Справа № 725/511/21
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2021-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/511/21
Номер провадження 2-а/725/7/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

за участю:

секретаря: Майстрюк В. О.

представника позивача Максимчук А.В.

представника відповідача Радчук О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови Буковнськохї митниці ДМС від 24.12.2020 року у справі про тпорушення митних правил №1036/40800/20.

В обґрунтування позову зазначив, що 24.12.2020 року керівником Буковинської митниці Держмитслужби було розглянуто справу про порушення митних правил №1036/40800/20, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, з накладенням штрафу в сумі 31 231, 44 гривні. В постанові митного органу вказували, що позивач вчинив дії, які призвели до недобору суми митних платежів, оскільки митний орган отримав від митних органів Туреччини митні декларації з іншими показниками вартості партій товарів, ніж та інформація про вартість, яка була зазначена в інвойсах, які підприємство подало для митного оформлення партій вантажу.

Вважає, дану постанову такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, зокрема й те, що митний орган не взяв до уваги той факт, що дані партії вантажу надходили на адресу підприємства на умовах DAP м. Чернівці та вантаж і документи надавались позивачу як директору підприємства, у відділі контролю доставки вантажів в митному органі і позивач жодного відношення до їх оформлення вантажовідправником не мав. Вказував, що у документах отриманих з Туреччини, зазначені умови поставки FCA Стамбул, що є суттєвою відмінністю, яка має вплив на визначення митної вартості.

Окрім того, стверджує, що не приймав участі у провадженні в справі та не зміг захистити свої законні права та інтереси у митному органі, митним органом не встановлено, хто з водіїв переміщував дані партії вантажів через митний кордон України, та не було їх опитано, оскільки саме вони могли повідомити митний орган про проходження документів, які отримували від вантажовідправників та які були підставою для вивезення товарів з країни відправлення, їх ввезення в Україну та їх доставки в митницю призначення.

Вказує, що в постанові наголошується про те, що з Туреччини надійшла інформація про наявність документів з іншими вартісними характеристиками ввезених партій товарів, та з іншими умовами поставки товарів, однак не надано жодної правової оцінки фактам переміщення вантажів через митний кордон України, та не визначено, чи немає в діях перевізників ознак правопорушення, передбаченого ст. 483 МКУ, оскільки з постанови вбачається, що митний орган ставить під сумнів достовірність інвойсів, які були підставою для ввезення товарів в Україну, що є кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 483 МКУ. Це свідчить про неповноту проведеного митним органом провадження у справі, що свідчить про порушення митним органом вимог ст. ст. 486, 489, 508 МКУ і це є ще однією підставою для скасування постанови.

Також митний орган не провів жодних процесуальних дій, направлених на встановлення автентичності документів, які супроводжували дані партії вантажів та були підставою для їх митного оформления в митниці призначення. Якщо було б встановлено експертизами та опитуваннями причетних до оформления документів осіб, що документи, на підставі яких товар був ввезений в Україну та задекларований в м. Чернівці містили ознаки підробки, отримані неналежним чином, або були підставою для переміщення інших вантажів та я був обізнаний з цим та навмисно використав дані документи під час декларування даних партій товарів, або мав би знати про це, однак не надав даному факту достатньої оцінки, тобто допустив необережність, то в такому випадку у митного органу були підстави стверджувати про те, що позивач вчинив дії, направлені на заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кільскості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документ, що містять такі відомості.

Також, наявні в справі документи та інформація, що міститься в Постанові не підтверджують факт наявності в діях позивача умислу або необережності на вчинення вказаних вище дій, тому митний орган базує свою постанову виключно на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 62 Конституції України.

На думку позивача, митним органом не доведено, що інвойси, які викликають у митниці сумніви, щодо достовірності інформації про вартість партії товарів не підписані посадовцями товаровідправника і печатки та штампи на них, проставлені ними і митними органами є підробленими. Якщо документи оформлені товаровідправником пропечатані печатками товаровідправника та підписані їхніми посадовими особами, то відповідно немає жодних підстав звинуватити мене у навмисному (необережному) надані до Чернівецької митниці ДФС документів, з ознаками, передбаченими ст. 485 МКУ. Даний факт може бути встановлений шляхом проведення технічної експертизи документів, оскільки в митному органі зберігаються оригінали інвойсів, товаротранспортних накладних та специфікації, на яких проставлені підписи та печатки товаровідправника, а також документи, отримані від митних органів Республіки Туреччина.

Вказував, що є всі підстави стверджувати, що митним органом не доведено наявність обставин, передбачених ст. ст. 9, 10, 11 КУпАП, для притягнення його до адмістративної відповідальності. До того, митним органом не направлено документів до органів досудового слідства для встановлення, або спростування факту використання завідомо підроблених документів, та вирішення питания про наявність або відсутність складу злочину, передбаченого ст. 358 КК України. Як зазначено в ст. 9 КУпАП та в ч. 2 ст. 458 МКУ, адміністративна відповідальність за правопорушення, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідльність.

Враховуючи те, що під час судового розгляду даної адміністративної позовної заяви неможливо усунути наявні недоліки та усунути припущення, про які він наголошує вище, вважає за потрібне клопотати перед судом про скасування вказаної постанови митниці та направлення матеріалів даної справи до митного органу для нового розгляду.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву з письмовими доказами, в якому митниця позов не визнала, просила відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку.

Відповідно до оскаржуваної постанови митниці, 28.10.2016 року товариством з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС КАРГО ГРУП» (код ЄДПРОУ 40834993, адреса - 60444, Чернівецька обл., Глибоцький р-н., с. Черепківці вул. Привокзальна, 8/2), в особі керівника Пухальського Андрія Антоновича, було укладено контракт №11/16UA з фірмою "SIRECI DIS TICARET LTD. STL" (Incilipinar Mah., Gazimuhtarpasa Bulv., Hal Sarayi, kat: 2, No. 181, Sehitkamil, Gaziantep, Tyrkey) на поставку товарів, вказаних згідно інвойсів.

На підставі вищезазначеного контракту ТзОВ «СЕРВІС КАРГО ГРУП» у Чернівецьку митницю ДФС було подано до митного оформлення: 1) 09.12.2016 електронну митну декларацію (далі ЕМД) типу ІМ40ТН №UA408030001/2016/000787, а в подальшому 04.01.2017 року ЕМД типу ІМ40ДТ № UA 408030001/2017/000009 та документи, а саме: інвойс №371056 від 05.12.2016, СМR А№0858498 від 06.12.2016, пакувальний лист №371056 від 05.12.2016, згідно яких на адресу ТзОВ «СЕРВІС КАРГО ГРУП» () у відповідності до контракту №1/2810UA від 28.10.2016 укладеного з турецькою фірмою INSААТ SАNАYI VЕ ТIСАRЕТ LIMITED, на умовах поставки ІНКОТЕРМС «DАР м. Чернівці» надійшов товар «Тканина атласного переплетения, виготовлена з синтетичних комплексних текстурованих поліефірних ниток 100%, пофарбована, шириною 150 см, на картонних ролях, у поліетиленовій плівці та джутових мішках, всього - 79204 м2», загальною вартістю 55 055,23 доларів США (1418 910,36 гривень по курсу НБУ станом на 09.12.2016).

На підставі відомостей, зазначених у ЕМД та документах, митним органом нараховано, а суб`єктом сплачено 368 916,70 гривень необхідних податків, зборів та платежів.

2) 09.12.2016 електронну митну декларацію (далі ЕМД) типу ІМ40ДЕ №UA408030001/2016/000789 та документи, а саме: інвойс №371056 від 05.12.2016, СМR А№0858497 від 06.12.2016, пакувальний лист №371056 від 05.12.2016, згідно яких на адресу ТзОВ «СЕРВІС КАРГО ГРУП» () у відповідності до контракту №1/2810UA від 28.10.2016 укладеного з турецькою фірмою INSААТ SАNАYI VЕ ТIСАRЕТ LIMITED, на умовах поставки ІНКОТЕРМС «DАР м. Чернівці» надійшли товари:

1. Трикотажне поперечновязане полотно, з ниток різних кольорів, з начісним ворсом, з волокон бавовни 61%, синтетичних волокон поліефіру 39%, шириною 180 см, всього 4661 м2, вартістю 107 757, 87 гривень. На підставі відомостей, зазначених у ЕМД та документах, митних органом було нараховано, а суб`єктом сплачено 31 896, 33 гривень необхідних податків, зборів та платежів.

