Справа № 640/22754/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г. В.

суддів: Мєзєнцева Є. І., Файдюка В. В.

за участю секретаря Масловської К. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 січня 2021 року

у справі № 640/22754/19

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо ненадання відповіді на лист від 18.09.2019 року №18/09-1;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.09.2019 №198 "Про скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення та декларації про готовність до експлуатації об`єкта".

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуваний наказ Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.09.2019 року №198 "Про скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення та декларації про готовність до експлуатації об`єкта" є протиправним оскільки відсутні підстави, визначені ч. 2 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", вважати об`єкти самочинним будівництвом. Крім того, наказ прийнято без проведення позапланової перевірки та без оформлення її належним чином. Акт про проведення перевірки або про неможливість проведення перевірки позивач не отримував. Також, єдиною підставою для прийняття наказу був лист ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "Алтана" від 05.08.2019 року. Проте, позивач зазначив, що згідно поданого та зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт КВ56 від 11.04.2019 та зареєстрованої декларації про готовність до експлуатації об`єкта "Реконструкція індивідуального житлового будинку за адресою : АДРЕСА_3 КВ 96 від 12.07.2019 року розробником проекту є Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжинірингова компанія "АЛТАНА" .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 січня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо ненадання відповіді на лист від 18.09.2019 року №18/09-1.

Визнано протиправним та скасувати наказ Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.09.2019 №198 "Про скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення та декларації про готовність до експлуатації об`єкта".

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 4В, ).

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням відповідачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимоги відмовити повністю. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам того, що оскаржуваний наказ прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того апелянт зазначає, що на адресу Департаменту 04.09.2019 року надійшов лист від 05.08.2019 року №01 від проектної організації ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "Алтана" та повідомлено, що останній не розробляв проект на "Реконструкцію житлового будинку на вул. Товарній 6 у Печерському районі м. Києва та не укладалось жодних договорів на розробку проектної документації, а також не здійснювався технічний нагляд. Отже, замовником будівництва ОСОБА_1 наведено недостовірні дані в частині належно розробленої та затвердженої проектної документації, чим порушено ч. 8 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив рішення суду першої інстанції скасувати, а апеляційну скаргу задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги в повному обсязі.

Крім того, представник позивача зазначив, що відповідач, вже не в перше намагається скасувати декларації про початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення та декларації про готовність до експлуатації об`єкта. Так, постановою Верховного Суду від 27 квітня 2021 року по справі №640/5473/20 підтверджено неправомірність дій відповідача щодо скасування наказу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 28 грудня 2019 року № 299 "Про скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення та декларації про готовність до експлуатації об`єкта".

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_3 , загальною площею 67,80 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу №1811 від 12 вересня 2012 року та є власником земельної ділянки за вказаною адресою, що також підтверджується договором купівлі-продажу № 1814 від 12 вересня 2012 року та державним актом серії КВ №130327 з відміткою про перехід права власності.

Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради у встановленому законом порядку 11 квітня 2019 року зареєстровано Повідомлення позивача про початок виконання будівельних робіт щодо об`єкта "Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_3 що за класом наслідків (відповідності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1). Реєстраційний номер повідомлення №КВ56.

По завершенню реконструкції, позивачем до Департаменту подано Декларацію про готовність вказаного об`єкту до експлуатації, яка 12.07.2019 зареєстрована відповідачем за №КВ96.

Наказом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №198 від 06.09.2019 року " 198 "Про скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення та декларації про готовність до експлуатації об`єкта" відповідно до частини 2 статті 39 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", пункту 15 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт", п.22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" на підставі листа товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно- будівельна компанія "Алтана" від 05.08.2019 року №01 (вх.. від 04.09.2019 року №073/7254) скасовано право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) "Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_3 " від 11.04.2019 року №КВ 56. Замовник - ОСОБА_1 . Скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) "Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_3 " від 12.07. 2019 року №96. Замовник - ОСОБА_1 .

Не погодившись з вказаним наказом, позивач оскаржив правомірність його прийняття до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, а отже недоведеності правомірності прийнятих рішень - суд прийшов до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо протиправності прийнятих ДАБІ оскаржуваного припису та постанови, відтак позовні вимоги про визнання протиправним та скасування припису № С-2810/3 від 28.10.2019 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та визнання протиправним та скасування постанови №3-1111/1/1010-4112/01 від 11.11.2019 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Пунктом 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №294 від 09.07.2014 року визначено, що державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України від 17 лютого 2011 року №3038-VI.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI (надалі - Закон №3038-VI).

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону №3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Згідно із частиною 1 статті 34 Закону №3038-VI, замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Частина 2 статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Аналогічні підстави для скасування права на початок проведення підготовчих та будівельних робіт визначені і у Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 (надалі - Порядок).

