Справа № 480/9563/20
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2021-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року Справа №480/9563/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Л.В.,

представника позивача - адвоката Потураєва С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9563/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий дим" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

31.12.2020 позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Золотий дим» звернувся до суду з позовом, який його представник підтримав в судовому засіданні, мотивуючи позовні вимоги тим, що 24.11.2020 на автодорозі Харків-Охтирка 102 км проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу автомобіль SKANIA, р.н. НОМЕР_1 , з н. причепом KRONE р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія позивача ОСОБА_1 .

За результатами габаритно-вагового контролю було складено довідку № 0020690, якою визначені навантаження на осі автомобіля: 1) 6,26 т, 2) 9,39 т, 3) 8,47 т, 4) 8,59 т, 5) 8,74 т., визначено повну масу автомобіля 42,05 т, акт № 029033 від 21.11.2020р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, розрахунок №029022 від 24.11.2020р., яким визначено перевищення параметрів від нормативу щодо загальної маси на 5,12% та навантаження на строєну вісь з одиночними шинами на 17,27 %.

При цьому у розрахунку у графі Пройдена відстань вказана повна відстань між м.Вовчанськ і м.Шостка - 452 км і вказана відстань застосована у формулі розрахунку. Нараховано до сплати 867,84 Євро.

21.12.2020р. відповідачем прийнята постанова № 202379 про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача у сумі 17000 гривень відповідно до ст. 48 та абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач вважає, що постанова про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу є незаконною, прийнята всупереч ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», просить її скасувати. Також просить визнати протиправними дії відповідача з проведення розрахунку плати за проїзд. В обгрунтування зазначив, що відповідач не повідомив завчасно у належний спосіб позивача про розгляд справи, справу розглянув без участі представника позивача, чим порушив право на захист, позбавив можливості подати свої докази, аргументи та заперечення.

При цьому постанову винесено неуповноваженою особою, з огляду на те, що згідно вимог законодавства, виносити постанови маж право лише повноважна особа - начальник Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки або його заступник, а не виконуючий обов`язки заступника, з яким немає укладеного контракту та не визначені його повноваження.

Крім того, відповідач вчинив протиправні дії - невірно розрахував розмір плати за проїзд, з розрахунку вбачається, що він проведений із застосуванням коефіцієнту 3, відповідно до п.31-1, але у розрахунок включена вся відстань між двома населеними пунктами - 452 км, тоді як пунктом 31-1 передбачено або плата за пройдену частину маршруту або за ту, яку перевізник має намір проїхати, крім того зобов`язаний був заборонити проїзд ТЗ з перевищенням вагових параметрів.

Відповідач подав відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначив, що наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 29 жовтня 2020 року № 1710-к на ГЕТУНА Вячеслава, начальника відділу надання адміністративних послуг у Сумській області Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, покладено виконання обов`язків заступника начальника Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Сумській області, з 29 жовтня 2020 року, на період до призначення в установленому порядку заступника начальника Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Сумській області, отже постанову винесено уповноваженою особою.

Про необхідність отримання дозволу відповідач зазначив, що частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 5) пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 879 від 27.06.2007, дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов. Пунктом 3 цих Правил визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, тобто вид вантажу не впливає на визначення транспортного засобу великогабаритним.

Також, посадовими особами відповідача, проводилось зважування за допомогою ваг, які мають періодичну повірку та відповідають вимогам законодавства, зокрема Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», що підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. Чек зважування містить інформацію, за допомогою, якої можливо ідентифікувати ваги, на яких проводилось зважування. 'Гак, в чеку зважування зазначений серійний номер ваг 17064. який відповідає серійному номеру 17064, вказаному в Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Крім того, позивач, серед іншого, оскаржує дії працівників Державної служби України з безпеки на транспорті щодо складання за результатами зважування розрахунку. Проте слід зазначити, що розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, а відтак і дії відповідача при складанні такого розрахунку не підпадають під дії суб`єкта владних повноважень при виконанні владних управлінських функцій.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.11.2020 на автодорозі Харків-Охтирка 102 км проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу автомобіль SKANIA, р.н. НОМЕР_1 , з н. причепом KRONE р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія позивача ОСОБА_1 .

За результатами габаритно-вагового контролю було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.11.2020 № 233339, довідку № 0020690, якою визначені навантаження на осі автомобіля: 1) 6,26 т, 2) 9,39 т, 3) 8,47 т, 4) 8,59 т, 5) 8,74 т., визначено повну масу автомобіля 42,05 т, акт № 029033 від 21.11.2020р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, розрахунок №029022 від 24.11.2020р., яким визначено перевищення параметрів від нормативу щодо загальної маси на 5,12% та навантаження на строєну вісь з одиночними шинами на 17,27 %. ( а.с. 70,71, 72, 80).

21.12.2020 в.о. заступника начальника Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Гетуном Вячеславом винесена постанова про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий дим» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн. відповідно до ст. 48 та абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». ( а.с.83)

Зазначену постанову суд вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека).

Відповідно до п. 1 Положення, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

У відповідності до п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3.

Розпорядженням КМУ № 1378-р від 16.12.2015 «Питання Державної служби з безпеки на транспорті» здійснення функцій і повноважень, покладених на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію), припинено та забезпечено можливість їх виконання Укртрансбезпекою.

З огляду на викладене, Укртрансбезпека та її територіальні органи під час здійснення своїх повноважень діють як суб`єкти владних повноважень, яким надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п. 2,3 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Пунктами 4,12, 14,16, 19 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту. Під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю. Рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.

При цьому, п. 15 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до п.20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму,

П. 21 Порядку № 1567 передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Абзацом другим п.27 Порядку №1567 визначено, що за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідальність перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачена ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідно до якої за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, про що виноситься постанова, яка є виконавчим документом. Таким чином, постанова керівника територіального органу Державної служби з безпеки на транспорті про притягнення перевізника до одного із видів юридичної відповідальності у вигляді застосування адіністративного-господарського штрафу є рішенням суб`єкта владних повноважень - індивідуальним актом в розумінні п.19 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України. Це рішення має виражати волю суб`єкта владних повноважень, його владні приписи, повинне мати офіційний характер, обов`язковий до виконання, має регулювати певні суспільні відносини, спричиняти правові наслідки, повинне бути зрозумілим для учасників суспільних відносин і юридично оформлене у визначеній формі.

Крім того, рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають відповідати критеріям, визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме прийнятими ( вчиненими): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Констиутцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення ( вчинення дії); безсторонньо ( неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення ( дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На переконання суду, спірне рішення не відповідає наведеним критеріям.

Так, зі змісту Акту перевірки №233339 від 24.11.21020 ( а.с.80) вбачається, що відповідачем виявлене порушення , яке полягає в тому, що позивач 24.11.2020 здійснював перевезення вантажу з порушенням габаритно-вагових параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР, на 17,27%, без відповідного дозволу, за що передбачена відповідальність у абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», проте правової кваліфікації за відповідною нормою Закону у акті не проведено.

На цей акт послався у своїй постанові в.о. заступника начальника Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (а.с.83) та встановив порушення позивачем ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Однак, зазначена норма складається із трьох частин, кожна з яких визначає документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Тобто відповідачем ні у акті, ні у постанові не проведена кваліфікація порушення за відповідною нормою, що унеможливлює застосування конкретного виду стягнення, у даному випадку, передбаченого абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року, яке, відповідно до ч.1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

За таких обставин, суд вважає, що постанова № 202379 в.о. заступника начальника Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Гетуна Вячеслава від 03.08.2020 про застосування до ТОВ «Золотий дим» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн. не відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, на думку суду, не підлягають задоволенню позовні вимоги товариства про визнання протиправними дії відповідача з проведення розрахунку плати за проїзд, оскільки повноваження посадових осіб відповідача на здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів передбачені постановою Кабінету міністрів України № 879 від 27.06.2007. Самі по собі дії по проведенню розрахунку, як і сам розрахунок не створюють для позивача не становлюють для позивача жодних обов`язків чи обмежень. Отже, повноваження відповідача у цьому випадку обмежуються лише обчисленням розміру у встановленому порядку. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. При цьому питання щодо наявності підстав для стягнення збитків з суб`єкта підприємницької діяльності та їх обґрунтованості не може бути предметом розгляду в адміністративному суді, його належить вирішувати у порядку господарського судочинства під час розгляду справи про стягнення збитків.

За таких обставин дії відповідача з проведення розрахунку плати за проїзд не порушують права, обов`язки чи інтереси позивача, а тому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1,3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства позивачу належить відшкодувати судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті у розмірі, пропорційному до розміру задоволених вимог. Враховуючи, що з двох заявлених позовних вимог, судом задоволено лише одну, відшкодуванню підлягає половина від сплаченого судового збору, що складає 2102,00 грн. ( а.с. 32)

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий дим" ( , вул.Скоропадського,57Г, с.Гамаліївка, Шосткинський район, Сумська область, 41132) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, пр-т Перемоги, 14, м.Київ, 01135) про визнання протиправною та скасування постанови, визнання дій протиправними - задовольнити частково.

Визнати протиправною і скасувати постанову Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №202379 від 21 грудня 2020 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий дим" адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 ( сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий дим" 2102 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 30 квітня 2021 року.

Суддя Л.М. Опімах

Л.М. Опімах