Справа № 420/12601/20
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2021-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/12601/20
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В..

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року про зупинення провадження у справі за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА-ФАРМ» про стягнення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області, звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА-ФАРМ», в якій просив:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА-ФАРМ» штраф у розмірі 5083,00 грн. до Державного бюджету України УК у м.Чорном./м.Чорноморськ/21081100, , Казначейство України (ел. адм. подат.), р/р UА0015015, код класифікації доходів бюджету: 21081100;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА-ФАРМ» штраф у розмірі 5083,00 грн. до Державного бюджету України УК у м.Чорном./м.Чорноморськ/21081100, , Казначейство України (ел. адм. подат.), р/р UА0015015, код класифікації доходів бюджету: 21081100;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА-ФАРМ» штраф у розмірі 1700,00 грн. до Державного бюджету України УК у м.Чорном./м.Чорноморськ/21081100, , Казначейство України (ел. адм. подат.), р/р UА0015015, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА-ФАРМ» штраф у розмірі 1700,00 грн. до Державного бюджету України УК у м.Чорном./м.Чорноморськ/21081100, , Казначейство України (ел. адм. подат.), р/р UА0015015, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року провадження у справі за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА-ФАРМ» про стягнення штрафу - зупинено до надання до Одеського окружного адміністративного суду належним чином засвідчені копії документів на підтвердження того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІА-ФАРМ» було (є) розповсюджувачем реклами на зовнішніх рекламних носіях послуг лабораторії «INVIVO», що розташовані за адресами: Одеська обл., м.Білгород-Дністровський, вул.Ізмаїльська, 54, (поблизу автостанції) та Одеська обл., м.Білгород-Дністровський, вул.Свято-Георгіївська, 51/1 (фасад лабораторії «INVIVO»), та у зв`язку з розміщення якої на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІА-ФАРМ» було накладено штрафи рішеннями Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 24.04.2020 року №№3, 4, 5, 6.

На зазначену ухвалу суду Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає про те, що ст. 236 КАС України встановлений виключний перелік підстав зупинення провадження у справі та не містить підстав для зупинення провадження у справі, що зазначені судом в оскаржуваній ухвалі. Окрім того, на думку апелянта, зупинення провадження до надання доказів суду, що суперечить нормам ст. 236 КАС України, може привести до тривалого судового процесу та порушення строків розгляду справи, встановлених нормами КАС України.

Відповідач, ТОВ «ВІА-ФАРМ», своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року позов Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області - залишено без руху. Встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання доказів сплати судового збору за подання позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року судом першої інстанції зупинено провадження у справі до надходження відповіді на судове доручення.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції вважав необхідним доручити Головному управлінню Держпродспоживслужби в Одеській області надати до суду належним чином засвідчені копії документів на підтвердження того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІА-ФАРМ» було (є) розповсюджувачем реклами на зовнішніх рекламних носіях послуг лабораторії «INVIVO», що розташовані за адресами: Одеська обл., м.Білгород-Дністровський, вул.Ізмаїльська, 54, (поблизу автостанції) та Одеська обл., м.Білгород-Дністровський, вул.Свято-Георгіївська, 51/1 (фасад лабораторії «INVIVO»), та у зв`язку з розміщення якої на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІА-ФАРМ» було накладено штрафи рішеннями Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 24.04.2020 року №№3, 4, 5, 6.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 193 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-6 частини першої та пунктами 1-3 частини другої статті 236 цього Кодексу.

Статтею 236 КАС України визначені обставини за яких суд повинен або має право зупинити провадження у справі.

Згідно п.п.1-6 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі:

1) смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи, ліквідації суб`єкта владних повноважень, іншого органу, а також злиття, приєднання, поділу, перетворення юридичної особи, які були стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, - до встановлення правонаступника;

2) необхідності призначення або заміни законного представника сторони чи третьої особи - до вступу у справу законного представника;

3) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду;

4) звернення обох сторін з клопотанням про надання їм часу для примирення - до закінчення строку, про який сторони заявили у клопотанні;

5) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

6) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді - до припинення врегулювання спору за участю судді.

Відповідно до п.п. 1-3 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі:

1) захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що перешкоджає прибуттю до суду, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до одужання;

2) знаходження учасника справи у довгостроковому відрядженні, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до повернення з відрядження;

3) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі - до припинення перебування на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі;

Отже, наведеними нормами встановлений виключний перелік підстав для зупинення провадження у справі на стадії її розгляду.

Згідно матеріалів справи підставою для зупинення провадження по справі суд першої інстанції визначив необхідність витребування доказів, а саме: направлення Головному управлінню Держпродспоживслужби в Одеській області доручення про збирання доказів.

Так, згідно п.6 ч.2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі направлення судового доручення щодо збирання доказів - до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення.

Втім, зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що зазначена підстава зупинення провадження стосується направлення іншому суду судового доручення щодо збирання доказів. Суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, у разі потреби збирання доказів за межами його, територіальної юрисдикції доручає відповідному адміністративному суду провести певні процесуальні дії, в порядку передбаченому ст.83 КАС України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо незаконності зупинення провадження у справі з підстав визначених судом першої інстанції. Колегія суддів також погоджується із доводами апелянта стосовно того, що, судом першої інстанції на стадії залишення позовної заяви без руху та відкриття провадження у справі не визначалася необхідність надання позивачем додаткових доказів.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на тому, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З огляду на передбачену Конвенцією гарантію, питання про наявність або відсутність підстав для зупинення провадження у справі має вирішуватись при безумовному дотриманні норм процесуального права, враховуючи недопустимість порушення права особи на розгляд справи впродовж розумного строку.

У рішенні від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Підстави для зупинення провадження у справі передбачені ст. 236 КАС України. Вказаний у зазначеній статті перелік підстав для зупинення провадження у справі є вичерпним, і нормами КАС України не передбачено такої підстави для зупинення провадження на стадії розгляду справи, як направлення судового доручення позивачу.

Отже, на думку колегії суддів, надання доручення позивачу щодо направлення на вимогу суду відповідних доказів, не є підставою для застосування п. 6 ч. 2 ст. 236 КАС України та зупинення провадження у справі, оскільки вищезазначена норма стосується направлення іншому суду судового доручення щодо збирання доказів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зупинення провадження у справі з підстав визначених судом, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

При цьому, ст. 320 КАС України передбачено право суду апеляційної інстанції за наслідками скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції при вирішенні питання, було порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, відповідно до п.4 ч.1 ст. 320 КАС України, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Стаття 139 КАС України передбачає розподіл судових витрат у разі вирішення справи по суті спору, а статті 140, 141, та 142 КАС України у разі відмови позивача від позову, примирення сторін, та випадки повернення судового збору, а тому питання розподілу судових витрат, понесених апелянтом при оскаржені ухвали суду першої інстанції, має бути вирішено при ухвалені судом першої інстанції судового рішення по суті спору, або при постановленні ним ухвал, якими суд закриває провадження у справі або залишає позовну заяву без розгляду, у випадках, встановлених нормами КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 скасувати.

Справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА-ФАРМ» про стягнення штрафу - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 06.05.2021 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.