Справа № 420/3934/20
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 р. м. ОдесаСправа № 420/3934/20

Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 28 жовтня 2020 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут медицини транспорту Міністерства охорони здоров`я України» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року, у справі за позовом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області до Державного підприємства «Український науково-дослідного інституту медицини транспорту Міністерства охорони здоров`я України» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державному підприємству «Український науково-дослідного інституту медицини транспорту Міністерства охорони здоров`я України» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівель Державного підприємства Український науково-дослідний інститут медицини транспорту Міністерства охорони здоров`я України, за адресою: 65110, Одеська область, місто Одеса, вулиця Маловського, 8, шляхом відключення вищевказаних будівель від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, наданих в акті перевірки № 85 від 10 лютого 2020 року до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки № 85 від 10 лютого 2020 року за номерами: 1-14, 16-21, 23-30, 32-35, 38.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що розгляд даної справи в суді першої інстанції здійснено без участі представника відповідача, якого належним чином не повідомлено про час та місце розгляду даної справи.

При цьому, на переконання апелянта, його представник у судовому засіданні міг пояснити обставини спірних правовідносин та спростувати, з посилання на відповідні докази, доводи позовної заяви суб`єкта владних повноважень.

Тому, апелянт вважає, що судом першої інстанції порушено принцип рівності сторін при розгляді даної справи.

В свою чергу, суб`єктом владних повноважень подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог та застосовано заходи реагування до відповідача, так як останнім не усунуто виявлених порушень, що загрожують життю та здоров`ю людей.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 04 лютого 2020 року до 10 лютого 2020 року, відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу ГУ ДСНС України в Одеській області № 420 від 11 грудня 2019 року «Про проведення позапланових перевірок», посадовими особами Одеського міського управління ГУ ДСНС України в Одеській області здійснено планову перевірку ДП УКРНДІ МТ МОЗ України, під час якої перевірено додержання та виконання вимога законодавства у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки за адресою: м. Одеса, вул. Маловського, 8, за результатами якої складено акт № 85 від 10 лютого 2020 року.

При цьому, перевіркою встановлено порушення приписів Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30 грудня 2014 року та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, норм і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки.

В даному випадку, порушення викладені в акті за номерами 1-14, 16-21, 23-30, 32-35, 38 є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей.

Тому, з метою недопущення спричинення шкоди здоров`ю людей, ГУ ДСНС в Одеській області звернулось з даним адміністративним позовом до суду.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як контролюючим органом доведено необхідність застосування спірних заходів реагування, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 1 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ України), цей Кодекс регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Згідно ч. 2 ст. 64 КЦЗ України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Згідно ч. 1 ст. 68 КЦЗ України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 70 КЦЗ України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Крім того, відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, яке затверджено наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04 лютого 2013 року № 3 (у редакції наказу ДСНС України від 12 листопада 2018 року № 661) (далі Положення) ГУ ДСНС в Одеській області є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно пп. 35 п. 4 Положення, ГУ ДСНС в Одеській області відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин Головне управління ДСНС в Одеській області, як орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, за наслідком встановлення фактів порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, на об`єктах, балансоутримувачем яких є ДП «Український науково-дослідного інституту медицини транспорту Міністерства охорони здоров`я України» звернулось до адміністративного суду з позовом щодо застосування заходів реагування.

В даному випадку, аналізуючи вищевикладені положення КЦЗ України, а також Положення про Головне управління ДСНС в Одеській області, колегія суддів зазначає, що позивач, як структурний підрозділ центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження відповідного органу.

Тому, Головне управління ДСНС в Одеській області має права на звернення до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

З іншого боку, з аналізу вищенаведених положень законодавства вбачається, що підставою для застосування заходів реагування є встановлення контролюючим органом порушень вимог законодавства сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

В даному випадку, як встановлено судом першої інстанції, станом на момент судового розгляду даної справи, відповідачем не усунуто виявленні контролюючим органом порушення, а тому судом зроблено висновок про задоволення позовних вимог контролюючого органу.

В свою чергу, оскаржуючи рішення суду першої інстанції апелянтом не зазначається про усунення виявлених порушень, а також не спростовується встановлений контролюючим органом факт наявності останніх.

Між тим, одним із доводів поданої апеляційної скарги відповідача є те, що сторонами у справі досягнуто примирення.

Проте, колегія суддів зазначає, що сторонами на стадії апеляційного провадження, попри наданий колегією суддів час, не досягнуто примирення у встановленому КАС України порядку.

Крім того, апелянт зазначає, що його належним чино не сповіщено про розгляд даної справи в суді першої інстанції.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що апелянтом 21 жовтня 2020 року подано до суду першої інстанції клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

При цьому, вже 22 жовтня 2020 року апелянтом подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Між тим, колегія суддів зазначає, що апелянта сповіщено про час та місце судового засідання, яке призначалось на 23 жовтня 2020 року, що підтверджується відповідною розпискою.

Тому, у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, судом першої інстанції зроблено висновок про розгляд справи в порядку письмового провадження.

В свою чергу, враховуючи вищевикладені обставини та процесуальну поведінку відповідача, категорію даної адміністративної справи, а також встановлені у жовтні 2020 року карантинні обмеження, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду на підставі відповідного доводу апеляційної скарги відповідача.

Крім того, формальні доводи апеляційної скарги відповідача, якими він обґрунтовує необхідність скасування рішення суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, спрямовані на нівелювання покладених на нього контролюючим органом обов`язків без реального усунення виявлених порушень, які загрожують життю та здоров`ю людей.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність застосування заходів реагування до позивача.

Крім того, колегія враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого безпосередньо залежить від факту усунення виявлених порушень.

В даному випадку, застосований до скаржника захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки.

Цей захід не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Між тим, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Тому, керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут медицини транспорту Міністерства охорони здоров`я України» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство «Український науково-дослідний інститут медицини транспорту Міністерства охорони здоров`я України».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.