Справа № 160/1264/20
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2021-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 травня 2021 року

м. Київ

справа № 160/1264/20

адміністративне провадження № К/9901/13764/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у справі №160/1264/20 за позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,

установив:

Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» звернулось до суду з позовом, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, про:

- визнання протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДПС, яка полягала у невнесенні до Журналу опрацювання заяв на повернення відмітки про правомірність повернення надміру сплаченої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 80 000 000 грн, згідно заяви Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» № 21-6601/8295/4017 від 23 грудня 2019 року, що спричинило не внесення вказаної суми до Реєстру узгоджених повернень та не направлення електронного висновку на адресу органу казначейства;

- стягнення з Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» суму надмірно сплаченого податку на прибуток приватних підприємств, що підлягає поверненню з бюджету, у розмірі 50 000 000 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДПС, яка виразилася у не внесенні до Журналу опрацювання заяв на повернення відмітки про правомірність повернення надміру сплаченої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 80 000 000 грн, згідно заяви Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» № 21-6601/8295/4017 від 23 грудня 2019 року, що спричинило не внесення вказаної суми до Реєстру узгоджених повернень та не направлення електронного висновку на адресу органу казначейства.

Зобов`язано Офіс великих платників податків ДПС внести до Журналу опрацювання заяв на повернення відмітки про правомірність повернення надміру сплаченої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 50 000 000 грн, згідно заяви Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» № 21-6601/8295/4017 від 23 грудня 2019 року.

Зобов`язано Офіс великих платників податків ДПС подати Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновок про повернення Акціонерному товариству «Нікопольський завод феросплавів» надміру сплаченої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 50 000 000 грн, на підставі заяви № 21-6601/8295/4017 від 23 грудня 2019 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (правонаступник Офісу великих платників податків Державної податкової служби) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) установлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

У касаційній скарзі, як на підставу для відкриття касаційного провадження, скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно до зазначеного пункту підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Суд звертає увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення: норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами попередніх інстанцій, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права; як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Водночас у поданій касаційній скарзі скаржник чітко не вказав, яку норму права суди попередніх інстанцій застосували неправильно, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду (в контексті предмета спору у цій справі).

Крім того, скаржником не зазначено, який, на його думку, правовий висновок повинен бути висловлений у цій справі та який, одночасно, відсутній у рішеннях Верховного Суду.

Подана касаційна скарга містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Отже, касаційна скарга не містить належного обґрунтування зазначеної підстави для касаційного оскарження.

Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у справі №160/1264/20 - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Шишов