Справа № 640/4392/21
Суддя: Ольшевська І. О.
Дата ухвалення: 2021-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/4392/21
Провадження № 2-а/752/300/21
У Х В А Л А

06.05.2021 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., розглянувши матеріали позовної заяви Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бялим Максима Глібовича про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, за яким просила суд скасувати постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 24 000,00 грн. від 10.02.2021р. (ВП №64306048).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2021р. адміністративну справу №640/4392/21 за позовом Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бялим Максима Глібовича про скасування постанови про стягнення виконавчого збору передано на розгляд Голосіївському районному суду міста Києва.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

У відповідності до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Так, згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення,

дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Сукупний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що імперативною нормою ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Про це неодноразово наголошувала і Велика палата Верховного Суду у постановах №921/16/14-г/15 від 06.06.2018 року, №813/4440/16 від 03.10.2018 року, №320/7888/16-ц від 03.10.2018 року, №826/5195/17 від 17.10.2018 року, №158/534/16-а від 31.10.2018 року, №2-01575/11 від 28.11.2018 року.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за позовом Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бялим Максима Глібовича про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки даний позов має розглядатися адміністративним судом за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 19, 186, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бялим Максима Глібовича про скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 15-ти днів з дня її складення відповідно до вимог, встановлених статтями 353-356 ЦПК України.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 06.05.2021р.

Суддя І.О. Ольшевська