Так, відповідно до абзацу шостого пункту 15 Порядку, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягає скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Абзацом сьомим цього ж пункту передбачено, що право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, також може бути скасовано відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

подання замовником заяви про скасування повідомлення про початок виконання підготовчих або будівельних робіт;

отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником будівництва;

встановлення під час проведення перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Держсервісбуд не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про скасування реєстрації повідомлення вносить до реєстру відповідний запис.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, за рішенням суду, що набрало законної сили.

Про скасування права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовнику протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Системний аналіз вказаних норм, дає підстави для висновку, що скасування повідомлення про початок виконання підготовчих або будівельних робіт можливе, зокрема, якщо буде встановлено наявність у повідомленні недостовірних даних або розбіжностей, які дають підставу вважати об`єкт самочинним будівництвом.

При цьому, під виявленням недостовірних даних у зареєстрованому повідомленні, необхідно розуміти встановлення факту зазначення на дату реєстрації повідомлення інформації, яка не відповідала дійсності, а вважати об`єкт самочинним будівництвом можливо лише за наявності однієї з таких обставин: 1) об`єкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) об`єкт будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; 3) об`єкт будується без належно затвердженого проекту з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Крім того, згідно з частиною першою статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", державний архітектурно-будівельним контролем є сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, які здійснюються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, шляхом проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом,

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що виявлення недостовірних даних чи розбіжностей у повідомленні про початок підготовчих або будівельних робіт, має здійснюватися саме під час проведення перевірки суб`єкта містобудівної діяльності у встановленому порядку.

За приписами статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що житловий будинок по вул. Товарна, 6 у Печерському районі м. Києва належить позивачу на праві приватної власності (витяг про державну реєстрацію права власності від 04 жовтня 2012 року).

Земельна ділянка, кадастровий номер :82:248:0127, належить на праві власності позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія КВ №130327, зареєстрованого в Головному управлінні земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №02-7-01886 від 01 листопада 2012 року.

Проектна документація на реконструкцію Об`єкту розроблена відповідно до державних будівельних норм, стандартів та правил та затверджена в установленому законом порядку.

Об`єкт споруджений на підставі зареєстрованого повідомлення від 11.04.2019 №КВ 56 та введений в експлуатацію на підставі Декларації від 12.07.2019 №КВ96.

З аналізу матеріалів справи колегія суддів доходить висновку, що відповідачем безпідставно застосовано до вказаних правовідносин положення частини 2 статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та абзацу 6 пункту 15 Порядку №466, оскільки відсутні будь-які правові підстави вважати такий Об`єкт - "самочинним будівництвом".

Як вбачається з оскаржуваного наказу, висновки Департаменту про наявність у об`єкту будівництва статусу "самочинного" ґрунтуються на підставі листа ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "Алтана" від 05.08.2019 року №01.

Так, судом першої інстанції встановлено, що згідно поданого та зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт КВ56 від 11.04.2019 та зареєстрованої декларації про готовність до експлуатації об`єкта "Реконструкція індивідуального житлового будинку за адресою: м. Київ, вул.Товарна 6" КВ 96 від 12.07.2019 року розробником проекту є Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжинірингова компанія "АЛТАНА" (стор. 28 том І).

В матеріалах справи міститься, договір №01-03/02/15-ПД на розробку проектної документації від 03.02.2015 року, який укладено між ТОВ "Інжинірингова компанія "Алтана" та позивачем на розроблення проектної документації (стор. 41, 42 том І).

Колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на лист ТОВ «Інженерно-будівельна компанія "Алтана" , оскільки, як свідчать матеріали справи в даному випадку позивачем було укладено договір з іншою організацією, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжинірингова компанія "АЛТАНА" .

За змістом пункту 15 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 (надалі - Порядок № 466), у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягає скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, також може бути скасовано відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі встановлення під час проведення перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Держсервісбуд не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про скасування реєстрації повідомлення вносить до реєстру відповідний запис.

Аналіз наведених вище норм дає змогу дійти висновку про те, що виключною підставою для скасування повідомлення про початок будівництва є встановлений факт здійснення самочинного будівництва, зокрема, якщо: 1) будівництво здійснюється на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети; 2) будівництво здійснюється за відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи; 3) будівництво здійснюється за відсутності затвердженого проекту або будівельного паспорту; 4) скасовано містобудівні умови та обмеження.

При цьому, виявлені недостовірні дані, зазначені у повідомленні про початок виконання будівельних робіт або про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, повинні відповідати одній із наступних умов, які дають підстави вважити об`єкт самочинним будівництвом.

Наявність даних, які не свідчать про самочинне будівництво, не є підставою для скасування реєстрації повідомлення, однак може бути підставою для притягнення до відповідальності іншого характеру.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22 січня 2019 року по справі №826/17907/17 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи..

Згідно з частиною першою статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку № 553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Відповідно до пункту 5 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з пунктами 6, 7 Порядку №553, плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, окрім іншого, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта.

Пунктом 16 зазначеного Порядку №553 встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Відповідно до пункту 17 Порядку №553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з пунктом 9 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Як підтверджується матеріалами справи, наказ відповідачем про проведення позапланової перевірки не видавався, перевірка проведена не була.

