Справа № 200/12408/19-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 р. Справа№200/12408/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

за участю

секретаря судового засідання Дьяченка Є.І.,

розглянув в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

22 жовтня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, Покровського ОУ ПФУ), надісланий на адресу суду 19 жовтня 2019 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Покровського ОУ ПФУ від 18 червня 2019 року щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи періодів роботи з 02 квітня 1983 року по 31 грудня 1999 року та з 01 квітня 2005 року по 10 березня 2009 року в публічному акціонерному товаристві «Макіївський металургійний завод»;

- зобов`язати Покровське ОУ ПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи з 02 квітня 1983 року по 31 грудня 1999 року та з 01 квітня 2005 року по 10 березня 2009 року в публічному акціонерному товаристві «Макіївський металургійний завод».

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

25 жовтня 2019 року суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви позивач усунув у строк та способом, що встановлені судом.

11 листопада 2019 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі № 200/12408/19-а; задовольнив клопотання позивача та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; витребував у відповідача докази.

09 грудня 2019 року суд постановив ухвалу про розгляд справи в порядку загального позовного провадження; призначив підготовче засідання.

09 січня 2020 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Про дату, час і місце проведення судового засідання учасники справи повідомлені з дотриманням вимог Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).

Учасники справи/їх представники у судове засідання не з`явилися.

Враховуючи, що участь у судовому засіданні є правом учасника справи, передбаченим п. 2 ч. 3 ст. 44 КАС, а також відсутність встановлених ст. ст. 205, 223 КАС підстав для відкладення розгляду справи, справа розглянута за відсутності учасників справи.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи на підставі ч. 4 ст. 229 КАС повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 18 червня 2019 року відповідач прийняв рішення, яким відмовив йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Позивач стверджував, що наявність пільгового стажу, що дає йому право на пенсію відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, підтверджена записами в трудовій книжці, яка є основним документом про стаж.

Доводив, що оскільки трудова книжка містить усі необхідні записи про пільговий характер його роботи, він не зобов`язаний надавати уточнюючі довідки.

Рішення про відмову в призначенні пенсії позивач вважав протиправним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно пошурує його право на пенсійне забезпечення.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

Правомірність свого рішення обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 претендував на призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, однак у нього відсутній необхідний пільговий стаж.

Відповідач зазначав, що відмовив у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи у відкритому акціонерному товаристві «Макіївський металургійний комбінат» з 02 квітня 1983 року по 31 березня 2005 року та в публічному акціонерному товаристві «Макіївський металургійний завод» з 01 квітня 2005 року по 10 березня 2009 року у зв`язку з тим, що позивач не надав довідки, які підтверджують пільговий характер роботи, а оскільки м. Макіївка знаходиться на тимчасово окупованій території, пенсійний орган не має можливості провести перевірку характеру роботи позивача на цих підприємствах.

На цій підставі відповідач просив відмовити в позові.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Центрально-Міським РВ Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області 22 листопада 2000 року; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

З 06 грудня 1985 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в його паспорті.

ОСОБА_1 перемістився з тимчасово окупованої території та набув статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджено довідкою від 11 травня 2017 року № (38513).

Відповідач Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код: 42169323) зареєстроване як юридична особа 31 травня 2018 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) внесений відповідний запис.

Матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 свідчать, 19 квітня 2019 року позивач звернувся до Покровського ОУ ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком.

Разом з заявою про призначення пенсії, зареєстрованою за № 1687, позивач надав такі документи: довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, паспорт, трудову книжку, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, військовий квиток та диплом про навчання.

За висновком посадових осіб пенсійного органу поданих документів було недостатньо для призначення пенсії.

У зв`язку з цим заявнику запропоновано у строк до 19 липня 2019 року надати довідку про навчання з 1976 року по 1979 рік, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01 липня 2000 року, довідку про прийняття на роботу з 25 липня 1979 року по 18 квітня 1980 року, документи про виконання роботи, яка дає право на певний вид пенсії з 26 серпня 1982 року по 31 березня 2005 року, з 01 квітня 2005 року по 10 березня 2009 року, з 03 грудня 2012 року по 03 квітня 2017 року, про що свідчить розписка-повідомлення.

18 червня 2019 року начальник Покровського ОУ ПФУ Аржавітіна Н.В., за участю заступника начальника відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1 Юриної В.В., начальника юридичного відділу Третьякової Ю.С., головних спеціалістів відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1 ОСОБА_2 , Біров О.Ю., розглянула заяву ОСОБА_1 від 19 квітня 2019 року № 1687 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 та прийняла рішення «Про відмову в призначенні пенсії».

Під час розгляду порушеного заявником питання пенсійний орган взяв до уваги такі документи: заяву про призначення пенсії, заяву позивача від 13 червня 2019 року, трудову книжку серії НОМЕР_3 , диплом серії НОМЕР_4 , військовий квиток серії НОМЕР_5 , довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера; індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), витяги з ЄДР від 21 травня 2019 року № та № .

Рішення про відмову в призначенні пенсії відповідач обґрунтував таким.

Пенсійний орган покликався на п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, відповідно до якої право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботу із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абз. 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абз. абз. 1, 15-23 цього пункту, відповідного страхового стажу роботи, пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1058, чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідач наводив норми ч. 3 ст. 44 Закону № 1058, п. 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383, п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, та робив висновок, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, визначає підприємство шляхом наданням уточнюючої довідки.

Пенсійний орган вказував на те, що ОСОБА_1 претендував на зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи:

- у відкритому акціонерному товаристві «Макіївський металургійний комбінат» з 02 квітня 1983 року по 31 березня 2005 року;

- в публічному акціонерному товаристві «Макіївський металургійний завод» з 01 квітня 2005 року по 10 березня 2009 року.

Відповідач зазначав, що згідно з даними ЄДР відкрите акціонерне товариство «Макіївський металургійний комбінат» (ідентифікаційний код 00191170) знаходиться на тимчасово окупованій території (м. Макіївка); публічне акціонерне товариство «Макіївський металургійний завод» (ідентифікаційний код 33185989) перереєстроване в м. Маріуполі, проте фактично знаходиться на тимчасово окупованій території.

Пенсійний орган не зарахував до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 02 квітня 1983 року по 31 грудня 1999 року та з 01 квітня 2005 року по 10 березня 2009 року в публічному акціонерному товаристві «Макіївський металургійний завод» на тій підставі, що заявник не надав довідки, що підтверджують пільговий характер роботи.

За розрахунком пенсійного органу страховий стаж ОСОБА_1 складає 35 років 01 місяць 24 дні, в тому числі пільговий стаж за Списком № 2 05 років 03 місяці 00 днів.

За цих обставин відповідач дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід відмовити в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 2 07 років 06 місяців.

Позивачу роз`яснено, що у разі незгоди з прийнятим рішенням, воно може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

З приводу конкретних періодів роботи ОСОБА_1 , записи про які містяться в трудовій книжці НОМЕР_3 , та їх зарахування/не зарахування до страхового і пільгового стажу відповідно до даних ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, суд встановив такі обставини.

В період з 01 вересня 1976 року по 11 липня 1979 року ОСОБА_1 навчався в професійно-технічному училищі № 7 м. Макіївка за спеціальністю «електромонтажник по освітленню, освітлювальним силовим мережам та електрообладнанню»; позивачу присвоєна кваліфікація «електромонтажник по освітленню, освітлювальним силовим мережам та електрообладнанню».

Ці обставини встановлені на підставі диплому серії Б № 249338 від 11 липня 1979 року та запису 1 в трудовій книжці.

Період навчання з 01 вересня 1976 року по 01 липня 1979 року тривалістю 02 роки 10 місяців 01 день пенсійний орган зарахував до страхового стажу позивача.

Запис 2 25 липня 1979 року на підставі наказу від 23 липня 1979 року № 55/к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Макіївського спецуправління № 474 треста «Донбаспромелектромонтаж» електромонтажником 3 розряду по освітлювальним силовим мережам та електрообладнанню.

Запис 3 18 квітня 1980 року на підставі наказу від 14 квітня 1980 року № 28/к звільнений у зв`язку з призовом до Радянської Армії за п. 3 ст. 36 Кодексу законів про працю УРСР (далі КЗпП УРСР).

Період роботи з 25 липня 1979 року по 18 квітня 1980 року тривалістю 00 років 08 місяців 24 дні пенсійний орган зарахував до страхового стажу.

Записи 4-5 з 25 квітня 1980 року по 16 червня 1982 року ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в Радянській Армії, записи внесені на підставі військового квитка серії НОМЕР_5 .

Період військової служби з 25 квітня 1980 року по 16 червня 1982 року тривалістю 02 роки 01 місяць 22 дні пенсійний орган зарахував до страхового стажу.

Запис 6 26 серпня 1982 року на підставі розпорядження від 26 серпня 1982 року № 168 ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Макіївського ордена Леніна металургійного заводу імені С.М. Кирова в доменний цех слюсарем по ремонту металургійного обладнання 4 розряду.

Запис 7 02 квітня 1983 року на підставі розпорядження від 02 квітня 1983 року № 215 переведений машиністом крану (кранівником) 4 розряду доменного цеху.

На підставі постанови Ради Міністрів СРСР від 13 грудня 1983 року № 499 Макіївський ордена Леніна металургійний завод імені С.М. Кирова перейменований на Макіївський ордена Леніна металургійний комбінат імені С.М. Кирова.

Запис 8 01 липня 1988 року на підставі наказу від 18 травня 1988 року № 268 позивач переведений машиністом крану (кранівником) 4 розряду відділення переробки рідких шлаків доменного цеху.

Запис 9 01 жовтня 1989 року на підставі розпорядження від 01 жовтня 1989 року № 47 присвоєний 5 розряд машиніста крану (кранівника) відділення переробки рідких шлаків доменного цеху.

Запис 10 01 липня 1992 року на підставі наказу від 26 червня 1992 року № 227 переведений в доменний цех машиністом крану (кранівником) 5 розряду.

Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної Ради народних депутатів м. Макіївки від 12 травня 1993 року № 102/2 Макіївський ордена Леніна металургійний комбінат імені С.М. Кирова перейменований в орендне підприємство «Макіївський металургійний комбінат імені С.М. Кирова».

Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної Ради народних депутатів м. Макіївки від 31 січня 1997 року № 18-Р орендне підприємство «Макіївський металургійний комбінат імені С.М. Кирова» перейменовано у відкрите акціонерне товариство «Макіївський металургійний комбінат».

Запис 11 31 березня 2005 року на підставі розпорядження від 31 березня 2005 року № 61 звільнений за переведенням до закритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний завод» за п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП).

Рішенням загальних зборів акціонерів закритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний завод» (протокол № 1 від 08 квітня 2011 року) закрите акціонерне товариство «Макіївський металургійний завод» з 15 квітня 2011 року перейменоване на приватне акціонерне товариство «Макіївський металургійний завод».

Період роботи з 26 серпня 1982 року по 31 грудня 1999 року тривалістю 17 років 04 місяці 06 днів пенсійний орган зарахував до страхового стажу.

Період роботи з 01 січня 2000 року по 30 червня 2000 року тривалістю 00 років 06 місяців 00 днів пенсійний орган зарахував до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 2.

Період роботи з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2003 року тривалістю 03 роки 06 місяців 00 днів пенсійний орган зарахував до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 2.

Період роботи з 01 січня 2004 року по 31 березня 2005 року тривалістю 01 рік 03 місяці 00 днів пенсійний орган зарахував до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 2.

Запис 12 01 квітня 2005 року на підставі розпорядження від 01 квітня 2005 року № 1 ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до закритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний завод» за переведенням машиністом крану (кранівником), зайнятим на грануляційному басейні, 5 розряду, доменного цеху.

Запис 13 10 березня 2009 року на підставі розпорядження від 10 березня 2009 року № 48 звільнений за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП.

Період роботи з 01 квітня 2005 року по 23 листопада 2008 року тривалістю 03 роки 08 місяців 00 днів пенсійний орган зарахував до страхового стажу.

Запис 14 10 листопада 2008 року на підставі наказу від 10 листопада 2008 року № 2к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до товариства з обмеженою відповідальністю «Малкольм» на посаду виконуючого обов`язки директора.

Запис 15 31 липня 2009 року на підставі наказу від 31 липня 2009 року № 1к звільнений з посади виконуючого обов`язки директора за ст. 38 КЗпП за власним бажанням.

Запис 16 03 серпня 2009 року на підставі наказу від 03 серпня 2009 року № 1-к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до товариства з обмеженою відповідальністю «Реалоптторг» на посаду директора.

Запис 17 01 квітня 2010 року на підставі наказу від 01 квітня 2010 року № 1-к звільнений за ст. 38 КЗпП за власним бажанням.

Період роботи з 24 листопада 2008 року по 10 березня 2009 року тривалістю 00 року 05 місяців 00 днів пенсійний орган зарахував до страхового стажу.

Період роботи з 11 березня 2009 року по 31 липня 2009 року тривалістю 00 років 05 місяців 00 днів пенсійний орган зарахував до страхового стажу.

Період роботи з 01 серпня 2009 року по 01 квітня 2010 року тривалістю 00 років 08 місяців 01 день пенсійний орган зарахував до страхового стажу.

Запис 18 03 грудня 2012 року на підставі наказу від 03 грудня 2012 року № 1480-к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до товариства з обмеженою відповідальністю «Механік» машиністом крану (кранівником) до цеху № 6, бригади № 1.

Запис 19 01 квітня 2013 року на підставі наказу від 01 квітня 2013 року № 681-к переведений машиністом крану (кранівником) до цеху № 2.

Запис 20 03 квітня 2017 року на підставі наказу від 03 квітня 2017 року № 622-к був звільнений за ст. 38 КЗпП за власним бажанням.

Період роботи з 01 грудня 2012 року по 30 вересня 2014 року тривалістю 01 рік 10 місяців 00 днів пенсійний орган зарахував до страхового стажу.

Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 за кодом підстави для обліку спеціального стажу «ЗПЗ013Б1» за 1999 рік 12 місяців, за 2000 рік 12 місяців, за 2001 рік 12 місяців, за 2002 рік 12 місяців, за 2003 рік 12 місяців, за 2004 рік 12 місяців, за 2005 рік 3 місяці у відкритому акціонерному товаристві «Макіївський металургійний комбінат» (ідентифікаційний код 00191170); за 2005 рік 9 місяців, за 2006 рік 12 місяців, за 2007 рік 12 місяців, за 2008 рік 11 місяців 23 дні в приватному акціонерному товаристві «Макіївський металургійний завод» (ідентифікаційний код 33185989).

Згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (додаток 3 до Порядку формування та подання страхувальникам звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 року за № 460/26905), код підстави «ЗПЗ013Б1» з 05 січня 1991 року проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць.

Як свідчить розрахунок стажу, наявний в матеріалах пенсійної справи, страховий стаж ОСОБА_1 становить 35 років 01 місяць 24 дні; пільговий стаж за Списком № 2 05 років 03 місяці 00 днів; військова служба 02 роки 01 місяць 22 дні, навчання у вищих/середніх навчальних закладах 02 роки 10 місяців 01 день.

Суд встановив, що для призначення пенсії ОСОБА_1 надавав відповідачу видані філією № 3 «Макіївський металургійний завод» закритого акціонерного товариства «Внешторгсервис» (ідентифікаційний код 50022817; місцезнаходження: Донецька обл., м. Макіївка, вул. Металургійна, буд. 47; юридична особа, відомості про яку відсутні в ЄДР) довідки 28 червня 2019 року №№ 465, 466 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; довідки від 11 червня 2019 року №№ 441/34200, № 442/34200, № 443/342000 про заробітну плату ОСОБА_1 з 1982 року по 1989 рік, з 1990 року по 1997 рік та з 1998 року по 2005 рік; накази відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат» від 27 вересня 1995 року № 411 «Про підтвердження права на пільгове забезпечення за Списками № 1 і № 2», від 16 листопада 2001 року № 534 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці»; накази закритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний завод» від 28 березня 2005 року № 7 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» та від 15 листопада 2006 року № 494 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці».

Згідно з наказами відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат» від 27 вересня 1995 року № 411 «Про підтвердження права на пільгове забезпечення за Списками № 1 і № 2» та від 16 листопада 2001 року № 534 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» робота за професіями (посадами) «машиніст крану металургійного виробництва (дільниця переробки рідких шлаків доменного цеху)» та «машиніст крану (кранівник), зайнятий на грануляційному басейні доменного цеху» дають право на пенсійне забезпечення за Списком № 2.

Відповідно до наказів закритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний завод» від 28 березня 2005 року № 7 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» та від 15 листопада 2006 року № 494 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» робота за професією (посадою) «машиніст крану (кранівник), зайнятий на грануляційному басейні доменного цеху», дає право на пенсійне забезпечення за Списком № 2.

Згідно з довідкою від 28 червня 2019 року № 465 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день у відкритому акціонерному товаристві «Макіївський металургійний комбінат»:

за період з 26 серпня 1982 року по 01 квітня 1983 року (00 років 07 місяців 05 днів) на виробництві: «Металургійне виробництво (чорні метали)», «Доменне виробництво» виконував роботу в доменному цеху за професією «слюсар по ремонту металургійного обладнання», що передбачена Списком № 2, розділ IV, п. 1а, постанова Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173;

за період з 02 квітня 1983 року по 31 березня 2005 року (20 років 09 місяців 04 дні) на виробництві: «Чорна металургія», «Доменне виробництво» виконував роботу в доменному цеху за професією «машиніст крану (кранівник)», що передбачена Списком № 2, розділ ІІІ, п. 1а, код КП 3.1а - 3а, постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Згідно з довідкою від 28 червня 2019 року № 466 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день у закритому акціонерному товаристві «Макіївський металургійний завод»:

за період з 01 квітня 2005 року по 10 березня 2009 року (03 роки 08 місяці 23 дні) на виробництві: «Чорна металургія», «Доменне виробництво» виконував роботу в доменному цеху за професією «машиніст крану (кранівник), зайнятий на грануляційному басейні», що передбачена Списком № 2, розділ ІІІ, п. 1а, код КП 3.1а - 3а, постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Листом від 12 липня 2019 року № 17189/02/25 Покровське ОУ ПФУ повідомило позивачеві, що документи, видані закритим акціонерним товариством «Внешторгсервис» філією № 3 «Макіївський металургійний завод» не підлягають реєстрації та виконанню на підставі ст. 9 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

На підставі відомостей ЄДР суд встановив, що відкрите акціонерне товариство «Макіївський металургійний комбінат» (ідентифікаційний код 00191170) зареєстроване як юридична особа за законодавством України та знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Макіївка, Кіровський р-н, вул. Металургійна, буд. 47; приватне акціонерне товариство «Макіївський металургійний завод» (ідентифікаційний код 33185989) зареєстроване як юридична особа за законодавством України та перереєстроване за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Нікопольський, буд. 54.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно з п. 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років.

П. 1 абз. 2 п. 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 було передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі пп. 27 п. 7 розділу І Закону України 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» п. 2 у розділі ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 викладений у новій редакції, що не передбачала застосування Закону № 1788 при призначенні пенсії особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах для окремих категорій працівників визначає ст. 114 Закону № 1058.

Щодо права на пенсію відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

До п. «а» підрозділу 1. Доменне виробництво розділу IV. Металургійне виробництво (чорні метали) Списку № 2 виробництв, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, включена професія (посада) «машиніст крану».

До підрозділу 20401000а 1. Доменне виробництво розділу 20400000 ІІІ. Металургійне виробництво (чорні метали) Списку № 2 виробництв, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 січня 1991 року № 10, включена професія (посада) «машиніст крану».

До підрозділу 20401000 1. Доменне виробництво розділу 2040000 ІІІ. Металургійне виробництво (чорні метали) Списку № 2 виробництв, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, включена професія (посада) 2040100а-13792 «машиніст крану металургійного виробництва».

До підрозділу 1. Доменне виробництво розділу ІІІ. Чорна металургія Списку № 2 виробництв, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, включені професії (посади) 3.1а «машиністи кранів металургійного виробництва», 3.1а-3а «робітники грануляційного басейну».

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований ст. 62 Закону № 1788.

Ст. 62 Закону № 1788 установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Порядок № 637 окремо визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти таких висновків:

- основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка;

- лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу.

Порядок звернення за призначенням пенсії регламентований ст. 44 Закону № 1058.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку, що передбачено ч. 2 ст. 44 Закону № 1058.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, визначені п. 2.1. Порядку № 22-1.

Так, згідно з пп. 2 п. 2.1. Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії, крім іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

П. 4.1. Порядку № 22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно з приписами п. 4.2. Порядку № 22-1 4.2. при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Відповідно до п. 1.7. Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Відповідно до п. 4.3. Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абз. 2 пп. 3 п. 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з п. 4.7. Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям Покровським ОУ ПФУ рішення від 18 червня 2019 року «Про відмову в призначенні пенсії».

Цим рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, рішення Покровського ОУ ПФУ належить перевірити на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.

Надаючи оцінку правомірності відмови в призначенні пенсії, суд виходить саме з тих аргументів, які пенсійний орган навів у рішенні, що є предметом спору.

Щодо правомірності відмови пенсійного органу в зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 02 квітня 1983 року по 31 грудня 1999 року та з 01 квітня 2005 року по 10 березня 2009 року суд зазначає таке.

Суд встановив, що в період з 02 квітня 1983 року по 30 червня 1988 року ОСОБА_3 працював машиністом крану (кранівником) доменного цеху; з 01 липня 1988 року по 30 червня 1992 року машиністом крану (кранівником) відділення переробки рідких шлаків доменного цеху; з 01 липня 1992 року по 31 березня 2005 року машиністом крану (кранівником) доменного цеху; з 01 квітня 2005 року по 10 березня 2009 року машиністом крану (кранівником), зайнятим на грануляційному басейні доменного цеху.

Робота позивача за професіями (посадами), що включені до Списку № 2, підтверджена належним чином оформленими записами у трудовій книжці, що є основним документом про стаж.

Отже, позивач має право на зарахування цих періодів до його спеціального (пільгового) стажу. При цьому необхідність у поданні додаткових документів, в тому числі уточнюючих довідок, відсутня.

Наведені відповідачем аргументи суд відхиляє з таких міркувань.

Необхідність подати уточнюючу довідку для підтвердження пільгового стажу постає лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи.

Вирішуючи питання щодо можливості врахування відомостей, наведених у довідках, виданих підприємством, що знаходиться на тимчасово окупованій території, суд виходить з такого.

Місто Макіївка Донецької області включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2018 року № 79-р).

Постановами Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 252-VІІ та № 254-ІІV місто Макіївка Донецької області визнано тимчасово окупованою територією.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини 2» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016).

«Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважає Європейський суд з прав людини, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване їй право на пенсійне забезпечення.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 22 жовтня 2018 року у справі № 235/2357/17, від 28 лютого 2019 року у справі № 554/3179/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 227/4503/16 тощо.

Виходячи з цих міркувань, пенсійний орган мав прийняти до розгляду та взяти до уваги відомості, наведені в документах, виданих філією № 3 «Макіївський металургійний завод» закритого акціонерного товариства «Внешторгсервис», зокрема в довідках про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; в довідках про заробітну плату та наказах про атестацію робочих місць.

Відсутність у пенсійного органу можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві або в архівній установі, які знаходяться на тимчасово окупованій території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у неї права на пенсійне забезпечення.

Тим більш, що приватне акціонерне товариство «Макіївський металургійний завод» зареєстроване в м. Маріуполі, тобто на підконтрольній владі території, а будь-яких доказів, які б свідчили, що пенсійний орган вжив хоч якість заходи для перевірки характеру роботи ОСОБА_1 на цьому підприємстві, відповідач не надав.

Відомості реєстру застрахованих осіб, рівно як і уточнюючі довідки, є додатковим засобом підтвердження стажу. Як наслідок, необхідність у використанні цих відомостей для підтвердження стажу може постати у разі відсутності трудової книжки або відсутності у ній необхідних записів.

При цьому суд відзначає, що позивач не може нести відповідальність і зазнавати негативних наслідків через невиконання (неналежне виконання) роботодавцем страхувальником своїх обов`язків щодо нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за позивача за вказаний вище період; а також через невиконання (неналежне виконання) роботодавцем страхувальником свого обов`язку в частині подання до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування необхідних відомостей, в тому числі щодо спеціального стажу роботи.

Суд встановив, що пенсійний орган зарахував ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу за Списком № 2 періоди роботи з 01 січня 2000 року по 30 червня 2000 року; з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2003 року та з 01 січня 2004 року по 31 березня 2005 року.

При цьому пенсійний орган протиправно не зарахував ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу за Списком № 2 періоди його роботи з 02 квітня 1983 року по 31 грудня 1999 року та з 01 квітня 2005 року по 10 березня 2009 року, незважаючи на те, що пільговий характер роботи позивача у ці періоди підтверджений належним чином оформленими записами в трудовій книжці.

Крім того суд вважає за необхідне відзначити непослідовну та непередбачувану для позивача позицію пенсійного органу під час обчислення пільгового стажу.

Так, відповідач покликається на те, що позивач не надав уточнюючі довідки про характер роботи у відкритому акціонерному товаристві «Макіївський металургійний комбінат» та публічному акціонерному товаристві «Макіївський металургійний завод», що, на його погляд, унеможливлює зарахування періодів роботи на цих підприємствах до пільгового стажу.

Однак, це не завадило пенсійному органу зарахувати до спеціального (пільгового) стажу за Списком № 2 періоди роботи з 01 січня 2000 року по 30 червня 2000 року; з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2003 року та з 01 січня 2004 року по 31 березня 2005 року у відкритому акціонерному товаристві «Макіївський металургійний комбінат», (тобто йдеться про періоди роботи на тому самому підприємстві і за тією ж професією, що і в періоди, які не були зараховані до пільгового стажу).

Ні в рішенні про відмову в призначенні пенсії, ні у відзиві на позовну заяву відповідач не обґрунтував застосування різних підходів при зарахуванні до пільгового стажу різних періодів роботи позивача на одному і тому ж підприємстві та за однією ж професією.

Суд відзначає, що індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) містять інформацією як про сплату страхових внесків, так і про спеціальних стаж ОСОБА_1 за Списком № 2 за періоди роботи у відкритому акціонерному товаристві «Макіївський металургійний комбінат» та публічному акціонерному товаристві «Макіївський металургійний завод» в 1999-2008 роках.

Навіть, якщо припустити, що пенсійний орган обґрунтовано вважав, що самих лише записів в трудовій книжці недостатньо для зарахування тих чи інших періодів роботи ОСОБА_1 до пільгового стажу, відповідач жодним чином не мотивував часткове врахування даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, можливість використання яких прямо передбачена п. 20 Порядку № 637, на який покликався відповідач.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення Покровського ОУ ПФУ від 18 червня 2019 року «Про відмову в призначенні пенсії» підлягає визнанню протиправним.

Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.

Відмовляючи в призначенні позивачу пенсії, відповідач не забезпечив всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів.

Оскільки рішення Покровського ОУ ПФУ від 18 червня 2019 року «Про відмову в призначенні пенсії» є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на пенсійне забезпечення також належить застосувати такий спосіб захисту як зобов`язання Покровського ОУ ПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 квітня 2019 року, зареєстровану за № 1687, про призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

Зокрема, при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 Покровському ОУ ПФУ належить врахувати, що позивач має право на зарахування до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 (за Списком № 2) на підставі записів в його трудовій книжці періодів роботи: з 02 квітня 1983 року по 30 червня 1988 року машиністом крану (кранівником) доменного цеху; з 01 липня 1988 року по 30 червня 1992 року машиністом крану (кранівником) відділення переробки рідких шлаків доменного цеху; з 01 липня 1992 року по 31 грудня 1999 року машиністом крану (кранівником) доменного цеху у відкритому акціонерному товаристві «Макіївський металургійний комбінат» та на підприємствах, правонаступником якого він є; а також періоду роботи з 01 квітня 2005 року по 10 березня 2009 року машиністом крану (кранівником), зайнятим на грануляційному басейні доменного цеху, в публічному акціонерному товаристві «Макіївський металургійний завод», яке в подальшому було перейменоване на приватне акціонерне підприємство «Макіївський металургійний завод».

Оскільки за встановлених обставин належним та ефективним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є визнання протиправним та скасування рішення Покровського ОУ ПФУ та зобов`язання Покровського ОУ ПФУ повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки суду, вимоги позивача в іншій частині не підлягають задоволенню.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що позивач помилково обрав спосіб захисту його порушеного права, оскільки рішення відповідача від 18 червня 2019 року підлягає визнанню протиправним і скасуванню в цілому, а не лише в певній частині; а зазначені позивачем періоди роботи та найменування і організаційно-правові форми підприємств роботодавців не повною мірою узгоджуються з записами в трудовій книжці.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн (квитанція від 01 листопада 2019 року).

Докази здійснення інших судових витрат позивач не надав.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд задовольнив вимоги позивача як в частині визнання протиправним і скасування рішення суб`єкта владних повноважень, так і в частині зобов`язання його вчинити певні дії, а тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код: 42169323, місцезнаходження: 85323, Донецька обл., м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13) про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 18 червня 2019 року про відмову в призначенні пенсії.

3. Зобов`язати Покровське об`єднане управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 квітня 2019 року, зареєстровану за № 1687, про призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

8. Повне судове рішення складено 12 лютого 2020 року.

Суддя Т.О. Кравченко