2019 року з урахуванням додаткового рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.05.2019 у справі № 560/745/19 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 01.03.2019 року у відповідності до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до статті 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та із її збільшенням на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції цієї норми до внесення змін Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VІII. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі №560/2891/19, яка залишена без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2020 року, задоволено заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області по адміністративній справі №560/2891/19.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року по адміністративній справі №560/2891/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового рішення, зобов`язання вчинити дії.

Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області місячний строк з дати отримання повного тексту ухвали для надання відповіді про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.10.2019 по адміністративній справі №560/2891/19 та зобов`язання вчинити дії, а саме: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на підставі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.04.2019 з урахуванням додаткового рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.05.2019 у справі № 560/745/19 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 01.03.2019 у відповідності до ч. 1 ст. 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до статті 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та із її збільшенням на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції цієї норми до внесення змін Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VІII".

14.09.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою за призначенням/перерахунком пенсії, в якій просив перерахувати пенсію, вид перерахунку: "ч. 4 ст. 42 в разі доцільності стаж" (арк. спр. 92).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.09.2020 №13, відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у проведенні перерахунку пенсії згідно із заявою від 14.09.2020 року відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки ОСОБА_1 до виконання рішення суду отримував пенсію по інвалідності в розмірі відшкодованих фактичних збитків згідно із ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і даним Законом проведення таких перерахунків не передбачено (арк. спр. 91).

В письмовій інформації №2200-0301-7/50931 від 16.11.2020, наданій відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 03.11.2020, стверджено, що за документами пенсійної справи на момент призначення пенсії по інвалідності 15.04.1998 страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 7 місяців 11 днів. Також, надано розрахунок страхового стажу, який врахований при обчисленні пенсії з 15.04.1998. Останній врахований період роботи позивача з 03.08.1986 по 21.04.1998 в Хмельницькій міській санітарно-епідеміологічній станції (арк. спр. 21-22).

При цьому, копією Трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 02.08.1976 стверджено, що позивач 01.08.1995 переведений на посаду завідуючого епідвідділом, а 10.12.2012 звільнений з займаної посади у зв`язку з ліквідацією санепідемстанції п. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі Наказу №88 від 10.12.2012 (арк. спр. 9-10).

Отже, відповідач не заперечує факт роботи позивача у санепідемстанції в період по 10.12.2012, однак не зараховує позивачу відповідний стаж, обґрунтовуючи це тим, що ОСОБА_1 до виконання рішення суду отримував пенсію по інвалідності в розмірі відшкодованих фактичних збитків згідно із ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і даним Законом проведення таких перерахунків не передбачено.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Водночас, Законом України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно з п.2 ст.56 Закону №796-XII, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Приписами ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) визначено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з абз. 1 ч. 3 статті 45 Закону №1058, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач всупереч ч. 3 ст. 45 Закону №1058 здійснив переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком без урахування документів про страховий стаж, що знаходяться в пенсійній справі, зокрема належної позивачу Трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 02.08.1976. При цьому суд не визначає розмір такого стажу, оскільки його обчислення віднесено до повноважень відповідача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.09.2020 №13, яким відмовлено ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії згідно із заявою від 14.09.2020 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи після 15.04.1998, згідно Трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 02.08.1976, та провести перерахунок і виплату пенсії з 01.03.2019 з врахуванням виплачених сум.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити розрахунок та виплату пенсії за віком у відповідності до Закону №1058 з 01.03.2019 із визначенням коефіцієнта заробітної плати у відповідності до ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі з 8,17877, колегія суддів зазначає на помилковості висновків суду в цій частині при викладенні мотивувальної частини рішення, оскільки рішенням суду у справі №560/2891/19, яке набрало законної сили, не вирішувалась зазначена позовна вимога ОСОБА_1 , а спірні правовідносини між сторонами не вирішені судом та не перейшли до стадії виконання судового рішення.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі №560/2891/19 адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, зокрема, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 01.03.2019 у відповідності до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до статті 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

При цьому, доводи апеляційної скарги позивача щодо врахування показника коефіцієнта заробітку у розмірі 8,17877 при розрахунку та виплаті пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2019 не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині, враховуючи наступне.

Частиною першою статті 54 Закону № 796-XII встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Також, Постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року було затверджено «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підпунктом 4 пункту 3 якого встановлено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 27 Закону №1058 за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до приписів статті 55 Закону № 796-XII призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Згідно частини 3 статті 45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З урахуванням зазначеного, з 01.03.2019 на виконання ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/2891/19 ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком за матеріалами пенсійної справи з врахуванням заробітної плати за період з 01.07.1986 по 31.07.1986 (повний місяць) в сумі 0,00862 грн, згідно довідки про заробітну плату Хмельницької обласної санітарно-епідеміологічної станції (заробітна плата за дні роботи в зоні відчуження + заробітна плата за основним місцем роботи). Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 4,81564 (0,00862 (заробітна плата за липень 1986 року) / 0,00179 (показник середньомісячної заробітної плати за липень 1986 року). При цьому, із заявами про перерахунок пенсії з донарахуванням страхового стажу позивач не звертався.

Разом з тим, врахування умовного заробітку за період роботи у зоні відчуження передбачено лише для обчислення пенсій по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, призначених згідно статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також при обчисленні пенсії згідно частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за двоскладовою формулою).

Таким чином, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для врахування при обчисленні пенсії за віком згідно частини 1 статті 27 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за новою формулою) із визначенням середньомісячного заробітку згідно коефіцієнту заробітної плати 8,17877, який враховувався при обчисленні пенсії по інвалідності згідно статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає нормам матеріального права, а відтак апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, скаргу позивача - задовольнити частково, а рішення суду змінити в мотивувальній частині.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії змінити в мотивувальній частині.

В іншій частині рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 квітня 2021 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.