Справа № 489/3231/20
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2021-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 р.м.ОдесаСправа № 489/3231/20
Головуючий в 1 інстанції: Кокорєв В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155 КУпАП. Вважає, що нею положення ч.13, ч.25 Постанови Кабінету Міністрів України №313 від 16.05.1994 року порушені не були, постанова є незаконною та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона не є промисловим підприємством; не надає жодних побутових послуг населенню; особа, яка складала постанову не мала повноважень для розгляду вказаної адміністративної справи; оскаржувана постанова не містить опису обставин, встановлених при розгляді справи.

Від відповідача надійшов відзив, в якому зазначено, що під час позапланової перевірки ОСОБА_1 не усунуто в розумний строк виявлені недоліки у виконаній роботі; не надано необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію щодо назви товару, відтворення товарного знаку товару, дати виготовлення товару, правила та умови ефективного та безпечного використання продукції.

Крім того, відповідач посилаючись, на п.3 Положення про Головне управління, затвердженого Наказом Держпродспоживслужби від 24.02.2020 року №158, вказав про наявність у нього повноважень щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2020 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

На вказане рішення суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, на думку апелянта, рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції закінчив розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Постановою №05 від 01.07.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Встановлено, що ОСОБА_3 допустила порушення ч.13, ч.25 Постанови Кабінету Міністрів України №313 від 16.05.1994 року, а саме: не видала розрахунковий документ, що засвідчує факт розрахунку за виконання робіт, не надала необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію. Відповідачем при розгляді справи встановлено ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КУпАП.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.155 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю.

Згідно до вимог ч.13 Постанови Кабінету Міністрів України №313 від 16.05.1994 року (далі - Постанова) розрахунковими документами, що засвідчують факт надання послуги, можуть бути: касовий чек - для виконавців, які у розрахунках із замовниками використовують реєстратори розрахункових операцій (розрахункова квитанція у разі виходу такого реєстратора з ладу або тимчасового відключення електроенергії), квитанція - для виконавців, які згідно із законодавством не застосовують таких реєстраторів.

Відповідно до вимог ч.25 Постанови виконавець зобов`язаний забезпечити:

- надання послуг відповідно до вимог цих Правил, інших нормативно-правових актів та умов угоди;

- виконання гарантійних зобов`язань щодо виготовлених виробів і відремонтованих ним речей;

- дотримання термінів виконання замовлення;

- належний рівень культури обслуговування;

- надання замовникові повної, доступної та достовірної інформації про послуги;

- збереження прийнятих від замовника для надання послуги речей та матеріалів, а також використання їх за призначенням;

- відшкодування збитків, заподіяних замовнику невиконанням або неналежним виконанням умов угоди, а також у разі втрати, псування чи пошкодження із своєї вини речей та матеріалів, прийнятих від замовника для надання послуг, у розмірах, передбачених угодою;

- дотримання встановленого режиму роботи;

- виплату замовникові у разі порушення умов угоди неустойки (пені), якщо це передбачено умовами угоди. Виплата неустойки (пені) не звільняє виконавця від виконання замовлення;

- повернення замовникові невикористаних матеріалів, наданих замовником, а також, за його бажанням, усіх замінених за плату деталей та комплектуючих виробів;

- попередження замовника про недоброякісність або непридатність матеріалів, наданих замовником, а також про інші незалежні від виконавця обставини, що можуть погіршувати споживчі властивості замовлення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач заперечує проти порушень з її боку та пояснює, що 25.06.2020 року о 16:00 год. жодним чином не порушувала права ОСОБА_4 , їй не надавались жодні послуги. Позивач вказує, що не надає жодних побутових послуг населенню та не виготовляє жодної продукції, тому вважає постанову №05 від 01.07.2020 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків відповідача фактичним обставинам справи.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу - підприємець ОСОБА_3 здійснює окрім іншого і торгівлю меблями.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо ненадання позивачем побутових послуг - є необґрунтованими, оскільки ч.1 ст.155 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил торгівлі та надання послуг працівниками торгівлі, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю.

Відповідно до договору підряду № 04/02 від 04.02.2020 року, ОСОБА_4 замовила, а ФОП , ОСОБА_3 прийняла замовлення на виконання робіт по виготовленню дивану "Анна", загальна сума виконаних робіт становить 10 650 грн.

На підтвердження своїх повноважень щодо складання постанов у справах про адміністративні правопорушення відповідачем надано копію Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області. Відповідно до п.3 вказаного Положення, завданням Головного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території Миколаївської області.

Колегія суддів зазначає, що позивач не є промисловим підприємством, яке реалізує продукцію, але, на думку суду апеляційної інстанції, позивач виконуючи функцію продавця-посередника та повинен пересвідчитись, що товар відповідає вимогам законодавства та надати доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.