Слід також вказати, що зазначення недостовірних відомостей в повідомленні про початок виконання будівельних робіт та здійснення будівництва на підставі проектної документації, яка не відповідає вимогам чинного законодавства, є самостійними видами правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідальність за вчинення яких передбачена Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23 липня 2019 року по справі № 826/5607/17 та від 14 листопада 2019 року по справі № 826/5055/16 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

З аналізу вищезазначених норм права, колегія суддів доходить висновку, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Вказаний порядок здійснення державного архітектурно-будівельний контролю має бути дотриманий також у випадку застосування заходів, визначених частиною другою статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (скасування декларації про початок будівництва та декларації про готовність завершеного об`єктом будівництва до експлуатації).

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що міститься, зокрема, у постанові від 26 червня 2018 року по справі №826/20445/16, від 14 березня 2018 року по справі №814/1914/16 відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Як зазначалося вище та не спростовано апелянтом, що позивачем саме із ТОВ "Інжинірингова компанія "Алтана" () було укладено договір №01-03/02/15-ПД на розробку проектної документації від 03.02.2015 року. Факт розроблення проектної документації також підтверджується листом правонаступника ТОВ "Інжинірингова компанія "Алтана" від 27.02.2019 №27/19.

Для з`ясування всіх обставин справи Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року витребувано у Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до 21 квітня 2021 року: належним чином завірену копію документів, які підтверджують повідомлення позивача про проведення перевірки; належним чином завірену копію документів, які підтверджують здійснення виходу представників Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на місцевість для вручення позивачу повідомлення про проведення перевірки та необхідність надання додаткових документів.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем надано суду апеляційної інстанції листи та картки реєстрації вхідної документації, як підтвердження направлення позивачу повідомлення про проведення перевірки.

Колегія суддів не приймає дані документи, як докази належного повідомлення, оскільки вони не свідчать про вручення даних листів позивачу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не надано доказів виходу на місцевість та здійснення перевірки "Реконструкція житлового будинку по вул.Товарній, 6 у Печерському районі м. Києва".

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що повідомлення про початок виконання будівельних робіт та Декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 12.07.2019 року є актами індивідуальної дії, які станом на 12.07.2019 року вичерпали свою дію у зв`язку із завершенням будівництва (реконструкції) об`єкту реконструкції.

Враховуючи наведене, наказ Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.09.2019 року №198 "Про скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення та декларації про готовність до експлуатації об`єкта" не можна вважати правомірним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо визнання протиправною бездіяльність Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо ненадання відповіді на лист від 18.09.2019 року №18/09-1, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі - Закон №393, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону №393 встановлено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Частиною 1 статті 5 Закону №393 встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне) (частина 2 статті 5 Закону №393).

Згідно із частиною 3 статті 5 Закону №393 звернення може бути усним чи письмовим.

Відповідно до частини 5 статті 5 Закону №393 письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Частиною 6 статті 5 Закону №393 передбачено, що у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Згідно із частиною 1 статті 7 Закону №393 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону №393 органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною 3 статті 15 Закону №393 передбачено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (ч.4 ст.15 Закону №393).

Згідно із частиною 1 статті 18 Закону №393 громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Статтею 19 Закону №393 передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону №393 звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Згідно із частиною 2 статті 20 Закону №393 на обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

У позовній заяві позивач зазначає, що 18 вересня 2019 року звернулась до Департаменту з питань архітектурно-будівельного контролю м. Києва з листом №18/09-1 щодо скасування наказу №198 від 06.09.2019 року, в якому просила скасувати наказ Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва №198 від 06.09.2019 року, як помилковий.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, що станом на момент звернення позивача до суду відповіді на вищезазначений лист не отримав від відповідача.

Колегія суддів звертає увагу, що станом на час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції відповідачем не надано доказів направлення позивачу відповіді на заяву ОСОБА_1 , а посилання на копію листа доданого до апеляційної скарги не може свідчити про направлення даного листа на звернення позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що в даному випадку судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги позивача, а апелянтом не спростовано висновки суду першої інстанції, які викладені в рішенні.

Також, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним відзиву на адміністративний позов, а отже, доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на позиції Європейського Суду з прав людини, які він висловив, зокрема, в п. 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», п. 43 рішення у справі «Кобець проти України», відповідно до якої, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Тобто, встановлюючи істину в справі суд повинен базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби в суду не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Дослідження матеріалів справи дає підстави для висновку про те, що відповідачем не спростовано доводи позивачів та не доведено наявності обставин, які стали підставою для винесення оскаржуваних постанови та не надано на обґрунтування своїх доводів жодних належних і допустимих доказів, які би могли поза розумним сумнівом підтверджувати висновки перевірки дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 січня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови буде складено протягом п`яти днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя Г. В. Земляна

Судді Є. І. Мєзєнцев

В. В. Файдюк

Повний текст постанови складено 30 квітня 2021 року.