Справа № 314/945/20(2-а/314/27/2020)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2021-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2021 року м. Дніпросправа № 314/945/20(2-а/314/27/2020)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.12.2020 року (суддя Мануйлова Н.Ю., м. Вільнянськ, повний текст рішення складено 04.12.2020 року) в справі №314/945/20(2-а/314/27/2020) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

05.03.2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (далі по тексту відповідач), в якому просив скасувати постанову серії ЕАК № 2166087 від 27.02.2020 року, винесену інспектором роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом Тарасовим С.М. про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.12.2020 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

З рішенням суду першої інстанції не погодилось Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував, що постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності винесено за порушення п.31.3 «б» ПДР України та ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність ч.3 ст.121 КУпАП. Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу, у даному випадку маса якого 3,5 тон або більше, передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища. Апелянт вказував, що твердження позивача про те, що автомобіль, який використовується для власних потреб не повинен проходити технічний контроль, є помилковим, оскільки згідно чинного законодавства, вимога проходити обов`язковий технічний контроль для даного транспортного засобу встановлюється один раз на два роки, зважаючи на строк експлуатації. Апелянт вказував, що обов`язковий технічний контроль повинні проходити вантажні автомобілі, незалежно від форми власності, вантажопідйомністю 3,5 тон. На момент винесення постанови, транспортний засіб DAF LDV, не проходив обов`язковий технічний контроль.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання транспортного засобу причепа для перевезення пасажирів або вантажу з метою отримання прибутку. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. Суд першої інстанції вказував, що відповідачем не було надано жодного доказу скоєння правопорушення позивачем, зокрема, пояснень свідків, відеозапису, фото, на якому було б зафіксовано порушення, тощо. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Матеріалами справи встановлено, що Інспектором роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом Тарасовим С.М. 27.02.2020 року стосовно ОСОБА_1 було складено постанову серії ЕАК № 2166087, відповідно до якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF LDV, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автошляху траса М04 152 км, який не пройшов своєчасно обов`язковий технічний контроль, що є порушенням ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП. Відповідно відмітки на копії постанови, ОСОБА_1 постанову підписав, отримав її копію.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , транспортний засіб DAF LDV, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, є спеціалізованим вантажним спеціалізованим фургоном, мало вантажний тип В, власником є ОСОБА_1 , дата реєстрації 21.11.2019 року.

Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції вказує, що транспортний засіб DAF LDV, реєстраційний номер НОМЕР_1 не пройшов у встановлений термін технічний контроль, ОСОБА_1 на противагу цьому твердженню доказів не надає.

Згідно з пунктом 31.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Дотримуватись обов`язку проходження технічного огляду має власник транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і підвідомчістю.

Згідно ч. 1 ст. 29, ст. 33, ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. Технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством. Транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають: зокрема, легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни. Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік. Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України. Порядок проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, зареєстрованих іншими уповноваженими державними органами, затверджує Кабінет Міністрів України за поданням цих органів.

Відповідно до п.п. 2 п. 1, п. 3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року № 137, порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів: зокрема легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них із строком експлуатації до двох років. Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років кожні два роки.

Транспортні засоби, перелік яких наведений у статті 35 Закону України «Про дорожній рух» та про особливості яких зазначено у цій же нормі, підлягають обов`язковому технічному огляду. Під виключення, щодо можливості не проходження обов`язкового технічного огляду підпадають легкові автомобілі та вантажні масою до 3,5 тон. Порядком проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року № 137 передбачено проходження обов`язкового технічного контролю вантажними автомобілями незалежно від форми власності вантажопідйомністю 3,5 тонни.

Норма, яка передбачає проходження обов`язкового технічного контролю вантажними автомобілями незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, не має виключення.

Встановлено, що ОСОБА_1 рухався 27.02.2020 року на автошляху траса М04 152 км, транспортним засобом DAF LDV, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є вантажним повною масою 3,5 тон, який не пройшов своєчасно обов`язковий технічний контроль.

Як на доказ порушення позивачем ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» варто брати до уваги свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , також позивач не заперечує, що здійснював керування вантажним транспортним засобом масою 3,5 тон без проходження своєчасного обов`язкового технічного контролю. Позивач не заперечував, що здійснював керування вантажним транспортним засобом масою 3,5 тон без проходження своєчасного обов`язкового технічного контролю.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП Керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що автомобіль, яким керував позивач, не повинен був проходити обов`язковий технічний контроль.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень.

Також не передбачено повернення судових витрат, що здійснені позивачем у разі відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 286, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.12.2020 року в справі №314/945/20(2-а/314/27/2020) скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова