Справа № 640/6465/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6465/21
УХВАЛА

29 квітня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Земляної Г.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріли апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту регіонального розвитку Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування результатів оцінювання, визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту регіонального розвитку Київської обласної державної адміністрації, в якому просила суд

- визнати незаконними та скасувати результати щорічного оцінювання службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 за 2019 рік;

- визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення з роботи ОСОБА_1 за № 158-к/тр від 06 грудня 2019 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу управління персоналом Департаменту регіонального розвитку Київської обласної державної адміністрації;

- стягнути з Департаменту регіонального розвитку Київської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 лютого 2020 року до дня поновлення на роботі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021 року визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом; позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції повністю проігноровано той факт, що позивач - ОСОБА_1 - випадково дізналася про свої порушені права щодо підстав її звільнення з боку відповідача лише на початку березня 2021 року. На переконання позивача, відповідач навмисно спланував дії по приховуванню цього факту, що сприяло тому, що позивач довгий час не була обізнана про факт порушення своїх прав.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження на 11 травня 2021 року.

Судом встановлено, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання вказаної ухвали, шляхом подання до суду документа про сплату судового збору, заяви про поновлення строків звернення до суду та доказів поважності на її підтвердження, всіх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

25 березня 2021 року до суду від представника позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду, представник позивача зазначив, що 06 лютого 2020 року позивачем була подана заява до керівництва Департаменту про звільнення з роботи за згодою сторін. У період з 13 по 24 лютого 2020 року позивач перебувала у стані непрацездатності. 25 лютого 2020 року ОСОБА_1 вийшла на роботу, але її не було допущено охороною до робочого місця, повідомивши про звільнення останньої. При цьому, ні копії наказу, ні трудової книжки, ні розрахунку при звільненні позивачу надано не було. Як зазначає представник позивача, ОСОБА_1 подумала, що її заяву задоволено та звільнено за угодою сторін. Лише на початку березня 2021 року ОСОБА_1 від своїх колег дізналась, що її було звільнено не за згодою сторін, а на підставі наказу виконуючого обов`язки директора Департаменту В. Кравчука від 06 грудня 2019 року за № 158-к/тр, де зазначена підстава для звільнення: у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, п.3 ч.1 статті 87 Закону України «Про державну службу», з дати, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд виходив з того, що позивач оскаржує результати щорічного оцінювання за 2019 рік та наказ від № 158-к/тр від 06 грудня 2019 року. З огляду на вимоги ч.5 статті 122 КАС України позивач повинна була звернутись з даним позовом до суду, дізнавшись про своє звільнення, як зазначено у позовній заяві, 25 лютого 2020 року, принаймні до 26 березня 2020 року.

Натомість, ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду згідно відмітки на поштовому конверті лише 04 березня 2021 року, тобто, з пропуском строку майже в один рік. При цьому, жодного наказу, доказу звернення до відповідача з вимогою надати копію наказу про звільнення, трудову книжку, довідку про виплачену заробітну плату при звільненні до позовної заяви не додано.

Суд дійшов висновку, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом є неповажними, відповідно, відсутні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

В апеляційній скарзі позивач послався на те, що відповідач приховав факт проведення оцінювання службової діяльності позивача за 2019 рік та не повідомив належним чином ОСОБА_1 про результати такого оцінювання. Також позивачем зазначено, що відповідач видав наказ про звільнення ОСОБА_1 ще 06 грудня 2019 року, тобто в той час, коли вона працювала та не була на лікарняному. Але при цьому ОСОБА_1 не було повідомлено про такий наказ. Отже, відповідач тривалий час його приховував від ОСОБА_1 . Такі навмисні та приховані дії з боку відповідача призвели до того, що ОСОБА_1 тривалий час не була обізнана про порушення своїх прав та була введена в оману щодо підстав свого звільнення. Крім того, відповідач звільнив позивача з займаної посади державного службовця без повідомлення позивача про причини звільнення, а також не повідомив про сам факт такого звільнення взагалі. Відповідач не провів остаточний розрахунок з ОСОБА_1 при звільненні та не видав їй на руки трудову книжку, тому позивач не мала жодної інформації щодо свого звільнення та його підстав.

Справа жодних матеріалів, окрім позовної заяви, заяви про поновлення строку та листка непрацездатності ОСОБА_1 , не містить, у зв`язку з чим колегія суддів не має можливості встановити дійсні обставини справи та прийняти відповідне рішення.

При цьому, суд наголошує, що для вирішення спірного процесуального питання необхідно дослідити, коли та яким чином ОСОБА_1 повідомлялася про результати щорічного оцінювання державного службовця, коли та яким чином ОСОБА_1 ознайомлено з наказом про звільнення від 06 грудня 2019 року, що слугувало підставою для звільнення - заява ОСОБА_1 чи отримання негативної оцінки за результатами щорічного оцінювання, коли відповідачем проведено остаточний розрахунок з ОСОБА_1 при звільненні та видано трудову книжку.

Оскільки жодних доказів на підтвердження вказаних обставин матеріали справи не містять, колегія суддів вважає за необхідне витребувати їх від відповідача.

Згідно ч. 4 статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (ч. 3 статті 77 Кодексу).

За правилами ч. 3 статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування від Департаменту регіонального розвитку Київської обласної державної адміністрації та дослідження у судовому засіданні для повного і всебічного встановлення обставин даної справи доказів, а саме належним чином завірених документів, якими відповідач обґрунтовує правомірність оскаржуваних позивачем рішень.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 80, 223, 256, 321, 328 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Витребувати від Департаменту регіонального розвитку Київської обласної державної адміністрації (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 40) докази, які підтверджують, коли та яким чином ОСОБА_1 повідомлялася про результати щорічного оцінювання державного службовця, коли та яким чином ОСОБА_1 ознайомлено з наказом про звільнення від 06 грудня 2019 року, що слугувало підставою для звільнення ОСОБА_1 , коли проведено остаточний розрахунок з ОСОБА_1 при звільненні та видано трудову книжку.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев