Справа № 560/4628/21
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4628/21
УХВАЛА

05 травня 2021 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Шевчук О.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради з позовом в якому просить визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради щодо відмови у виплаті йому недоотриманої частини разової грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі семи мінімальних пенсій за віком. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради за рахунок коштів державного бюджету України, на його користь недоплачену частину разової грошової допомоги до 5 травня, як особи з інвалідністю 3 групи внаслідок війни за 2020 рік у розмірі 8306,00 грн.

Ухвалою суду від 19.04.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Зокрема, запропоновано позивачу надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України/або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду з позовними вимогами щодо ненарахування та невиплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни за 2020 рік не пропущено; надання доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами щодо ненарахування та невиплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни за 2020 рік.

До суду 28.04.2021 поштовим зв`язком поступила заява від 22.04.2021, в якій позивач вказує, що дізнався про невідповідність розмірі в виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня з Рішення Конституційного суду України від 27.02.2020 (опублікованого в Офіційному віснику України №26 від 03.04.2020), що протягом 2020 року йому виплачувалася державна допомога до 5 травня як учаснику бойових дій у зменшеному розмірі.

Просить визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду за захистом його права та здійснення перерахунку і виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, з урахуванням вже виплачених сум такої допомоги поважними та поновити пропущений з поважних причин строк для звернення до суду у справі №560/4628/21.

Розглянувши заяву позивача, суд приходить до висновку, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано чіткі строки звернення до суду з адміністративним позовом, перебіг яких починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася, або повинна була дізнатись про порушення. Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов`язково. Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 05 липня 2018 року по справі №810/384/17.

Отже, законодавством передбачено, що у разі, якщо особа мала реальну можливість дізнатись про порушення свого права, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

Підставою для звернення до суду з даним позовом слугували, зокрема, протиправні, на думку позивача, дії відповідача щодо недоплати йому допомоги до 5 травня, як особі з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни за 2020 рік.

Згідно з ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

З огляду на наведене, перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" слід обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року.

Ця позиція аналогічна висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 06.02.2018 по справі №607/7919/17, а саме, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги, і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж та, яка була йому нарахована.

Тобто перебіг строку звернення позивача до суду з позовом, в частині здійснення перерахунку і виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, слід обраховувати з 30 вересня 2020 року.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 (справа №240/12017/19) виклав правову позицію, згідно якої отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду. Триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом, позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 по справі №1-247/2018, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Разом з тим, відповідно Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення Конституційного Суду України набирає законної сили з дня його ухвалення, та не поширюється на правовідносини, що існували до його прийняття. Визнання Конституційним Судом України неконституційними законів, інших актів або їх окремих положень відповідно до частини другої статті 152 Конституції України, статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" тягне втрату цими нормативними актами чинності з дня ухвалення рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, вказані позивачем в заяві підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду є неповажними.

Також, суд не знаходить інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, так як позивач інших причин не повідомляв.

Згідно з ч. 2 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином суд приходить до висновку про необхідність встановлення позивачу строку для усунення виявлених недоліків, а саме надання до суду письмової заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску

Керуючись частиною 1 статті 123, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказані позивачем у заяві від 22.04.2021.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення йому цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяО.П. Шевчук