2. Сітчасті полотна (тюль) з синтетичних комплексних поліефірних ниток, не трикотажні, різного кольору з візерунками у рулонах шириною від 1 до 2 метрів, вартість яких становить 96 517, 33 грн. На підставі відомостей, зазначених у ЕМД та документах, митних органом було нараховано, а суб`єктом сплачено 28569,13 гривень необхідних податків, зборів та платежів.

3. Мереживо машинного в`язання, виготовлене із синтетичних волокон, для використання у швейному виробництві 55,8 кг. вартістю 7 219, 29 грн. На підставі відомостей, зазначених у ЕМД та документах, митних органом було нараховано, а суб`єктом сплачено 2 136, 91 гривень необхідних податків, зборів та платежів.

Відповідно до графи 54 ЕМД типу ІМ40ТН №UA408030001/2016/000787 від 09.12.2016, ЕМД типу ІМ40ДТ № UA 408030001/2017/000009 від 04.01.2017 та ЕМД типу ІМ40ДЕ №UA408030001/2016/000789 від 09.12.2016, особою якою подано ЕМД є громаднин України ОСОБА_1 .

Згідно статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення: встановленою формою (письмовою, усною, шляхом, вчинення дій) точних відомостей про товар: мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснені їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларувань можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларація: засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів встановлених законом випадках. Митна декларація та інші документи, подання яких митним органам передбачено Митним кодексом України, оформлені на паперовому носії та у вигляді. Електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Листом Департаменту протидії митним правопорушенням та контрабанді Держмитслужби від 29.09.2020 р. №20/20-02-01/7.2/2028 на адресу Буковинської митниці Держмитслужби було надіслано відповідь митних органів Республіки Туреччина та роздруківки експортних митних декларацій, щодо поставок товарів на адресу ТзОВ «СЕРВІС КАРГО ГРУП» (Чернівецька область, Глибоцький район, село Черепківці, ).

Згідно службової записки управління контролю митної вартості, класифікації, походжень товарів та прогнозування надходжень Буковинської митниці Держмитслужби від 13.10.2020 р. №7.2-15-02-09/861 за результатами опрацювання отриманих копій документів, які надійшли від митних органів Республіки Туреччина надано розрахунок сум платежів, які були б сплачені за умови розрахунку митної вартості товарів виходячи із вартості та умов поставок згідно ІНКОТЕРМС вказаних у отриманих копіях документів наданих митною адміністрацією Туреччини, а саме при звезенні на митну територію України даних товарів сума необхідних до сплати податків та зборів повинна була становити:

- по ЕМД типу IM40TH №UA408030001/2016/000787 (від 09.12.2016 року ЕМД типу ІМ40Д №UA408030001/2017/000009 від 04.01.2017 року 378 703,67 гривень, що на 9 786,97 гривень більше, ніж фактично було сплачено (368 916,70 грн.);

-по ЕМД типу ІМ40ДЕ №UA408030001/2016/000789 від 09.12.2016 р. 63 225,88 гривень, що на 623,51 гривень більше, ніж фактично було сплачено (62602,37 грн.);

Таким чином митний орган вважає, що гр. ОСОБА_1 , керівником ТзОВ «СЕРВІС КАРГО ЕРУП», було надано митному органу як підставу для митного оформлення вищевказаних товарів, документи, в яких занижено вартість товарів та вчинено дії, спрямовані на неправомірне зменшення необхідних до сплати податків та зборів в загальній сумі 10410,48 грн.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 251 КУпАП- доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта , іншими документами.

Положення ст. ст.529-530 МК України передбачають можливість оскарження постанови митниці до суду та перевірку законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом, що здійснюється в порядку, встановленому КАС України.

Законодавством встановлено, що адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України. Дана норма кореспондується із нормами ст. 62 Конституції, відповідно до ч. 3 якої обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Як передбачено частиною 2 статті 486 МК України, провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням (внесенням подання прокурора).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 508 МК України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

До процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Згідно зі статтею 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, в матеріали справи не містять відомостей, що митним органом було здійснено всіх необхідних процесуальних дій з метою отримання доказів необхідних для правильного вирішення справи. Оскільки надані на запит відповідь митних органів Туреччини інвойси на переміщуваний товар іноземного зразка без перекладу на українську мову, тобто із їх змісту неможливо встановити вид товару, ціну, вагу та інші характеристики, а тому незрозумілим є яким чином, митний орган прийшов до висновку, що ці документи відносяться до даного товару.

Окрім того, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил не з`ясувала чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, оскільки оскаржувана постанова ухвалювалась на підставі протоколу про порушення митних правил від 24.12.2020 року за події, що мали місце 28.10.2016 року.

Більше того, протокол про порушення митних правил №1036/40880/20 від 12.11.2020 року складений у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протокол не містить відмітки про роз`яснення ОСОБА_1 його прав передбачених ст. 498 МК України чи відмови від підпису останнього, протокол не підписаний ОСОБА_1 у протоколі також відсутня інформація про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення не містить часу та місця вчинення адміністративного правопорушення таким чином протокол був складений з порушення вимог ст.494 МК України.

Відповідно до ч.1,2 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

В свою чергу, у ч. 8 ст. 257 МК України зазначено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення.

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які перемішуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовуються для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ст. 51 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до ч.2 Порядку заповнення митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджений наказом міністерства фінансів України 30.05.2012 р. № 651, фактурна вартість - ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

З справи про порушення митних правил вбачається, що ОСОБА_1 постановлено у вину надання документів про занижену вартість товару, яку ним було сплачено, тоді як в копії експортних декларацій митниці Туреччини, яка була направлена працівникам митниці на відповідний запит, зазначена загальна вартість товару значно більша. Зазначені діє призвели до неправомірного зменшення необхідних до сплати податків та зборів в загальній сумі 10 410,48 грн.

Однак в матеріалах справи наявні копії документів, які не можливо ідентифікувати, наявну в цих документах інформацію не можливо дослідити та перевірити, так як документи складені на турецькій мові, належним чином засвідчений переклад в матеріалах справи відсутній.

Для нарахування митних платежів має значення митна вартість товарів, які перемішуються через митний кордон України.

В постанові про порушення митних правил не зазначено, які відомості містяться в експортній декларація митних органів Туреччини, фактурна вартість товару або митна вартість товару.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, додаються деякі інші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни (комісійні та брокерська винагорода, витрати на транспортування транспортних засобів до місця ввезення на митну територію України (тобто до кордону України), витрати на страхування).

У справі відсутні будь-які дані, що ОСОБА_1 вчинив дії з метою несплати встановлених чинним законодавством митних платежів.

Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст.485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей. Зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст.485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків та зборів), тобто декларант або уповноважена ним особа на момент подачі декларації повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Матеріалами справи встановлено, що позивач перед здійснення митного оформлення надав митному органу електронні декларації по переміщуваному товару виданих митним органом відправлення/призначення. Відтак є незрозумілим, які саме неправдиві відомості ним були вказані у електронних деклараціях при ввезенні товару або які неправдиві документи були надані.

Як вбачається за матеріалів справи, позивачем зазначено правдиві відомості щодо країни походження товару, вид товару, ціну, вагу та інші характеристики, що відображено у поданих електронних деклараціях.

Окрім цього при ухваленні оскаржуваної постанови відповідачем не з`ясовано, чи мав позивач умисел ухилитись від сплати митних платежів, надаючи документи при імпорту вказаних товарів.

Таким чином митним органом не доведено факту подання позивачем до митниці неправдивої інформації чи документів, необхідних з питань зазначених в статті 485 Митного кодексу України для класифікації товару, оскільки надані митним органом Туреччини документи про визначення вартості товару, не можуть бути доказом того, що дії ОСОБА_1 були направлені на зниження вартості товару та умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Згідно зі статтею 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування кожної справи, вирішення її з дотриманням закону. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 надав митному органу електронні декларації на переміщуваний товар із зазначенням його вартості, сплатив визначені митним органом платежі, то його дії не були направлені на умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Відтак, уповноваженою посадовою особою митного органу не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи

Враховуючи вищевикладене, низку розбіжностей та суперечностей для усунення причин та умов, що унеможливлюють всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, які компетентним органом не були з`ясовані, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасування, а справа передачі на новий розгляд до компетентного органу.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, окрім іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 495,525,527 МК України, ст.ст.247, 251,256 КУпАП, ст.ст.77, 241-250 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову Буковинської митниці Держмитслужби від 24.12.2020 року у справі №1036/40800/2020 та направити справу до Буковинської митниці Дежмитслужби на новий розгляд.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання апеляційна скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька