Справа № 160/7057/21
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
05 травня 2021 р.Справа № 160/7057/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі № 160/7057/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування вимог про сплату єдиного внеску,-
30.04.2021 ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просила:
- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску від 13.05.2021 №Ф-1195-51У в сумі 5211,36 грн., вимогу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області.
- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску від 12.02.2020 №Ф-1195-51-13-05/62У в сумі 8262,54 грн., нараховані ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ).
Разом з позовом ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, в якій остання просила забезпечити позов шляхом:
- зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 12.11.2018 №Ф 1195-51 у відношенні ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 );
- зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - вимоги Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 12.02.2020 №Ф-1195-51-13-05/62 у відношенні ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 );
- зупинення дії вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 13.05.2019 №Ф-1195-51 у відношенні ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ).
Свою заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що зазначені вимоги винесені відповідачем протиправно. За даними вимогами відкрито виконавче провадження та здійснюється стягнення з заробітної плати.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
З урахуванням приписів ч. 1 ст. 154 КАС України суд розглянув заяву про забезпечення позову в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
При цьому, ч. 4 ст. 150 КАС України встановлено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Частиною першою ст. 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
З аналізу наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що забезпечення позову здійснюється з метою гарантування виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог та спрямоване на те, щоб не допустити настання незворотних наслідків щодо відновлення порушеного права.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (зупинення оскаржуваного рішення). Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.
З огляду на приписи ст. 150 КАС України, небезпека істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
В силу ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, аргументованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.
Виходячи з системного тлумачення зазначених положень закону, застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.
З аналізу вищенаведених приписів статті 150 КАС України слідує, що цією нормою закону визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 , суд зауважує, що позивачем не надано до позовної заяви та до заяви про забезпечення позову вимогу №1195-51 від 12.11.2018 ГУ ДФС у Дніпропетровській області. Отже у суду відсутні відповідні докази, які б дозволили вжити заходи забезпечення позову в цій частині. Крім того, суд зазначає, що позивачем в позовній заяві та заяві про забезпечення позову вимога від 12.11.2018 зазначена з різними реквізитами. Так у позовній заяві дану вимогу визначено як «№Ф-1195-51У», у заяві про забезпечення позову зазначено «№Ф 1195-51», у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено «№ 1195-51». Отже, без наявності безпосередньо вимоги 12.11.2018 ГУ ДФС у Дніпропетровській області не можливо встановити зміст оскаржуваного документу.
Крім того, в матеріалах справи міститься постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 28.12.2020 ВП №59936966 відповідно до якої вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1195-51У видана 13.05.2019 ГУ ДФС у Дніпропетровській області повернута стягувачу. На думку суду вказані обставини не відповідають підставам вжиття заходів забезпечення позову встановлених ч. 2 ст. 150 КАС України.
В той же час, щодо вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 12.02.2020 №Ф-1195-51-13-05/62 У, суд вважає можливим вжити заходи забезпечення позову, адже вказана вимога перебуває на примусовому виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та існує небезпека того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
На підставі викладеного суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 150, 151, 156, 243, 248 КАС України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі № 160/7057/21 - задовольнити частково.
Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 12.02.2020 №Ф-1195-51-13-05/62У у відношенні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.
Стягувач за цим виконавчим документом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 05.05.2024 року (включно).

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному, обов`язковому виконанню шляхом направлення її державним органам для вжиття відповідних заходів згідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 156 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко