Справа № 460/18/21
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2021-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2021 року м. Рівне №460/18/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Костопільської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Костопільської районної державної адміністрації (далі відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, яке зазначене в листі № 3821 від 18 грудня 2020 року, в частині зобов`язання позивача повернути до державного бюджету суму житлової субсидії за період з травня 2018 року по квітень 2019 року в розмірі 19892,35грн. За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що з 01 травня 2016 року їй була призначена житлова субсидія на період з травня по липень 2016 року, яка продовжувалась на наступні періоди в автоматичному режимі. За період з травня 2018 року по квітень 2019 року відповідачем встановлений факт надміру виплачених позивачу коштів субсидії у розмірі 19892,35грн., оскільки позивач з 2010 року та по теперішній час перебуває у шлюбі, проте з 01 травня 2018 року не задекларувала свого чоловіка для призначення житлової субсидії. Згодом, позивачу було надіслано повідомлення про повернення надміру виплаченої суми субсидії від 18 грудня 2020 року. Позивач стверджує, що її чоловік ніколи не проживав з нею і не мав реєстрації місця проживання у приміщенні позивача за адресою: АДРЕСА_1 . З огляду на вказане, позивач вважає оскаржуване рішення відповідача протиправним та таким, що порушує її право на отримання належної житлової субсидії, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовує відсутністю правових підстав для призначення та виплати позивачу житлової субсидії в спірний період, оскільки вона з 01 травня 2018 року та в подальшому не надала нову заяву та декларацію, в якій би був задекларований її чоловік відповідно до чинного законодавства, тому виникла переплата субсидії. З наведених підстав відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 11 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України, та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З 09 квітня 2010 року позивач перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 , який зареєстрований відділом РАЦС міста Костопіль Рівненської області.

Позивач перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Костопільської районної державної адміністрації як одержувач житлової субсидії з 01 травня 2016 року, одержувала житлову субсидію з травня 2016 року по квітень 2019 року.

Згодом відповідач направив позивачу лист від 18 грудня 2020 року № 3821, яким поінформував про виявлення невідповідності інформації на підставі якої позивачу призначена житлова субсидія, а саме не надано інформацію про чоловіка. Відповідно до пункту 119 Положення про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого і рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, на домогосподарство позивача з 01 травня 2019 року припинено надання субсидії та проведено перерахунок призначеної субсидії з травня 2018 року по квітень 2019 року. Сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії становить 19892,35грн. Також позивачу повідомлено про необхідність повернення суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії.

Разом з тим, з матеріалів справи судом встановлено, що місце проживання чоловіка позивача ОСОБА_2 з 08 лютого 2005 року зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, в ході розгляду справи учасниками справи не надано, а судом не здобуто, доказів на підтвердження проживання ОСОБА_2 в домогосподарстві позивача за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі в період з травня 2018 року по квітень 2019 року.

Таким чином, спірним є питанням в межах цієї адміністративної справи є правомірність вимоги відповідача про повернення надмірно виплаченої житлової субсидії позивачу з підстав недекларування нею з 01 травня 2018 року свого чоловіка відповідно до чинного законодавства.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

За змістом статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Стаття 22 Загальної декларації прав людини, стаття 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права, стаття 23 Європейської соціальної хартії (переглянутої) закріплюють право особи на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються приписами Цивільного кодексу України, Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, Порядком повернення коштів, надмірно виплачених за призначеними субсидіями, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 29 грудня 1997 року № 39/283/90/5, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі Положення № 848), визначено механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій, зокрема, комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно пунктами 2, 3, 4, 9 Положення № 848, головним розпорядником коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є: структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення); структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія.

Право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках). Призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

Відповідно до пунктів 29, 30 Положення № 848, рішення комісії у випадках, передбачених пунктами 24-28 цього Положення, приймаються на підставі актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Для розрахунку житлової субсидії враховуються нараховані доходи членів домогосподарства, членів сім`ї особи із складу домогосподарства, зазначених у пунктах 24-28 цього Положення, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються такі доходи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 807 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» установлено, що фінансування та виплата житлових субсидій, нарахованих у готівковій формі до 1 жовтня 2019 року, здійснюються відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, у редакції, що діяла до набрання чинності цією постановою.

Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 року № 329 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1022» (далі Постанова № 329), чинної на момент виникнення спірних відносин, установлено, що з 1 травня 2018 року призначення житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяви і декларації, якщо у складі домогосподарства є:

- особи, які відповідають вимогам, визначеним в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 6 Положення про порядок призначення житлових субсидій;

- внутрішньо переміщені особи;

- особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства;

- особи, які є орендарями житлових приміщень (будинків);

- особи, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 329, призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення)

Пунктом 13 Постанови № 329, визначено, що для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання):

- заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява);

- декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація);

- довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру

- договір найму (оренди) житла (у разі наявності).

Під час прийому документів для призначення житлової субсидії забороняється вимагати від громадян документи, подання яких не передбачено цим Положенням.

Для розгляду питань, що належать до компетенції комісії, у випадках, передбачених цим Положенням, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення може запропонувати громадянину подати додаткові документи, які не передбачені цим Положенням, але необхідні для розгляду комісією питань.

Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.

Судом встановлено, що з відповідною заявою після травня 2018 року позивач не зверталась та субсидію на наступний період їй розраховано в автоматичному режимі.

Первинно субсидія позивачу була призначена з травня 2016 року по липень 2016 року на підставі заяви та декларації позивача про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 05 жовтня 2016 року.

Дослідивши відомості, викладені в цій декларації, судом встановлено, що в пункті 3 «Особи, які зареєстровані (для орендарів особи, які фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку» розділу І позивачем зазначені ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; відомості про чоловіка позивачки відсутні.

Обов`язок подання для призначення житлової субсидії нових заяви і декларації у особи, яка отримує житлову субсидію виник з 1 травня 2018 року.

Як вбачається з пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 року № 329 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1022», перелік осіб у яких виникає обов`язок подання нових заяви і декларації є визначеним та вичерпним, зокрема, до них відносяться особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства.

Виходячи з аналізу пункту 13 Постанови № 329, перелік документів, які особа подає до органу соціального захисту для призначення житлової субсидії є вичерпним, вимагати від громадян документи, подання яких не передбачено цим Положенням, забороняється, а громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.

Відповідно до пункту 22 Постанови № 329, за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії.

Виходячи з комплексного аналізу вказаних норм вбачається, що подання особою до органу соціального захисту населення відомостей щодо інших членів своєї сім`ї у тому числі, тих, що зареєстровані за іншою адресою, є питанням доброчесності такої особи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем при поданні відповідної декларації від 05 жовтня 2016 року до відповідача не зазначено про проживання разом з нею чоловіка, ОСОБА_2 , зареєстрованого за іншою адресою.

Відповідно до пункту 22 Постанови № 329, для призначення житлових субсидій на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення у п`ятиденний строк з дня його отримання подаються відомості про: склад зареєстрованих у житлових приміщеннях (будинках) осіб - органами місцевого самоврядування або уповноваженими ними органами; забезпеченість громадян житловою площею та комунальними послугами - управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг.

У таких відомостях зазначається: розмір платежів за житлово-комунальні послуги у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів житлово-комунального обслуговування; розмір внесків/платежів об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів житлово-комунального обслуговування; сума простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком; інформація про доходи осіб та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування - Пенсійним фондом України у порядку, встановленому Фондом та Мінсоцполітики; інформація про доходи осіб з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, а також групу платників єдиного податку, до якої належить фізична особа - підприємець, що обрав спрощену систему оподаткування, - ДФС у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном; інформація про перетин державного кордону особами - Держприкордонслужбою; інформація про наявність в осіб транспортних засобів - уповноваженими органами МВС; реквізити документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство або право іноземця або особи без громадянства на законних підставах перебувати на території України, - ДМС. Відомості, зазначені в цьому пункті, можуть надаватися структурному підрозділу з питань соціального захисту населення у вигляді довідок, даних на електронних носіях інформації тощо.

Відомості, зазначені в абзацах другому - сьомому цього пункту, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення можуть отримувати також від організацій, що здійснюють нарахування плати за житлово-комунальні послуги, внесків/платежів об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком за договорами з управителями або об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг, інформаційно-обчислювальних центрів, розрахункових центрів, центрів нарахування плати за житлово-комунальні послуги, центрів муніципальних систем управління тощо.

Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 10 календарних днів від інших підприємств, установ і організацій інформацію, необхідну для призначення житлових субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за їх призначенням.

У разі коли документи, передбачені пунктом 13 цього Положення, подано не в повному обсязі, житлова субсидія призначається за умови надходження документів, яких не подано одночасно із заявою, протягом 30 днів з дня подання заяви.

Якщо документи, передбачені пунктом 13 цього Положення, протягом 30 днів з дня подання заяви не додані громадянином, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення приймає рішення про відмову в призначенні житлової субсидії, про що інформує заявника в порядку, встановленому цим пунктом.

Структурним підрозділом з питань соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання зазначених документів приймається рішення про: призначення житлової субсидії; відмову в призначенні житлової субсидії; подання документів на розгляд комісії.

Враховуючи викладене, станом на момент призначення позивачу житлової субсидії травень 2016 року відповідач не здійснив перевірку, наданих позивачем в декларації відомостей, призначивши їй субсидію без перевірки соціального статусу позивача, зокрема не з`ясувавши відомостей щодо перебування позивача у шлюбі, кількості осіб зареєстрованих в приміщенні тощо, та з 01 травня 2018 року призначив субсидію позивачу в автоматичному режимі.

До можливого умисного не зазначення позивачем відомостей про свого чоловіка суд ставиться скептично, оскільки п. 3 «Особи, які зареєстровані (для орендарів особи, які фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку» розділу І декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, міг бути сприйнятий позивачем буквально.

Відповідно до частини першої статті 1215 Цивільного Кодексу України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Таким чином, не може бути повернута сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії зокрема тоді, якщо відповідач не доведе, що виплату здійснив добровільно, але внаслідок рахункової помилки з його боку чи недобросовісності з боку позивача як набувача субсидії. Така недобросовісність може проявлятися у несумлінному ставленні до виконання власних обов`язків, зловживанні правом у власних інтересах або в інтересах третіх осіб тощо.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27 березня 2019 року по справі № 727/5743/15-ц.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що у даному випадку позивач є добросовісним набувачем, оскільки надмірне перерахування (виплата) субсидії відбулось, через неналежне виконання відповідачем обов`язків щодо перевірки наданих позивачем відомостей.

Враховуючи викладене, суд вважає, що рішення відповідача щодо повернення позивачем надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії, оформлене листом від 18 грудня 2020 року № 3821, є протиправними, а відтак підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи статті 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку про ефективність обраного способу захисту та відновлення прав позивача.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Підстави для вирішення питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Костопільської районної державної адміністрації (35000, Рівненська обл., Костопільський р-н, м. Костопіль, вул. Сарненська, 15а; ) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Костопільської районної державної адміністрації, оформлене листом від 18 грудня 2020 року за № 3821, про повернення ОСОБА_1 надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії в сумі 19892,35грн (дев`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві гривні, 35коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 06 травня 2021 року

Суддя В.В. Щербаков